Справа № 826/16168/16
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вовк П.В. розглянув в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Лубенської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-2003» про стягнення заборгованості.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов Лубенської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області (далі також – Лубенська ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-2003» (далі також – ТОВ «Будіндустрія-2003», відповідач) про стягнення коштів у розмірі 22 501, 60 грн. з рахунків відповідача у банках, обслуговуючих такого платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача перед бюджетом виникла заборгованість по платі за користування надрами державного значення, платі за користування надрами місцевого значення, збору за спеціальне використання води, орендній платі з юридичних осіб та надходженням від викидів забруднених речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у загальному розмірі 22 501, 60 грн., внаслідок несплати в установлений законодавством строк узгоджених грошових зобов’язань.

Зазначена ухвала про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі була отримана відповідачем 25 жовтня 2016 року відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

ТОВ «Будіндустрія-2003» у встановлений судом строк письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

Водночас, відповідач перебуває на обліку за неосновним місцем обліку в Оржицькому відділенні Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області як платник окремих податків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до контролюючого органу за неосновним місцем обліку було подано розрахунки № 2 та № 3 з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 2 квартал 2016 року, якими товариством самостійно визначено суму грошового зобов’язання у розмірі 190, 60 грн. та 1 987, 80 грн.

За рахунок наявної переплати з минулих періодів у розмірі 33, 13 грн. та 378, 83 грн., сума зобов’язання зменшилась до розміру 157, 47 грн. та 1 608, 97 грн. відповідно.

ТОВ «Будіндустрія-2003» до контролюючого органу за неосновним місцем обліку також було подано:

- розрахунок № 1 з рентної плати за спеціальне використання води за 2 квартал 2016 року, яким товариством самостійно визначено суму грошового зобов’язання у розмірі 869, 92 грн., яка за рахунок наявної переплати у розмірі 24,91 грн. зменшилась до суми 845, 01 грн.;

- розрахунок № 1 за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення за 2 квартал 2016 року, яким товариством самостійно визначено суму грошового зобов’язання у розмірі 2 470, 45 грн., яка за рахунок наявної переплати у розмірі 94, 54 грн. зменшилась до суми 2 375, 91 грн.

Крім того, відповідачем до Оржицького відділення Лубенської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області подавалась податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності від 15 лютого 2016 року, яким товариством самостійно визначену річну суму зобов’язання, що підлягає сплаті за даними платника у розмірі 50 315, 44 грн. (4 192, 95 грн. – щомісячний платіж).

Враховуючи вказану вище податкову декларацію, за період січень-липень 2016 року до сплати підлягає сума зобов’язань по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 29 350, 65 грн., проте відповідачем сплачена сума у розмірі 11 880, 00 грн., що з врахуванням переплати у розмірі 63, 86 грн. становить суму 11 943, 86 грн.

У зв’язку із порушенням строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу відповідачу була нарахована пеня у розмірі 107, 45 грн.

Таким чином сума заборгованості відповідача по орендній платі з юридичних осіб становить 17 514, 24 грн.

Лубенська ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області на юридичну адресу ТОВ «Будіндустрія-2003» направлялась податкова вимога форми «Ю» від 09 березня 2016 року № 41-16 на суму 4 129, 09 грн., яка була отримана відповідачем 04 березня 2016 року відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно даних податкового органу за відповідачем рахується заборгованість по платі за користування надрами державного значення у розмірі 157, 47 грн., платі за користування надрами місцевого значення у розмірі 1 608, 97 грн., збору за спеціальне використання води у розмір 845, 01 грн., орендній платі з юридичних осіб у розмірі 17 514, 24 грн. та надходженням від викидів забруднених речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у розмірі 2 375, 91 грн., а всього на суму 22 501, 60 грн.

Несплата відповідачем у встановлений законом строк узгоджених сум податкових зобов’язань обумовила позивача на звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд погоджується з викладеними у позовній заяві доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 67 Конституції України (тут і далі по тексту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі – ПК України), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (пп. 49.18.2 п. 49.18 статті 49 ПК України).

Відповідно до п. 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 статті 57 ПК України).

Згідно пп. 14.1.147 п. 14.1 статті 14 ПК України, плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 статті 14 ПК України, земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Згідно п. 286.2 статті 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Пунктом 287.3 статті 287 ПК України визначено, що податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Згідно з п. 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов’язань відповідачем не була сплачена своєчасно, вона набула статусу податкового боргу.

Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними зобов’язаннями у загальному розмірі 22 501, 60 грн. ТОВ «Будіндустрія-2003» суду не надано.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстав для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов’язань по платі за користування надрами державного значення, платі за користування надрами місцевого значення, збору за спеціальне використання води, орендній платі з юридичних осіб та надходженням від викидів забруднених речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення у загальному розмірі 22 501, 60 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, податковими деклараціями, розрахунком суми пені платника податків, обліковими картками ТОВ «Будіндустрія-2003».

У відповідності до пп. 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 41.2 статті 41 ПК України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (пп. 20.1.34 п. 20.1. статті 20 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України, Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 статті 95 ПК України).

Згідно зі статтею 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Відповідно до положень ч. 1 статті 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду, прийняті в порядку скороченого провадження у адміністративних справах, передбачених, в тому числі, п. 4 ч. 1 статті 183-2 цього Кодексу, а саме, щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб'єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження.

Керуючись статтями 69-71, 160-162, 183-2, 254, 256 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Лубенської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-2003» про стягнення заборгованості – задовольнити повністю.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова, відповідно до ч. 1 статті 254 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя П.В. Вовк