Справа № 368/1250/16-а
Суддя: Шевченко І. І.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1250/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016 року Кагарлицький районний суд Київської області під головуванням судді Шевченко І.І., розглянувши в порядку письмового провадження у м. Кагарлик справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київський області у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності йому, ОСОБА_1, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850 та зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київський області нарахувати та виплатити йому, ОСОБА_1, одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме: на 25.02.2016 р., посилаючись на те, що він проходив службу в органах внутрішніх справ, на посаді старшого інспектора при Управлінні ДАІ Головного управління внутрішніх справ в Київський області з 30.05.1996 року по 06.11.2015 року.

7.11.2015 року наказом № 1 був зарахований до Головного управління Національної поліції в Київський області на посаду старшого інспектора із присвоєнням спеціального звання капітан поліції.

Наказом № 22 від 26.01.2016 року був звільнений із Національної поліції у запас в зв'язку із хворобою.

Підставою для звільнення із поліції було свідоцтво про хворобу № 53/3в від 22.01.2016 року. Відповідно до свідоцтва про хворобу його хвороба пов'язана із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Відповідно доп. до роз 3 п. 2) постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850 "Про порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" йому призначається та виплачується грошова допомога в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, у разі встановлення інвалідності 2 групи.

Відповідно до ст. 7 Закону «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму - 2016 на одну працездатну особу (у розрахунку на місяць) встановлено у розмірі одної мінімальної заробітної плати та з 1 травня 2016 року дорівнює 1378 гривень.

Тобто, йому на протязі 1 місяця з дня надходження заяви із документами були зобов'язані виплатити 1378 грн. х 200 = 275 600 грн.

Він звернувся із заявою до відповідача про виплату йому грошової допомоги 11.05.2016 року, та отримав відмову від 29.05.2016 р. №29/с-294 у виплаті із зазначенням причини відмови, як - "визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції " та начебто законодавством не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності якої стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ ".

Вважає, вказану відповідь від 29.05.2016 року №29/с-294, як рішення органу владних повноважень незаконним, таким, що обмежує та порушує його законні права та інтереси, внаслідок чого підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №53/3в від 22.01.2016.

Тому висновок, як результат незаконне рішення, не ґрунтується на законодавстві та є незаконним, оскільки постанова Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850 повністю врегульовує ці правовідносини.

Відповідно до ст.. 99 КАС України «адміністративний позов може бути подано в межах строку « звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншим законом».

Оскільки, він отримав відповідь від Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київський області про відмову у нарахуванні йому одноразової грошової допомоги 29.05.2016 р., а до суду звернувся 19.09.2016 р., тому ним не було пропущено строки звернення до суду з адміністративним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явився, подавши до суду заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити у його відсутність. Уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подавши до суду заперечення, в якому просить суд справу слухати без участі представника та відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до ГУ МВС України в Київській області про визнання незаконним рішення та зобов'язати вчинити дії в повному обсязі з наступних підстав. 2 липня 2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про Національну поліцію», який згідно з п. 1 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень цього Закону набрав чинності з 7 листопада 2015 року. Відповідно до п. 5 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закон України «Про міліцію» втратив чинність. На виконання Закону України «Про Національну поліцію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 02.09.2015 № 641 «Про утворення Національної поліції України». КМУ постановив утворити Національну поліцію України, як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністерство внутрішніх справ України. Вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», не передбачено правонаступництво Головним управлінням Національної поліції в Київській області Головного управління МВС України в Київській області. Відповідно до Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», статей 104, 105, 110, 111 Цивільного кодексу України, Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878, та з метою забезпечення ліквідації територіальних органів було створено Ліквідаційну комісію ІУМВС України в Київській області. Позивач посилаючись на «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 2015 року № 850 не врахував, що на підставі п. 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» 07.11.2015, що його було прийнято на службу до поліції (про що свідчить наказ ГУНП в Київській області від 07.11.2016 №1 о/с та запис в трудовій книжці позивача). Наказом ГУНП в Київській області № 22 о/с від 26.01.2016 було звільнено зі служби в поліції за ст. 77 п. 1 пп. 2 (через хворобу) відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію». Згідно свідоцтва про хворобу від 22.01.2016 № 53/ЗВ військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Київській області» ОСОБА_1 було встановлено діагноз, що дане захворювання пов'язане з проходженням служби в овс. Згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії АВ № 0214390 від 25.02.2016 року та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії АВ № 0214390 ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності (травма пов'язана з виконанням службових обов'язків) з 25.02.2016 року. Виплата одноразової грошової допомоги поліцейським здійснюється відповідно до статей 97-101 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського». Згідно зі статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходження ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті. Міністерством внутрішніх справ України був виданий наказ № 916 «Про внесення зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, згідно якого, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського наказано: унести до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 11.01.2016 р. № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 163/28293, таку зміну: пункт 5 розділу 1 доповнити підпунктом 4 такого змісту: «4) пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - обставина, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми або каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.». 22.09.2016 р. за № 1277/29407 зазначений наказ зареєстровано в Міністерстві юстиції України. У зв'язку з тим, що станом на 20.10.2016 р. питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського врегульовано, пропонуємо позивачу звернутися до Головного управління Національної поліції в Київській області для отримання відповідних коштів в добровільному порядку.

