Справа № 820/4602/16
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 жовтня 2016 р. № 820/4602/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі

за участю секретаря судового засідання - Кульчій А.М.,

представника позивача - Петрова О.Г.,

представників відповідача - Макаренко М.В., Гуртовенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Філіп Морріс Україна" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ), які полягають у відмові в поверненні приватному акціонерному товариству "Філіп Морріс Україна" (62482, Харківська область, Харківський район, селище Докучаєвське, Польовий в'їзд, буд. 1, ) надмірно сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 452946598 (чотириста п'ятдесят два мільйони дев'ятсот сорок шість тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн 86 коп. та у неподанні для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету на підставі заяви приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" від 14.04.2016 №04/156;

- зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ) підготувати та подати для виконання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок про повернення приватному акціонерному товариству "Філіп Морріс Україна" (62482, Харківська область, Харківський район, селище Докучаєвське, Польовий в'їзд, буд. 1, ) з бюджету надмірно сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 452946598 (чотириста п'ятдесят два мільйони дев'ятсот сорок шість тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн 86 коп.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що СДПІ з ОВП у м. Харкові в порушення вимог діючого законодавства протиправно відмовлено підприємству у поверненні надміру сплачених коштів з податку на прибуток шляхом перерахування на банківський рахунок позивача, з урахуванням наявності законодавчо передбачених підстав. Так, податковий орган не врахував, що задекларована позивачем сума авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів становить 172911789, 44грн., в той час як переплата у розмірі 452946598, 86грн. є саме податком на прибуток. Окрім того, СДПІ з ОВП у м. Харкові також не подано відповідного висновку до казначейської служби до виконання про повернення надміру сплачених коштів. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що СДПІ з ОВП у м. Харкові діяла у відповідності до вимог закону та інших нормативно-правових актів, не порушувала права та законні інтереси позивача, а відтак позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Представники сторін у судовому засіданні підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з таких підстав.

Як було встановлено під час розгляду справи, 27.01.2015 року ПрАТ "Філіп Морріс Україна" подано до СДПІ з ОВП у м. Харкові податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний 2014 рік № від 27.02.2015 року.

За результатами господарської діяльності у 2014 році ПрАТ "Філіп Морріс Україна" задекларовано консолідований податок на прибуток у сумі 263828314грн., в тому числі 3323726 грн. - податок, нарахований за місцезнаходженням відокремлених підрозділів, суму зменшення нарахованої суми податку (рядок 13) у розмірі 572 657 885 гри., суму нарахованого авансового внеску у зв`язку з виплатою дивідендів (рядок 20) у сумі 167 437 921 гри. та визначено суму щомісячних авансових внесків (рядок 23) у розмірі 21 985 693 грн. Податок па прибуток за звітний період (рядок 14) дорівнює - 308 829 571 гри.

Податковим органом в своїх письмових запереченнях підтверджено, що вказана декларація з податку па прибуток підприємств за 2014 рік № від 27.02.2015 року була складена у відповідності до вимог Наказу Міністерства фінансів України від 28.09.2011р. №1213 та Наказу Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 року №872.

29 лютого 2016 р. ПрАТ «ФМУ» було подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний 2015 рік.

07 червня 2016 р. було подано уточнюючу податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за звітний 2015 р., згідно з якою зменшено суму грошових (податкових) зобов'язань з податку на прибуток, з отже збільшено суму переплати на 1606120 грн.

ПрАТ «ФМУ» задекларовано суму податку на прибуток у розмірі 7606849 грн. (з урахуванням уточнюючої податкової декларації), яку було погашено за рахунок наявної суми авансових внесків з цього податку в порядку їх сплати до бюджету (тобто 2013 рік).

Податкова декларація з податку на прибуток підприємств та уточнююча податкова декларація ПрАТ «ФМУ» за звітний 2015 р. була прийнята контролюючим органом без зауважень, що також не заперечувалось контролюючим органом.

Враховуючи наявну станом на 31 березня 2016 року суму надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток (сума була сплачена у вигляді авансових внесків з податку на прибуток) в розмірі 452946598,86 грн., позивач звернувся до відповідача із заявою № 04/156 від 14 квітня 2016 року про повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств, в якій просив контролюючий орган провести необхідні дії щодо повернення надміру сплачених зобов'язань з податку на прибуток в сумі 452946598,86 грн. шляхом перерахування цієї суми на банківський рахунок підприємства (із зазначенням реквізитів банківського рахунку).

Сума переплати підтверджена також актом звірення розрахунків з відповідачем. Так, згідно з актом звірення розрахунків № 120-07 від 01 квітня 2016 р. як за даними контролюючого органу, так і за даними ПрАТ «ФМУ» переплата з податку на прибуток підприємств становила 452946598,86 гривень.

