Справа № 802/1651/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 листопада 2016 р. Справа № 802/1651/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області

про: скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

12.10.2016 року до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся позивач - ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ГУ НП у Вінницькій області) про визнання протиправним та скасування наказу ГУ НП у Вінницькій області № 915 від 15.09.2016 року в частині звільнення його із служби, поновлення на роботі в поліції на посаді слідчого Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в період з 15.09.2016 року по день поновлення на службі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну підстав позову (а.с.64-65), позивач зазначив, що він з 07.11.2015 року прийнятий на службу до Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області на посаду слідчого.

Відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 915 від 15.09.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області" слідчого Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за порушення вимог ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх України, п.1 ч. 1, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18 та ст. 64 Закону України "Про національну поліцію". Як вказав позивач, зокрема в оскаржуваному наказі про звільнення, йому поставлено у вину створення конфліктної ситуації, яка переросла у бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Однак, позивач вважає наказ ГУ НП у Вінницькій області № 915 від 15.09.2016 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області" протиправним, оскільки такий винесено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме ст. 1, 5, 12, 14 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", ст. 6, 7, 8, 19 Закону України "Про національну поліцію", положень Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013 року № 230 (далі - Інструкція № 230).

Так, представник позивача вказав, що службове розслідування, результати якого зафіксовані у висновку від 15.09.2016 року, проведено на підставі наказу ГУ НП України у Вінницькій області від 15.09.2016 року №1106. Разом з тим, оспорюваний позивачем наказ № 915 також прийнято відповідачем 15.09.2016 року.

Таким чином, на думку сторони позивача, призначення службового розслідування, фіксація його результатів та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності здійснене в один день, що унеможливило його повноту, всебічність і об'єктивність дослідження обставин подій, які мали місце в ніч на 15.09.2016 року, біля кафе "Експрес" в м. Гайсин.

На думку позивача, оскільки службове розслідування проведено із порушенням процедури, а саме: поверхово, без забезпечення повного, всебічного і об'єктивного дослідження обставин подій, які стали підставою для його призначення, то і наказ прийнятий на підставі висновків такого розслідування є протиправним, а відтак підлягає скасуванню в судовому порядку.

Крім того, представник позивача, наголосив, що аналізуючи порядкові номери наказу про звільнення позивача № 915 та наказу про призначення службового розслідування № 1106, порядкове розташування даних наказів в матеріалах службового розслідування, можна дійти висновку про те, що ОСОБА_1 спочатку звільнено з посади відповідно до наказу № 915 від 15.09.2016 року, а вже потім, згідно наказу № 1106 від 15.09.2016 року проведено службове розслідування.

Також, на думку представника позивача, про порушення процедури службового розслідування свідчить і те, що з висновками проведеної службової перевірки ОСОБА_6 не ознайомлено.

Тому, позивач вважає, що його звільнення з посади слідчого Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 915 від 15.09.2016 року є протиправним.

У наданих письмових запереченнях представник ГУ НП у Вінницькій області проти позовних вимог заперечила та просила суд у їх задоволенні відмовити повністю (а.с.69-71). Разом з тим, вказала, що відповідно до ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій та чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов'язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Водночас, ч. 1, 2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно п. 9 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийнятим Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Таким чином, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (далі - Дисциплінарний статут).

Поняття службової дисципліни визначено ст. 1 Дисциплінарного статуту, де зазначено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

В силу вимог ч. 1, 2 ст. 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна осіб рядового та начальницького складу базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ, статутів і наказів керівників; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; з гідністю і честю поводитись в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового та начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальнику.

З метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування (ч.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту). Разом з тим, порядок проведення службового розслідування щодо працівників органів Міністерства внутрішніх справ регламентується Інструкцією № 230.

Представник відповідача зазначила, що на виконання вимог ч. 1 ст. 14 Статуту та п. 2.6 Інструкції №230, наказом ГУ НП у Вінницькій області від 15.09.2016 року № 1106 призначено службове розслідування за фактом причетності до бійки, що сталась біля кафе «Експрес» в м. Гайсині, поліцейських Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, в тому числі позивача.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області № 915 від 15.09.2016 року ОСОБА_6 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення вимог ст. 1, 7 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", п. 1 ч.1, п.3 ч.1, ч.2 ст.18 та ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію", що виразилось у створенні конфліктної ситуації, яка переросла в бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження .

