Справа № 299/2836/16-а
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________Справа № 299/2836/16-а
Номер рядка звіту 83
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, за участю позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Виноградівському районі про визнання неправомірними дій ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у Виноградівському районі про захист порушеного права,

В С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги мотивованні тим, що з 16.05.2016р. позивачка (до розірвання шлюбу ЛЮБКА) перебуває на обліку в управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі як отримувач пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». При обчисленні пенсії до уваги взято період її роботи з 01.07.2000р. по 15.05.2016р. згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, розмір пенсії становить 949 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивачка вказує, що листом від 21,09.2016р. відповідач повідомив її, що при обчисленні їй пенсії період роботи в Виноградівській райкіномережі з 02.07.1982р. по 30.06.2000р. не враховано до загального стажу роботи у зв»язку з відсутністю даних про зміну найменування організації та запропоновано надати історичну довідку Виноградівської райкіномережі.

Вважаючи, що порушені її законні права на отримання належної та достойної пенсії позивачка просить суд, зобов»язати відповідача управління Пенсійного фонду України в Виноградівському районі зарахувати їй при обчисленні пенсії за віком період роботи у Виноградівській районній дирекції кіномережі з 02.07.1982р. по 30.06.2000р. (в тому числі з 01.06.2000р. у Виноградівській районній дирекції кіновідеомережі), здійснивши такий перерахунок з часу виникнення права на пенсію з 16.05.2016р. та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві та просила такі задоволити; представник відповідача в судове засідання не з»явився, проте подав до суду своє письмове заперечення проти задоволення адміністративного позову, вважає дії ОСОБА_2 ПФУ України в Виноградівському районі як такі, що не суперечать вимогам чинного законодавства (письмове заперечення долучене до матеріалів справи), а відтак, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємов"язку, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст.71 ч.1-2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб інших суб»єктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб»єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України передбачено інший порядок судового провадження.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова особа або інший суб"єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Цей спір є публічно-правовим, оскільки виник із публічно-правових відносин за участю суб"єкта владних повноважень ОСОБА_2 ПФУ у Виноградівському районі.

Так, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Наведене дає підстави для віднесення справи, що розглядається до адміністративної юрисдикції.

Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного.

Конституція України (ст.3) визначає, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов"язком держави.

При розгляді справи судом встановлено, що з 16.05.2016р. позивачка перебуває на обліку в ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Виноградівському районі як отримувач пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». При обчисленні пенсії позивача до уваги взято період роботи з 01.07.2000р. по 15.05.2016р. згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку, розмір її пенсії становить 949,00 грн.

Окрім того, відповідач своїм листом від 21.09.2016р. відмовив позивачці в перерахунку пенсії, пославшись на те, що при обчисленні їй пенсії період її роботи в Виноградівській райкіномережі з 02.07.1982р. по 30.06.2000р. не враховано до загального стажу роботи у зв»язку з відсутністю даних про зміну найменування організації.

Між тим, згідно ст.105 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» застраховані особи мають право на оскарження дій (бездіяльності) страхувальників, виконавчих органів Пенсійного фонду у судовому порядку.

Згідно зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Положеннями п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.09.1993р., визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Між тим, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, зокрема, записами у трудовій книжці позивачки, що в даній трудовій крижці зазначено «Виноградівська райкіномережа» запис №1 від 02.07.1982р., «Прийнята на посаду бухгалтера кіномережі» наказ №66 від 2.7.82р. Директор-підпис ОСОБА_3, запис під №2 від 01,06.2000р. «Переведена головним бухгалтером райкіновідеомережі» наказ №5 від 01.06.2000р. запис під №3 від 31.08.2006 «Звільнена з посади головного бухгалтера в зв»язку з ліквідацією районної кіновідеомережа згідно рішення 11 сесії 11-скликання №25 від 13 червня 2006 року.» наказ №10 від 31.08.2006р. Голова ліквідаційної комісії підпис ОСОБА_4, печатка з відтиском Виноградівська районна дирекція кіновідеомережі Закарпатська область України, а відтак, на підставі наведеного, суд вважає, що відмова відповідача зарахувати позивачці до трудового стажу при обчисленні пенсії період її роботи з 02.07.1982р. по 3О.06.2000р.у Виноградівській районній кіномережі є такою, що істотно порушує її право на отримання гідної пенсії відповідно до трудового стажу, оскільки здійснення записів до трудової книжки не входить в компетенцію працівника.

При цьому, як вбачається з матеріалів позову, зокрема, з розпорядження голови Виноградівської районної Ради №10 від 06.02.2006р., прийнято рішення про ліквідацію Виноградівської районної кіновідеомережі, а тому здійснити які-небудь виправлення в трудовій книжці позивачки є не можливо.