У відповідь на заяву позивача № 04/156 від 14 квітня 2016 р., відповідач своїм листом № 2996/10/28-09-07-02-41 від 29 квітня 2016 р. відмовив у вчиненні передбачених законодавством дій щодо повернення надміру сплачених зобов'язань з податку на прибуток в сумі 452946598,86 грн. на тій підставі, що в інтегрованій картці платника ПрАТ «ФМУ»» з податку на прибуток підприємств, створених за участю іноземних інвесторів, наявна переплата, яка сформована за рахунок авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів. Така сума, на думку відповідача не підлягає поверненню відповідно до норм, викладених в абз. 5, п.п, 57.1.-1,2, п. 57.1, ст. 57 Податкового кодексу України.

Відносини щодо повернення помилково та надміру сплачених платежів урегульовані положеннями Податкового кодексу України, Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу, як передоплата і митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року за №618 (надалі Порядок №618) та Порядку повернення коштів, помилково та /або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 року зареєстрованого і Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182 (надалі Порядок №787).

Так, відповідно до положень п.п.14.1.115 п.14.1 ст.14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов'язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Поряд з цим, відповідно до абз. 4, п.п. 57.1.-1.2, п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла станом на дату складання та подання Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний 2014 рік) сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік.

З системного аналізу вищезазначених норм випливає, що платник податків зараховує суму сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів у зменшення податкового зобов'язання податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за звітний (податковий) рік. Однак при цьому, сума податку на прибуток, яка погашена навіть за рахунок авансових внесків з податку на прибуток, не набуває статусу авансових внесків у розумінні ст. 57 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Як було встановлено під час розгляду справи, станом на дату погашення грошових (податкових зобов'язань) з податку на прибуток за 2014 рік за ПрАТ «ФМУ» рахувалась переплата з податку на прибуток у розмірі 569334159, 73грн, у тому числі: 172911789, 44грн. - авансові внески з податку на прибуток у зв'язку з виплатою дивідендів (р. 13.3 додатку ЗП до податкової декларації); 151724650, 29грн.- авансові внески з податку на прибуток, сплачені у 2013 році (р. 13.7 додатку ЗП до податкової декларації); 244697720грн. - авансові внески з податку на прибуток, сплачені у 2014 році (р. 13.7 додатку ЗП до податкової декларації).

За результатами діяльності ПрАТ «ФМУ» в 2014 році позивачем було задекларовано та відображено в рядку 11 Податкової декларації ПрАТ «ФМУ» з податку на прибуток підприємств за звітний 2014 рік суму податку на прибуток в розмірі 263 828 314 грн.

Також, позивачем було задекларовано та відображено в рядку 13.3 Додатку ЗП до Податкової декларації ПрАТ «ФМУ» з податку на прибуток підприємств за звітний 2014 рік суму нарахованого авансового внеску, у зв'язку з виплатою дивідендів (прирівняних до них платежів) у звітному (податковому) періоді в розмірі 172 911 789 грн.

В подальшому ПрАТ «ФМУ» було погашено податкові зобов'язання на прибуток у сумі 260504588грн., зокрема 172911789, 44грн. з авансових внесків з податку на прибуток у зв'язку з виплатою дивідендів та 87592798, 56грн. з авансових внесків з податку на прибуток, сплачені у 2013 році.

Отже, з урахуванням положень абз. 4. п.п. 57.1.-1.2. п. 57,1. ст. 57 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла станом на дату складання та подання Податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний 2014 рік) сума сплачених позивачем протягом 2014 р. авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів була зарахувана у зменшення податкового (грошового) зобов'язання з податку на прибуток саме за 2014 р.

Відповідно до пп. 153.3.2 п. 153.3 ст. 153 ПК України крім випадків, передбачених пп. 153.3.5 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку в розмірі ставки, встановленої п. 151.1 ст. 151 цього Кодексу, нарахованої на суму дивідендів, що фактично виплачуються, без зменшення суми такої виплати на суму такого податку. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Згідно пп. 153.3.3 п. 153.3 ст. 153 ПК України платник податку - емітент корпоративних прав, державне некорпоратизоване, казенне чи комунальне підприємство зменшує суму нарахованого податку звітного періоду на суму авансового внеску, попередньо сплаченого протягом такого звітного періоду у зв'язку з нарахуванням дивідендів згідно з пп. 153.3.2 цього пункту. Не дозволяється проведення зазначеного заліку з податком, передбаченим ст. 156 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 153.3.4 п. 153.3 ст. 153 ПК України, у разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму податкових зобов'язань підприємства - емітента корпоративних прав за податком на прибуток такого звітного періоду, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов'язань наступного податкового періоду, а при отриманні від'ємного значення об'єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов'язань майбутніх податкових періодів.