Підставою для прийняття зазначеного наказу слугувало службове розслідування, яким було встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Зміст порушення полягав у тому, що 15.09.2016 року до чергової частини ГУ НП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 01.00 годині до чергової частини Гайсинського ВП по спецлінії «102» надійшло повідомлення про бійку між невідомими особами біля кафе «Експрес», що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин.

Виїздом на місце пригоди слідчо - оперативною групою вищевказаного підрозділу встановлено, що до вказаної події причетні поліцейські Гайсинського ВП ГУ НП старший лейтенант поліції ОСОБА_7, лейтенант поліції ОСОБА_8, старший лейтенант поліції ОСОБА_9, лейтенант поліції ОСОБА_6, які перебуваючи поза службою, в стані алкогольного сп'яніння, створили конфліктну ситуацію, яка переросла в бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Представник відповідача вказала, що під час проведення службового розслідування, відповідно до вимог ч. 5 ст. 14 Статуту та п. 6.3.2. та абз. 2 п. 6.3.6. Інструкції, у позивача, інспектором УКЗ ГУ НП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_10, 15.09.2016 року відібрано пояснення.

Отже, на думку представника відповідача, позивачу було відомо про те, що щодо факту подій біля кафе «Експрес», що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин у ніч 15.09.2016 року, проводиться службове розслідування.

На думку представника відповідача, порушення позивачем вимог ст. 1, 7 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», п.1, ч.1, п.3 ч.1, ч.2 ст.18, 64 Закону України «Про Національну поліцію» підтверджується матеріалами службового розслідування, зокрема його поясненнями, а також поясненнями інших учасників події ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Тому, представник відповідача вважає, що ГУ НП у Вінницькій області при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, діяло обґрунтовано, своєчасно та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим підстави для скасування наказу № 915 від 15.09.2016 року відсутні.

Крім того, представник відповідача вказала, що доводи позивача на те, що наказ про призначення службового розслідування видано пізніше наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності є помилковими. Також, наголосила, що посилання позивача на порушення вимог Інструкції № 230 у зв'язку з тим, що службове розслідування проведено протягом одного дня є безпідставним, оскільки мінімальний строк проведення службового розслідування чинним законодавством не встановлено.

Отже, на думку відповідача, при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення за результатами реалізації якого останнього звільнено із служби, ГУ НП у Вінницькій області діяло обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим, підстави для скасування наказу ГУ НП № 655 від 05.07.2016 року відсутні.

Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Додатково представник позивача зазначив, що звільнення позивача з посади слідчого Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 915 від 15.09.2016 року є незаконним, оскільки службове розслідування проведено поверхово, без врахування всіх обставин події, не об'єктивно, а тому наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. При цьому пояснила, що при прийнятті рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення за результатами реалізації якого останнього звільнено із служби, ГУ НП у Вінницькій області діяло обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, в зв'язку з чим, підстави для скасування наказу ГУ НП № 915 від 15.09.2016 року відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

07.11.2015 року відповідно до наказу начальника УМВС України у Вінницькій області № 1 о/с ОСОБА_1 прийнятий на службу до Гайсинського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області на посаду слідчого (а.с. 35, 54).

15.09.2016 року до чергової частини ГУ НП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що цього ж дня близько 01.00 години до чергової частини Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області по спецлінії «102» надійшло повідомлення про бійку між невідомими особами біля кафе "Експрес", що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин Вінницької області.

Виїздом на місце пригоди слідчо-оперативною групою вказаного підрозділу встановлено, що до зазначеної події причетні поліцейські Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7, лейтенант поліції ОСОБА_8, старший лейтенант поліції ОСОБА_9, та лейтенант поліції ОСОБА_6, які перебуваючи поза службою, в стані алкогольного сп'яніння, створили конфліктну ситуацію, яка переросла у бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

15.09.2016 року відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 1106 призначено службове розслідування за вказаним фактом. Проведення службового розслідування доручено комісії в складі інспектора УКЗ ГУ НП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_10, старшому інспектору з особливих доручень УОАЗОР ГУ НП у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_13 та заступнику начальника ВОЗ УВБ у Вінницькій області ДВБ НП підполковнику поліції ОСОБА_14 Крім того, відповідно до пункту 3 вказаного наказу, осіб, що причетні до подій, які стали підставою для призначення службового розслідування на час його проведення відсторонено від виконання службових обов'язків (а.с. 33).