Окрім того, при ліквідації Виноградівської районної дирекції кіновідеомережі була складена єдина історична довідка, яку позивачка пред»явила відповідачу. Зокрема, в зазначеній довідці вказана інформація, яка була в наявності ліквідаційної комісії, щодо зміни назви «Районної кіномережі» на «Районну кіновідеомережу», а саме, згідно рішення виконкому Закарпатської обласної Ради депутатів трудящих від 03.02.1965 р. №47 була створена Виноградівська районна дирекція кіномережі, в подальшому, відповідно до свідоцтва про реєстрацію юридичної особи від 17.111995р. відбулася зміна назви «Районної дирекції кіномережі» на «Районну дирекцію кіновідеомережу».

На підставі встановленого у судовому засіданні суд погоджується з доводами позивачки, що відповідач необґрунтовано не зараховує позивачу період роботи на посаді бухгалтера Виноградівської райкіномережі з 02.07.1982р. по 30.06.2000р. ( в тому числі з 01.06.2000р. по 30.06.2000р. райкіновідеомережі по переводу на посаду головного бухгалтера), в той же час період роботи позивачки на посаді головного бухгалтера Виноградівської районної райкіновідеомережі по переводу з 01.07.2000р. по 31.08.2006р. зарахував до її загального трудового стажу.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Розглядаючи даний спір суд також бере до уваги і наявні у матеріалах справи письмові докази, що були долучені позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, зокрема: Інформація про створення Виноградівської районної дирекції кіномережі міститься в історичній довідці про те, що Виноградівська районна дирекція кіномережі була створена згідно рішення виконкому Закарпатської обласної Ради депутатів трудящих від 05.02.1965р. №47; згідно розпорядження голови Виноградівської районної державної адміністрації від 1 7.11.1995р. за №110 зареєстроване Положення Виноградівської районної дирекції кіновідеомережі у новій редакції; відповідно до вимог законодавства про реєстрацію юридичних осіб Виноградівська районна дирекція кіновідеомережі отримала свідоцтво 17.11.1995р. та включена до Єдиного державного реєстру під № 1 000591.

Таким чином факт роботи позивачки, зокрема, з 02.07.1982р. по 30.06.2000р. працювала у Виноградівській районній дирекції кіномережі ( в тому числі з 01.06.2000р. у Виноградівській районній дирекції кіновідеомережі), підтверджується наявними у матеріалах справи належними та допустимими письмовими доказами.

Отже в суді достовірно встановлено, що позивачка працювала в офіційній установі, яка мала статус юридичної особи, а відтак і період її роботи з 02.07.1982р. по 30.06.2000р. повинен бути зарахований до трудового стажу при обчисленні пенсії, оскільки на протязі цього часу вона отримувала заробітну плату, з якої здійснювалися всі необхідні обов»язкові відрахування, в тому числі і в пенсійний фонд, а тому суд приходить до обґрунтованого переконання, що відмова відповідача зарахувати позивачці цей період роботи до загального трудового стажу суттєво порушує її законне право на отримання пенсії в більшому розмірі.

Згідно ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення"», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсії призначаються з більш раннього строку: а) пенсії за віком та по інвалідності призначаються з дня досягнення пенсійного віку або відповідно встановлення інвалідності органами медико-соціальної експертизи, якщо звернення за пенсією надійшло не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку або встановлення інвалідності; б) пенсії у разі втрати годувальника призначаються з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Суд також вважає, що судові витрати по справі, які понесла позивачка, слід стягнути на її користь з Державного бюджету України, оскільки відповідно до вимог ст.94 ч.1 ЦПК України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є об»єктом владних повноважень суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України. В даному випадку відповідно до платіжних доручень від 18.10.2016р. /а.с.1/ позивач сплатив 551,20 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4,6, 9,11,12,18,49,51,71,158-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного Фонду України у Виноградівському районі про визнання неправомірними дій ОСОБА_2 Пенсійного Фонду у Виноградівському районі про захист порушеного права задоволити повністю.

Зобовязати відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Виноградівському районі Закарпатської області зарахувати ОСОБА_1 при обчисленні пенсії за віком період роботи у Виноградівській районній дирекції кіномережі з 02.07.1982р. по 30.06.2000р. ( в тому числі з 01.06.2000р. у Виноградівській районній дирекції кіновідеомережі), здійснивши такий перерахунок з часу виникнення права на пенсію з 16.05.2016р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею та документально підтвердженні судові витрати по справі- 551,20 грн. сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Поний текст постанови виготовлено 16.11.2016р.

Головуючий ОСОБА_5