Таким чином, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що вказані норми закону прямо дозволяють зменшити щомісячні аванси з податку на прибуток на суму сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів як в поточному, так і в попередніх періодах. При цьому, платник податків також не позбавляється обов'язку відобразити у податковій звітності таке зменшення суми податкових зобов'язань з податку на прибуток.

Вказана правова позиція також узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в постанові від 12.10.2016 року по справі К/800/36953/15.

Також, як було встановлено під час розгляду справи, ПрАТ «ФМУ» у 2015 році не проводило виплату дивідендів та, відповідно, не сплачував авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів а 2015 році.

Поряд з цим, абз. 4 п.п. 57.1. ст, 57 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла до 01 січня 2016 р.) передбачено, що платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з податку, без подання податкової декларації.

В рядку 23 податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний 2014 рік позивач розрахував суму авансового внеску, який повинен був сплачуватися щомісяця в розмірі 21985 693 грн.. що відповідало 1/12 нарахованої підприємством суми податку на прибуток.

Протягом 2015 р. (за винятком січня та лютого 2015 р., для яких було встановлено особливості щодо сплати авансового внеску з податку на прибуток) позивач нараховував щомісячний авансовий внесок в сумі 21 985 693 грн. без зменшення його суми на суму сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів.

Отже, позивач, у відповідності до вищезазначених норм права, зарахував авансові внески з податку на прибуток при виплаті дивідендів в сумі 172 911 789 грн. у зменшення податкового (грошового) зобов'язання з податку на прибуток за 2014 р., доказів на спростування чого податковим органом до суду не надано.

Поряд з цим, суд зазначає, що листом ДФС від 04.01.2016 р. № 102/7/99-99-19-02-01-17 «Про затвердження декларації з податку на прибуток підприємств» (з урахуванням змін та доповнень), платникам податків було рекомендовано при розрахунку зменшення нарахованої суми податну в рядку 16.3.1 Додатна ЗП до рядка 16 ЗП Декларації N 897 за 2015 рік також враховувати залишок суми сплачених авансових внесків з податну на прибуток підприємств при виплаті дивідендів. яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку станом на 01.01.2015. що відображена у рядну 13.5.2 Додатка ЗП до рядка 13 Податкової декларації з податну на прибуток підприємства (для страховиків - у рядку 08.2 Податкової декларації з податку на доходи (прибуток) страховика, для банків - у рядку 14.5.2 Додатка ЗП до рядка 14 Податкової декларації з податку на прибуток банну), поданої за 2014 рік.

ПрАТ «ФМУ» не відобразив 8 рядку 16.3.1 Додатка ЗП до уточнюючої податкової декларації ПрАТ «ФМУ» з податку на прибуток підприємств за звітний 2015 рік залишку суми сплачених авансових внесків при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2015 р., оскільки позивачем було зараховано всю суму авансових внесків при виплаті дивідендів в рахунок зменшення податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2014 р.

З урахуванням вищезазначеного, дані податкових декларацій ПрАТ «ФМУ» з податку на прибуток за 2014 та 2015 р.р. підтверджують зарахування позивачем авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів в сумі 172 911 789 грн. у зменшення податкового (грошового) зобов'язання з податку на прибуток за 2014 р., що було проведено позивачем у повній відповідності з абз. 4. п.п. 57.1.-1.2, п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України.

Отже, підсумовуючи вищезазначене, суд вказує хибність позиції податкового органу, з огляду на те, що позивач просив повернути кошти саме у розмірі 452 946 598. 36 грн., які відносяться до переплати податку на прибуток та не мав на увазі авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, які становлять суму у розмірі 172 911 789.44 грн.

Окрім того, наявність саме надміру сплаченого податку на прибуток у розмірі 452 946 598.36 грн. підтверджується також даними акту звірки №120-07 від 01.04.2014 року.

Відповідно до пункту 17.1.10 статті 17 Податкового Кодексу України, платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Положеннями статті 43 Податкового кодексу України передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Отже, законодавець акцентує увагу, що однією з необхідних умов для проведення процедури надміру сплачених коштів є факт відсутності за таким платником податків податкового боргу.

Представником відповідача не надано до суду жодних доказів на підтвердження наявності за позивачем боргових зобов'язань.

Згідно п.43.3 та п.43.4 ст.43 Податкового кодексу України, обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Відповідно до пункту 43.5 статті 43 Податкового Кодексу України, контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Відповідно до пункту 43.6 статті 43 Податкового Кодексу України, повернення помилково або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, в який такі кошти були зараховані.