За результатами проведеного службового розслідування встановлено обставини та факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Зокрема, висновком службового розслідування від 15.09.2016 року задокументовано, що 15.09.2016 року о 00.30 годин позивач перебуваючи разом із своїми знайомими, в тому числі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7, лейтенантом поліції ОСОБА_8, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 став учасником конфліктної ситуації, що переросла у бійку між ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с. 21-25).

Згідно з листом Гайсинської центральної районної лікарні № 1773 від 15.09.2016 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2 оглядався на наявність сп'яніння 15.09.2016 року в 03.40 годин. При огляді черговим лікарем було виявлено забиту рана нижньої губи, садна шкіри тулуба, біль при пальпації лівої половини грудної клітки. Стану сп'яніння не встановлено.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка та жителька м. Гайсин вул. Плеханова, 53 оглядалась на наявність сп'яніння 15.09.2016 року в 03.45 годин. При огляді черговим лікарем було виявлено болючу припухлість м'яких тканин в тім'яній частині голови, садна шкіри лівої стопи, перебувала у стані алкогольного сп'яніння легкого ступеня.

ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка та жителька м. Гайсин вул. Плеханова, 78 оглядалась на наявність сп'яніння 15.09.2016 року в 04.00 годин. При огляді черговим лікарем пошкоджень не виявлено. Перебувала у стані алкогольного сп'яніння середнього ступеню важкості (а.с. 28).

15.09.2016 року наказом ГУ НП у Вінницькій області № 915 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області" слідчого Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за порушення вимог ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх України, п.1 ч. 1, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18 та ст. 64 Закону України "Про національну поліцію". Позивачу, у оскаржуваному наказі про звільнення, поставлено у вину створення конфліктної ситуації, яка переросла у бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження (а.с. 19).

15.09.2016 року слідчим відділом прокуратури Вінницької області розпочато кримінальне провадження № 0000104, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (а.с.29).

Позивач вважаючи, що його звільнення зі служби в поліції відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області від 15.09.2016 року № 915 є протиправним та з метою його скасування, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію" Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг, зокрема у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави (п. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію").

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського.

Проаналізувавши наведені норми, суд наголошує, що позивач займаючи посаду поліцейського, а саме слідчого Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області, несе ряд обов'язків не тільки безпосередньо в робочий, а й поза робочий час.

В силу вимог п. 3, 4 ч. 1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", крім іншого, поліцейський зобовязаний поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоровя.

Разом з цим, поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобовязаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію").

Частиною 1 ст. 64 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, імя та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обовязки".

З огляду на наведене, професійний обов'язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно - правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян, надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень у разі звернення до нього будь - якої особи із відповідним повідомленням або у разі безпосереднього виявлення таких подій шляхом вжиття заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують та повідомлення про такі події найближчого органу поліції.

Згідно із ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію", у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

В п. 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Отже, сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів Національної поліції України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається, в тому числі: дотриманням законності і статутного порядку; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей.

Статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ передбачено, що службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Разом з цим, у разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Згідно положень ст. 2, 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, а саме невиконання чи неналежне виконання ним службової дисципліни.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладання дисциплінарних стягнень визначено ст. 14 Статуту. Так, відповідно до абз. 1 ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 915 від 15.09.2016 року позивача звільнено зі служби в поліції за порушення вимог ст. 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх України, п.1 ч. 1, п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 18 та ст. 64 Закону України "Про національну поліцію".

Як встановлено судом із наказу про звільнення, порушення вказаних нормативних актів виразились у створення конфліктної ситуації, яка переросла у бійку, внаслідок якої громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

З метою оцінки правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, яка реалізована наказом про його звільнення, суд вважає за необхідне наголосити, що підставою дисциплінарної відповідальності є вчинення дисциплінарного проступку.

Надаючи оцінку поведінці позивача під час конфліктної ситуації, що мала місце в ніч з 14.09.2016 року на 15.09.2016 року біля кафе «Експрес», що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин Вінницької області, та визначаючись чи є така поведінка дисциплінарним проступком (невиконанням чи неналежним виконанням службової дисципліни), суд зазначає наступне.

