Справа № 825/1399/16
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/1399/16 Головуючий у 1-й інстанції: Клопот С.Л. Суддя-доповідач: Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, третя особа: Чернігівській відділ поліції головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2016 року, -

У с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати незаконними та скасувати накази т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Альохіна Е.В. від 16.06.2016 за №1004 та від 29.06.2016 за №116о/с в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення її з органів національної поліції, поновити її на посаді слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, а також зобов'язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити позивачу заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у висновку та у матеріалах службового розслідування стосовно слідчої ОСОБА_2 відсутні будь-які обгрунтовані докази порушення позивачкою службової дисципліни, невиконання нею службових обов'язків, вимог статутів, інструкцій чи наказів.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 06 листопада 2015 року № 1 о/с ОСОБА_2, в порядку переатестування, призначено слідчим Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, із присвоєнням їй спеціального звання лейтенант поліції.

16.06.2016 року наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Альохіна Е.В. №1004, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції.

Зазначений наказ було прийнято на підставі висновків службового розслідування, яке було призначено наказом ГУНП в Чернігівській області від 15 червня 2016 за №720.

29.06.2016 року наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Альохіна Е.В. №116/ос, позивача було звільнено з посади слідчого Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв'язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стала заява офіційних спостерігачів Всеукраїнської громадської організації «Громадська мережа «ОПОРА»» в одномандатному виборчому окрузі №206 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо неналежного виконання службових обов'язків працівниками слідчо-оперативної групи Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, що мало місце 15 червня 2016 року під час прибуття за викликом до КП «Міський палац культури» за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 23, з приводу виборчого процесу.

Висновки відповідача щодо неналежного виконання позивачем своїх службових та посадових обов'язків, як керівника слідчо - оперативної групи Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, базуються на тому, що ОСОБА_2 була присутня під час вчинення особами дій, що мають склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-13 КУпАП (виготовлення або розповсюдження друкованих матеріалів передвиборної агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за друк), однак, ніяких заходів щодо припинення та документування даного правопорушення позивачем вжито не було, а її дії надали змогу невідомим особам забрати з місця події агітаційний матеріал та зникнути у невідомому напрямку.

Не погоджуючись із такими висновками відповідача та рішенням в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також звільнення її з органів національної поліції, ОСОБА_2 звернулася в суд.

Надаючи правову оцінку правомірності спірним рішенням відповідача в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення її з органів внутрішніх справ, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. ст. 1, 8 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 13 зазначеного Закону передбачено, що у складі поліції функціонують: 1) кримінальна поліція; 2) патрульна поліція; 3) органи досудового розслідування; 4) поліція охорони; 5) спеціальна поліція; 6) поліція особливого призначення.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні, визначає Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ, яка затверджена Наказом МВС України від 12.03.2013 року № 230 (далі - Інструкція).

Пунктами 2.1, 2.5 Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено. Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Положеннями п. 8 Інструкції передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються: посада, звання, прізвище, ініціали службової особи (осіб), яка(і) проводила(и) службове розслідування; підстави для проведення службового розслідування.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються встановлені при проведенні службового розслідування відомості про: обставини, за яких особа (особи) РНС скоїла(и) дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв'язку з цим; посаду, звання, прізвище, ім'я та по батькові, персональні дані (дата та місце народження, освіта, період служби в органах внутрішніх справ і на займаній посаді - з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), характеристику особи (зокрема, про наявність або відсутність у неї діючих дисциплінарних стягнень), винної в учиненні дисциплінарного проступку, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли вказаним обставинам; наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями особи РНС та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку або спонукали до цього; вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено; наявність вини особи (осіб) РНС, обставини, що пом'якшують чи обтяжують ступінь відповідальності, а також ставлення до скоєного.