На думку суду, позивачем усі умови повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств за 2014 рік дотримано. Позивач не має податкового боргу. Позивач у межах встановленого строку звернувся до СДПІ із заявою про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань, яка за змістом відповідає вимогам ст. 43 ПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги подані позивачем податкові декларації ПрАТ «ФМУ» з податку на прибуток за 2014 та 2015 р. р., які відображають узгоджені з контролюючим органом грошові (податкові) зобов'язання, в інтегрованій картці платника ПрАТ «ФМУ» з податку на прибуток підприємств не може фігурувати наявна переплата, яка сформована за рахунок авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів, а відтак дії відповідача з приводу відмови в поверненні позивачу надмірно сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 452946598,86 грн. є протиправними.

З приводу неподання податковим органом для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету на підставі заяви приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" від 14.04.2016 №04/156, то суд звертає увагу, що детальний порядок розгляду заяв про повернення надміру сплачених платежів передбачений Порядком №618 та Порядком №787.

Так п.5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

В той же час, відповідно до п.1 розділу III Порядку №618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

При цьому, у листі - відповіді від 29.04.2016 року відповідач не ставить під сумнів обґрунтованість зазначених позивачем причин повернення коштів, не зазначає про будь-які недоліки поданих документів, доданих позивачем до заяви про повернення надмірно сплачених платежів. Крім того, відповідач не ставить під сумнів саму суму платежів, про повернення яких просить позивач та вказує лише на вимоги ст. 57 Податкового кодексу України, як на підставу відмови у проведенні повернення з бюджету надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємства.

Відповідно до положень пунктів 3,4,5 розділу III Порядку №618, відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати. Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 N 611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, підготовлений відповідно до пункту 5 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за № 1095/14362 (далі - Реєстр висновків про повернення), Висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви (п.7 розділу III Порядку 618).

Судом встановлено, що всупереч вищезазначеним нормам права, податковий орган у встановлений строк висновок про повернення надмірно сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємства, як це передбачено згаданим вище Порядком № 618, не прийняв та не направив його до відповідного органу казначейської служби, що вказує на противність таких дій, які порушують права та законні інтереси позивача.

Разом з тим, невиконання податковим органом процедурних обов'язків щодо алгоритму дій, покладених на неї зазначеними вище порядками вказує на протиправність таких дій.

Вказаний висновок повністю узгоджується з позицією Верховного суду України, викладеною у постановах від 12.05.2015 року по справі 21-161а15, від 24.03.2015 року по справі №21-3а15к, від 09.12.2014 року по справі №21-205а14, від 25 листопада 2014 року у справі № 21-207а14.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що способом захисту права платника ПДВ на відшкодування за рахунок бюджетних коштів надмірно сплаченої суми податку є зобов'язання контролюючого органу виконати встановлений правовими нормами обов'язок прийняти висновок щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету, та надати такий висновок територіальному органу державної казначейської служби.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Цій нормі кореспондують положення абзацу сьомого пункту 4 частини першої статті163, абзацу п'ятого пункту 4 частини першої статті 207 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині постанови суду першої чи апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Отже, суд зазначає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб'єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов'язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

Відповідно до частин 2, 4 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат, при цьому половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Крім того, суд зазначає, що статтею 382 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність за невиконання судового рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним встановити судовий контроль за виконанням Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС постанови суду по даній адміністративній справі та зобов'язати відповідача подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови суду по даній адміністративній справі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня набрання постановою законної сили.

Згідно із ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування покладається на суб'єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з'ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ), які полягають у відмові в поверненні приватному акціонерному товариству "Філіп Морріс Україна" (62482, Харківська область, Харківський район, селище Докучаєвське, Польовий в'їзд, буд. 1, ) надмірно сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 452946598 (чотириста п'ятдесят два мільйони дев'ятсот сорок шість тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн 86 коп. та у неподанні для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету на підставі заяви приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" від 14.04.2016 №04/156.

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ) підготувати та подати для виконання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок про повернення приватному акціонерному товариству "Філіп Морріс Україна" (62482, Харківська область, Харківський район, селище Докучаєвське, Польовий в'їзд, буд. 1, ) з бюджету надмірно сплачених сум грошових зобов'язань з податку на прибуток підприємств в розмірі 452946598 (чотириста п'ятдесят два мільйони дев'ятсот сорок шість тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) грн 86 коп.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства "Філіп Морріс Україна" (62482, Харківська область, Харківський район, селище Докучаєвське, Польовий в'їзд, буд. 1, ) сплачену суму судового збору в розмірі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 30, ).

Встановити судовий контроль за виконанням Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС постанови суду по даній адміністративній справі.

Зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС () подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови суду по даній адміністративній справі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 04 листопада 2016 року.

Суддя Р.В. Мельников