Як видно із висновку службового розслідування від 15.09.2016 року, 15.09.2016 року до чергової частини ГУ НП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що цього ж дня о 01.00 годині до чергової частини Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області по телефону «102» надійшло повідомлення від особи жіночої статі про бійку між невідомими особами біля кафе «Експрес», що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин, Вінницької області.

Виїздом на місце події слідчо-оперативною групою встановлено, що в кафе «Експрес» знаходились ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька м. Гайсин вул. Плеханова, 53 та ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителька м. Гайсин вул. Плеханова, 78. Також, у цей час в кафе знаходився колишній інспектор Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5, житель ІНФОРМАЦІЯ_6 (05.09.2016 звільнений з поліції за рішенням атестаційної комісії). Між вищевказаними громадянами виник конфлікт.

Опитана ОСОБА_4 пояснила, що 14.09.2016 приблизно о 21.30 год. вона разом зі своєю кумою ОСОБА_15 та малолітнім сином ОСОБА_11 зайшли до кафе «Експрес», що розташоване в м. Гайсині по вул. Уманській. Перебуваючи у вказаному кафе вони придбали спиртні напої та почали розпивати їх. У кафе крім них відвідувачів не було. Через деякий час, приблизно о 23.00 год., до кафе прийшли дві молоді дівчини, а приблизно о 23.30 год. до кафе зайшли декілька невідомих чоловіків. Один із них, зайшовши до кафе, сів на стіл. Інші хлопці то заходили, то виходили із кафе, поводили себе зухвало. Коли ОСОБА_4 проходила повз чоловіка, який сидів на столі, останній вдарив її ногою. Вона зробила йому зауваження, однак він лише засміявся. Після чого, став її штовхати та ображати. Після цього ОСОБА_15, малолітній ОСОБА_11 та ОСОБА_4 вийшли із кафе на вулицю і остання зателефонувала до свого чоловіка, щоб він приїхав та забрав їх. Перебуваючи на вулиці ОСОБА_4 зробила невідомому чоловікові зауваження з приводу його поведінки. Однак, він відреагував неадекватно, почав висловлюватися в її адресу нецензурною лайкою, штовхнув руками в обличчя та плечі. Приблизно о 00.30 год. 15.09.2016 року до кафе приїхав чоловік ОСОБА_4, який помітив, що між нею та невідомими чоловіками виник конфлікт. Підійшовши до них він зробив їм зауваження з приводу їхньої поведінки. Але невідомі молоді чоловіки на зауваження не реагували, а навпаки накинулися на її чоловіка та стали наносити тілесні ушкодження, а саме: кинули його на землю та били ногами. ОСОБА_4, побачивши це, стала захищати свого чоловіка, проте незнайомці стали бити і її.

Під час побиття чоловіка ОСОБА_4, останній втік до лісу, розташований поруч з кафе, а незнайомці побігли вслід за ним. Їх не було протягом 8-10 хвилин. Потім незнайомці повернулися, а її чоловіка не було. Тоді ОСОБА_4 зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила поліцію про дану подію. В цей час незнайомці перейшли через дорогу, підійшли до транспортних засобів, які були припарковані на узбіччі дороги та поїхали з місця пригоди. Однак, син ОСОБА_4 запам'ятав державі реєстраційний номер одного із автомобілів. Після цього, приїхали поліцейські, з лісу вийшов її чоловік, у якого була розбита губа і не було футболки на тілі, а на його руках та обличчі були подряпини. Вони розповіли поліцейським про дану подію і останні запропонували їм проїхати до відділу поліції для з'ясування всіх обставин події. Перебуваючи у відділі поліції поліцейські показали трьох молодих чоловіків, у яких вони впізнали тих незнайомців, які заподіли тілесні ушкодження.

Ними виявилися інспектор Гайсинського ВП ГУ НП Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_8, інспектор Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7, слідчий Гайсинського ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_9.

Син ОСОБА_4 - ОСОБА_11 та ОСОБА_15 надали пояснення аналогічного змісту. Крім того, ОСОБА_15 доповнила, що вони ніяких протиправних дій відносно вказаних чоловіків не вчиняли.