Згідно ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги позивача задовольнити.

В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 30 травня 1996 року по 6 листопада 2015 року перебував на службі в органах внутрішніх справ.

7 листопада 2015 року позивач був прийнятий на службу до Національної поліції України та 27 січня 2016 року звільнений зі служби через хворобу.

На підставі довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії та свідоцтва про хворобу позивачу встановлена 2 група інвалідності, пов'язана із захворюванням внаслідок проходження служби в органах внутрішніх справ (а.с. 13-15).

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію", що була чинною на час існування спірних правовідносин, було встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

10.11.2015 р. набрав чинності Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року .

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (п.п.2 п. 3 Порядку № 850).

Згідно з пунктом 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

До заяви позивачем надані всі необхідні документи.

Управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області направило заяву та документи позивача до Міністерства внутрішніх справ України на затвердження для виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно пункту 9 Порядку № 850 МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Міністерством внутрішніх справ України відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги, що підтверджується висновком від 27 травня 2016 року Зокрема, виплата одноразової грошової допомоги поліцейським здійснюється відповідно до статей 97 - 101 Закону України «Про Національну поліцію» та наказу МВС України від 11.01.2016 № 4 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрат працездатності поліцейського».

Згідно зі статтею 97 Закону України «Про Національну поліцію» одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрат працездатності поліцейського призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним: службових обов'язків, пов'язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції відповідно до цього Закону, чи участі в антитерористичні операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісною України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті; визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворюванні пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяці після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Отже, на даний час законодавством не передбачена виплата одноразові грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності якої стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Однак, відповідно до пункту 14 Порядку № 850 від 21.10.2015 року призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком:

- учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку;

- учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння;

- навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров'ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом);

- подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Такі підстави є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Жодна із таких підстав не може бути причиною у відмові позивачу в нарахуванні та отриманні одноразової грошової допомоги, оскільки відповідачем, не надані відповідні докази.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 «Про затвердження Порядок та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону України «Про міліцію» щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 37, ст. 1461).

Відповідно до пп. 2 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Оскільки у позивача настала інвалідність в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, то позивач має право на отримання грошової допомоги у зв'язку з встановленням інвалідності у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до пп. 2 п. 2 вказаної Постанови, а не на підставі положень Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707.

Відповідно до п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби відповідні документи для призначення грошової допомоги.

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п. 8, 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850).

У виконання вказаних положень позивач надав відповідні документи за місцем проходження своєї служби (а.с. 4-8).

Разом з тим, МВС України повернуло ці документи, оскільки призначення грошової допомоги повинно здійснюватись за останнім місцем роботи поліцейського (а.с. 17), що не відповідає вказаним положенням Постанови № 850.

Оскільки позивачем дотримано порядок подання документів для призначення грошової допомоги, визначений Постановою Кабінету Міністрів України № 850, цією постановою визначається порядок виплати грошової допомоги працівнику міліції, а не поліцейському, у ній чітко прописано подання документів за останнім місцем служби, яким є у даному випадку Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області, то суд дійшов висновку про задоволення уточнених позовних вимог та зобов'язання відповідача Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Київській області здійснити дії щодо нарахування та виплати грошової допомоги позивачу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання незаконним рішення та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850.

Зобов'язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв'язку з встановленням 2 групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 р. № 850 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме: на 25 лютого 2016 року.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І.І. Шевченко