Справа № 818/934/16
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 р. Справа № 818/934/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Катунова В.В.

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Ружинської К.О

представнику відповідача Шаповал О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2016р. по справі № 818/934/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор"

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фавор", звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Сумській області з нарахування пені в сумі 10262,20 грн. в тому числі: по податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у розмірі 8845,53 грн., по миту на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання у розмірі 1416,67грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, просить суд постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні посилаючись на те, що судом першої інстанції було винесено законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що головним управлінням ДФС у Сумській області була проведена документальна планова виїзна перевірка дотримання ТОВ "Фавор" вимог законодавства з питань державної митної справи за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт від 17.08.2015 №47/18-28-22-05-16/30759962.

На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем винесені податкові повідомлення-рішення від 27.08.2015:

- № , яким ТОВ "Фавор" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів, на загальну суму 90599,54 грн., в тому числі: за основним платежем 72479,63 грн., за штрафними санкціями 18119,91 грн.(а.с.10);

- № , яким ТОВ "Фавор" збільшено суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання, на загальну суму 18 315,79 грн., в тому числі: за основним платежем 14 652,63 грн., за штрафними санкціями 3 663,16 грн.(а.с.11).

ТОВ "Фавор" сплатило погоджену суму збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 48588,58 грн. та 12147,15грн. штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 27.08.2015 №, а також сплатило суму грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб"єктами господарювання в сумі 7916,03 грн. та 1979 грн. штрафної санкції за податковим повідомленням-рішенням від 27.08.2015 №, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с.12-15).

Тобто, зазначене грошове зобов'язання, що було визначене контролюючим органом є узгодженим.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 05.11.2015 по справі №818/3412/15 було скасовано податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Сумській області від 27.08.2015 № в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 23891,05 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5972,76 грн, № в частині збільшення суми грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання в сумі 6736,60 грн. та застосування суми штрафної санкції в сумі 1684,16 грн.

22.02.2016 року головним управлінням ДФС у Сумській області були винесені нові податкові повідомлення-рішення №, №, в яких вказано суми грошового зобов'язання, які не були скасовані в судовому порядку (а.с.20, 22).

Листом від 12.03.2016 №2808/10/18-28-22-05-10, головне управління ДФС у Сумській області повідомило ТОВ "Фавор" про те, що на суму заниженого податкового зобов"язання, яке виникло при митному оформленні митних декларацій за весь період його заниження, нарахована пеня в сумі 10262,20, в тому числі: з податку на додану вартість у розмірі 8845,53грн, по миту на товари, що ввозяться на територію України суб"єктами господарювання у розмірі 1416,67 грн (а.с.24).

Позивач заперечуючи законність дій податкового органу щодо підстав нарахування пені, звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції з правомірності нарахування позивачу контролюючим органом пені на підставі норм Податкового кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до абзацу "б" п.п. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається - при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до підпункту 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України під грошовим зобов'язанням платника податків розуміється сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Отже, податкове зобов'язання визначається у разі відсутності порушення норм податкового законодавства платником податків в податковій декларації або контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні (наприклад, нарахування контролюючими органами плати за землю фізичним особам відповідно до пп. 286.5 ст. 286 ПК України); грошове зобов'язання може включати в себе штрафні санкції та визначається у разі порушення норм податкового законодавства самостійно платником податків в порядку, передбаченому ст. 50 ПК України, або контролюючим органом в податковому повідомленні-рішенні.

Таким чином, Податковий кодекс України розмежовує поняття податкового зобов'язання і грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Відповідно до пункту 57.2 статті 57 Податкового кодексу України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків з причин, не пов'язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

З урахуванням вказаної різниці між грошовим та податковим зобов'язанням, в тому числі у встановлених ст. 57 Податкового кодексу України строках їх сплати, момент початку нарахування пені для таких зобов'язанням визначається по-різному:

- за абз. "б" п.п. 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПКУ - нарахування пені проводиться у разі закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання;

- за п.п. 129.1.2 п. 129.1 статті 129 ПКУ - нарахування пені проводиться у разі настання строку погашення податкового зобов'язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Фавор» сплатило погоджену ним суму збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 48588,58 грн. та 12147,15 грн. штрафних санкцій по податковому повідомленню рішенню № (платіжне доручення № 2463 від 31.08.2015 р (ПДВ 48567,30 грн. та штраф 12141,83 грн.) та платіжне доручення № 2551 від 10.09.2015 р. (ПДВ 21,28 грн., штраф 5,32 грн.)) та сплатило погоджену ним суми збільшення суми грошового зобов'язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання в сумі 7916,03 грн. та 1979,00 грн. штрафної санкції по податковому повідомленню рішенню № (платіжне доручення № 2462 від 31.08.2015 р. (мито 7809,63 грн. та штраф 1952,41 грн.) та платіжне доручення № 2550 від 10.09.2015 р. (мито 106,40 грн. та штраф 26,59 грн.).

Відповідно до п.п. 129.3.1. п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов'язань.

Тобто нарахування пені у будь-якому випадку мало закінчитися у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, а саме на суму по податку на додану вартість в розмірі 48567,30 грн. - 31.08.2015 року, на суму мита на товари в розмірі 7809,63 грн.- 31.08.2015 року, на суму по податку на додану вартість в розмірі 21,28 грн.- 10.09.2015 року, на суму мита на товари в розмірі 106,40 грн. - 10.09.2015 року.

Таким чином, аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, колегія суддів дійшла висновку про не відповідність нарахування відповідачем ТОВ "Фавор" пені в розмірі 10262,20 грн., в тому числі: з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у розмірі 8845,53 грн.; по миту на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання у розмірі 1416,67 грн. вимогам і порядку розрахунку пені, передбаченому ст. 129 Податкового кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, оскільки відповідач як суб'єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України, не повністю довів та обґрунтував правомірність своїх дій, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи встановлене порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанцій, які наявні в матеріалах справи, при зверненні з позовом до суду першої інстанції заявником було сплачено 1378,00 грн. судового збору, а при подачі апеляційної скарги сплачено 1515,00 грн., який підлягає відшкодуванню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор" задовольнити.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2016р. по справі № 818/934/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання дій протиправними задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Сумах щодо нарахування товариству з обмеженою відповідальністю "Фавор" пені в розмірі 10262,20 грн. в тому числі: з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів у розмірі 8845,53 грн.; по миту на товари, що ввозяться на територію України суб'єктами господарювання у розмірі 1416,67 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Сумській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фавор" () витрати на оплату судового збору в сумі 2893 грн. (дві тисячі дев'ятсот три гривні).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Бершов Г.Є. Ральченко І.М.
Повний текст постанови виготовлений 14.11.2016 р.