Із пояснень ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_16, судом встановлено, що ОСОБА_1 разом із ними близько 00.00 годин приїхав до кафе "Експрес", що знаходиться по вул. Уманській в м. Гайсин, Вінницької області. Тобто, позивач був учасником та очевидцем вказаних вище подій.

У свої поясненнях ОСОБА_6 зазначив, що 14.09.2016 року приблизно 18.30 год. він залишив своє робоче місце та направився до місця свого проживання. О 20.00 год. він зустрівся за місцем проживання ОСОБА_17 зі своїми друзями, а саме ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_18, ОСОБА_16 та ОСОБА_7 Після чого, приблизно о 23.00 год. вони поїхали до магазину «Домінант». Приїхавши до магазину, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_18 залишилися біля магазину, а інші поїхали до кафе «Експрес». Згодом, ОСОБА_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_18 також приїхали до кафе та зайшли до приміщення. В приміщенні кафе ОСОБА_6 перебував близько 5 хвилин, після чого вийшов на двір та відійшов від кафе на відстань приблизно 30 метрів та почав розмовлявляти по телефону з дружиною. В цей час він почув крик, на що відразу не відреагував. Через декілька хвилин, коли ОСОБА_6 вийшов відкриту місцевість він помітив, що біля приміщення кафе, натовп людей, серед яких були його друзі та невідомі особи між якими відбувалась розмова на підвищених тонах.

Отже, суд вважає доведеним факт того, що позивач був очевидцем вказаних подій.

Крім того, у письмових поясненнях позивача зазначено, що через деякий час, суперечка переросла в бійку між ОСОБА_16 та невідомою особою. Під час бійки ОСОБА_7 намагався ударити ногою невідомого чоловіка, але чи ударив ОСОБА_7 невідомого, ОСОБА_6 не бачив.

Також позивач у своїх поясненнях зазначив, що він зібрав в руку із землі пил та кинув його у напрямку ОСОБА_7 Позивач пояснив, що він помітив, як невідомий чоловік відбіг за приміщення кафе і за ним побігли ОСОБА_16, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Після цього, він пішов з місця події до свого місця проживання, інші сіли до автомобіля і поїхали у невідомому напрямку. Також, ОСОБА_6 в своєму поясненні вказав, що керівництву Гайсинського ВП про участь даній події не доповів, так як злякався.

Підсумовуючи суд наголошує, що із пояснень учасників подій встановлено, що позивач був присутній під час суперечки, що виникла між ОСОБА_16 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка згодом переросла у бійку. На розвиток подій, а саме виникнення конфліктної ситуації та бійки не вплинув, хоча повинен був та міг це зробити.

Проаналізувавши надані учасниками та очевидцями письмові пояснення щодо конфліктної ситуації, суд доходить висновку, що позивач, будучи поліцейським, в силу вимог ст. 12, ч. 2 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" незважаючи на час доби та місце, під час виникнення конфлікту, очевидцем якого став позивач, зобовязаний був вжити необхідних заходів з метою надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції. Крім того, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" позивач повинен був надати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушення. Тому, суд зазначає, що бездіяльність позивача свідчить про невиконання ним основних завдань поліцейського щодо охорони прав і свобод людини, не забезпечення безпеки та правопорядку.

Також, відповідно до положень ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 під час виникнення бійки зобов'язаний був захищати і охороняти від протиправних посягань на життя, здоров'я, права та свободи потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5

Отже, об'єктивна сторона поведінки позивача свідчить про допущення ним порушень вимог службової дисципліни, а отже вчинення дисциплінарного проступку. Проступок, зокрема полягав у невжитті заходів щодо запобігання виникнення конфліктної ситуації, не припиненні конфлікту коли він уже мав місце, оскільки позивач був його очевидцем та не повідомленні про вказані події безпосередньому керівникові. Натомість, позивач фактично самоусунувся він виконання обов'язків поліцейського, які на нього покладені як у робочий час, так і після його закінчення.

Разом з тим, суд наголошує, що вказана вище бездіяльність позивача щодо неприпинення протиправних дій, а саме неприпинення бійки, що мала місце, спричинила ряд негативних наслідків та викликали резонанс у суспільстві. Зокрема одним із наслідків стало заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5Г, так і створення негативного іміджу працівникам поліції та Національній поліції України в цілому.

Заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та ОСОБА_5Г підтверджується листом Гайсинського центральної районної лікарні № 1773 від 15.09.2016 року.

Крім того, обставини вказаної події були висвітлені засобами масової інформації у мережі Інтернет, зокрема на сайті: korrespondent.net в статті під назвою "В Винницкой области пьяные копы подрались в кафе" (а.с.34). Публікація вказаної статті свідчить про заподіяння шкоди авторитету органам Національної поліції України.

Також події, що стали підставою для проведення службового розслідування, як зазначалося, стали приводом для порушення органами прокурату кримінального провадження. Так, 15.09.2016 року слідчим відділом прокуратури Вінницької області розпочато кримінальне провадження № 0000104, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (а.с.29).

Відтак, зважаючи на наведені обставини, суд доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку, а саме недотримання вимог службової дисципліни, що враховуючи ступінь та характер діяння позивача, їх наслідки є підставою для звільнення його зі служби.

Щодо доводів позивача про неповноту та необ'єктивність службового розслідування, які позивач обґрунтовує тим, що таке призначено та проведено протягом одного дня - 15.09.2016 року, суд зазначає наступне.

Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

В силу вимог ч. 3 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2016 року №230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

На виконання вимог ч.1 ст. 14 Дисциплінарного статуту та п.2.6. Інструкції №230, наказом ГУ НП у Вінницькій області від 15.09.2016 року №1106 призначено службове розслідування за фактом причетності до бійки, що сталась в кафе "Експрес" в м. Гайсині, поліцейських Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Разом з тим, згідно п.5.1 Інструкції № 230 службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Відтак, законодавець чітко визначив максимальний строк протягом якого має бути завершено проведення службового розслідування, проте не встановив мінімальний строк проведення службового розслідування. Тому, фактично службове розслідування має бути проведено протягом одного місяця, однак може бути завершене і швидше.

Крім того, суд наголошує, що посилання позивача на необ'єктивність службового розслідування не знайшли свого підтвердження під час судового засідання, оскільки всі необхідні та достатні заходи щодо його проведення реалізовано: прийнято наказ про проведення службового розслідування, відібрано пояснення у всіх осіб, які були учасниками та очевидцями події (ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22,ОСОБА_23 та позивача), проведено аналіз таких пояснень та інших документів, надано рекомендації щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, тощо. Крім того, у судовому засіданні позивач не зміг пояснити, які дії під час службового розслідування могли б бути ще вчиненні з метою забезпечення його повноти та об'єктивності.

Тому, доводи позивача щодо неповноти та необ'єктивності, проведеного службового розслідування, оцінюються судом критично.

Разом з цим, суд також не погоджується з доводами сторони позивача про те, що пояснення відбиралися не уповноваженою особою, ймовірно у межах кримінального провадження, з огляду на таке.

Як видно із витягу з кримінального провадження № 0000104, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, таке розпочато слідчим відділом прокуратури Вінницької області, а не органами Національної поліції України.

Крім того, відповідно до наказу ГУ НП у Вінницькій області № 1106, яким призначено проведення службового розслідування, проведення такого розслідування доручено комісії в складі інспектора УКЗ ГУ НП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_10, старшому інспектору з особливих доручень УОАЗОР ГУ НП у Вінницькій області майору поліції ОСОБА_13 та заступнику начальника ВОЗ УВБ у Вінницькій області ДВБ НП підполковнику поліції ОСОБА_14

Із змісту пояснень ОСОБА_1 судом встановлено, що такі відбиралися інспектором УКЗ ГУ НП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_10, тобто особою, які доручено у складі спеціально утвореної комісії проводити відповідне службове розслідування.

Відтак, посилання позивача на те, що пояснення відбиралися неуповноваженою особою та ймовірно у межах кримінального провадження, є необґрунтованими.

Щодо посилання позивача на те, що його спочатку звільнено відповідно до наказу № 915 від 15.09.2016 року, а вже потім, згідно наказу № 1106 від 15.09.2016 року призначено проведення службового розслідування, з огляду на їх порядкові номери, суд вказує наступне.

Як видно з матеріалів справи службове розслідування призначено наказом тимчасово виконуючим обов'язки начальника ГУ НП №1106 від 15.09.2016 року. Вказаний наказ зареєстровано в журналі обліку наказів за інв. №35 н/т (а.с. 75-77).