У резолютивній частині висновку службового розслідування виконавцем (комісією) зазначаються: підтвердилися чи спростувалися відомості, які стали підставою для його призначення; пропозиції щодо закінчення службового розслідування, застосування до осіб РНС конкретних заохочень або дисциплінарних стягнень, кваліфікації отриманих тілесних ушкоджень, обставин загибелі (смерті) осіб РНС, списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про направлення матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

15.06.2016 року, у зв'язку із надходженням на службу 102 викликів з приводу конфліктів, які відбувалися у КП «Міський палац культури» за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 23, а також можливого підкупу виборців в цьому приміщенні, черговою частиною було направлено за цією адресою слідчо - оперативну групу № 3 у складі: слідчого Чернігівського ВП лейтенанта поліції ОСОБА_2, оперуповноваженого карного розшуку ОСОБА_6 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7, старшого інспектора - криміналіста Чернігівського ВП майора поліції ОСОБА_8 та поліцейського водія капрала поліції ОСОБА_9

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, жоден з цих співробітників поліції не відноситься до поліції громадської безпеки і під час виконання ними своїх обов'язків у складі слідчо - оперативної групи на них не покладаються обов'язки по забезпеченню громадської безпеки в місці проведення слідчо - оперативних дій.

Разом з тим, до прибуття слідчо - оперативної групи Чернігівського ВП на місце події прибув також наряд Управління патрульної поліції в м. Чернігові ДПП - автопатруль «Січ - 114» у складі: інспекторів старшого сержанта поліції ОСОБА_10 та рядового поліції ОСОБА_11

Із пояснень позивача, які не суперечать поясненням рядового поліції ОСОБА_11, яка була у складі наряду Управління патрульної поліції в м. Чернігові ДПП - автопатруль «Січ - 114», убачається, що під час обходу КП «Міський палац культури» ними було помічено значне скупчення людей, які виходили з іншого виходу будівлі та несли із собою матеріали агітаційного характеру. Також, в холі приміщення з бокового входу на столі знаходилися папери із надписом «Зошит агітатора».

Після чого, позивач надала вказівку ОСОБА_11 перевірити обставини щодо наявності складу адміністративного правопорушення та в разі необхідності скласти адміністративний протокол.

В той же час співробітники патрульної поліції виявили припаркований автомобіль , у який вказані агітаційні документи завантажувалися. Діями наряду патрульної поліції оглянути та затримати автомобіль не вдалося.

При цьому, колегія суддів наголошує, що під час вищеописаних подій співробітники патрульної служби були присутні в приміщенні КП «Міський палац культури», однак, ні відразу, ні у подальшому, не вчинили дій щодо зупинення адміністративного правопорушення та не повідомили своє безпосереднє керівництво про бездіяльність, на їх думку, позивача щодо не складення адміністративного протоколу.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що після проведення службового розслідування та виявлення факту вчинення правопорушення, передбаченого ст. 212-13 КУпАП, будь - яка особа була притягнута до адміністративної відповідальності.

Окрім того, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, колегія суддів виходить з того, що, всупереч вимогам п. 8.3 Інструкції, у висновку службового розслідування, а також у апеляційній скарзі, відповідачем не зазначено вимоги законодавства або посадові обов'язки, які було порушено позивачем, а також наявність причинного зв'язку між неправомірними діяннями слідчого та їх наслідками.

Посилання відповідача у висновках службового розслідування на порушення ОСОБА_2 ст. 237 КПК України та п.п. 2.7, 2.8 Інструкції з організації та взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 14.08.2012 року № 700, суд не приймає до уваги, оскільки дані норми регулюють питання щодо слідчих дій під час виявлення та розслідування кримінальних правопорушень та не стосуються адміністративних правопорушень, відповідальність за які, передбачена КУпАП.

Окрім того, у запереченнях на позовну заяву, відповідач посилається на наявність фото та відео фіксації що стосуються бездіяльності позивача, однак, ані під час розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи, такі матеріали надані не були.

До того ж, як убачається з матеріалів справи, з оскаржуваним наказом від 16 червня 2016 року № 116 о/с позивача ознайомлено лише після його письмового звернення (01.07.2016 року), а витяг з наказу по особовому складу від 29.06.2016 року № 116 щ/с позивачу надіслано поштою лише 08.07.2016 року, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 47 КЗпП та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем всупереч вимогам ч. 2 ст. 71 КАС України, не доведено правомірності притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та її звільнення.

Отже, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.