Разом з цим, наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності № 915 від 15.09.2016 року зареєстровано в журналі обліку наказів про відрядження, стягнення, інших адміністративно-господарських питань за інв. №31 н/т (а.с.72-74).

Отже, посилання позивача на те, що наказ про призначення службового розслідування № 1106 видано пізніше наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 915 є помилковими та оцінюються судом критично, оскільки більше порядкове значення номеру наказу про призначення службового розслідування обумовлюється тим, що такі накази реєструвалися в різних журналах.

У судовому засіданні позивач пояснив, що пояснення, відібрані у межах службового розслідування та які містяться у матеріалах справи, не відповідають тим, які фактично ним надавалися. Крім того, вказав, що він дійсно був присутній під час конфліктної ситуації, однак всіляко намагався її припинити та вживав заходів щодо припинення бійки, жодних протиправних дій не вчиняв. Суд такі пояснення оцінює критично, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як видно із письмових доказів, а саме пояснень ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, у ніч з 14.09.2016 року на 15.09.2016 року біля кафе «Експрес», що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин дійсно мала місце конфліктна ситуація, яка переросла у бійку. Позивач був очевидцем вказаної події, однак на неї жодним чином не впливав, тобто не намагався його припинити.

Крім того, надавши оцінку поясненням позивача, що містяться у матеріалах справи, суд зазначає, що такі підписані ним особи, без внесення жодних зауважень та відміткою про його ознайомлення зі змістом наданих пояснень.

Відтак, пояснення позивача надані в судовому засіданні, як джерело доказів, спростовуються іншими доказами, а саме поясненнями як позивача, так і іншими письмовими доказами, що містяться в адміністративній справі.

Суд також, критично оцінює доводи представника позивача про те, що позивач міг надати необ'єктивні пояснення в силу того, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння, з огляду на наступне.

Так, позивач в судовому засіданні повідомив, що на момент надання пояснень він не був у стані алкогольного сп'яніння, перебував на робочому місці та виконував свої функціональні обов'язки. Тому, вказані доводи представника позивача є необґрунтованими.

Щодо доводів сторони позивача про неповідомлення ГУ НП у Вінницькій області про початок проведення службового розслідування обставин події, що мала місце біля кафе «Експрес», яке розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин, Вінницької області та необізнаність ОСОБА_1 стосовно того, в межах проведення якої процедури у нього відбираються пояснення (службове розслідування чи кримінальне провадження), то такі спростовуються наступним.

Як зазначалося, під час проведення службового розслідування позивачем надано письмові пояснення щодо обставин конфліктної ситуації, що мала місце у ніч з 14.09.2016 року на 15.09.2016 року біля кафе «Експрес».

Водночас, із змісту наданих позивачем пояснень суд доходить висновку, що ОСОБА_1 було відомо про які саме обставини його запитують, в рамках якої процедури досліджуються та з якою метою пояснення відбираються.

Щодо посилань позивача про не ознайомлення його із висновками проведеного щодо нього службового розслідування, суд зазначає наступне.

Згідно із вимогами п. 6.3.5 Інструкції № 230 особа щодо якої проводиться службове розслідування має право за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України.

Як встановлено судом із рапортом про ознайомлення із висновком службового розслідування позивач не звертався. Тому, суд доходить висновку про відсутність у відповідача обов'язку із власної ініціативи надавати позивачу для ознайомлення матеріали службового розслідування.

Підсумовуючи, суд зазначає про наявність у діях позивача, що мали місце під час подій біля кафе «Експрес», що розташоване по вул. Уманській в м. Гайсин у ніч з 14.09.2016 року на 15.09.2016 року проступку, який є достатньою підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Як зазначалося, зміст проступку полягав у невжитті заходів щодо запобігання виникнення конфліктної ситуації, не припиненні конфлікту коли він уже мав місце, оскільки позивач був його очевидцем та не повідомленні про вказані події безпосередньому керівникові. Натомість, позивач фактично самоусунувся він виконання обов'язків поліцейського, які на нього покладені як у робочий час, так і після його закінчення.

Отже, приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого ОСОБА_1 звільнено із служби, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Тому, підстави для задоволення позовних вимог про скасування наказу № 915 від 15.09.2016 року, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не встановив їх понесення сторонами у справі.

Керуючись ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович