Справа № 826/8541/16
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

11 листопада 2016 року 09:00 справа №826/8541/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кузьменка В.А., суддів Арсірія Р.О., Огурцова О.П., за участю секретаря Калужського Д.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Дружківське рудоуправління"
доДержавної служби геології та надр України
треті особи1. Державна комісія України по запасах корисних копалин 2. Публічне акціонерне товариство "Харківський плитковий завод"
провизнання протиправною бездіяльності
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Дружківське рудоуправління" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Дружківське рудоуправління") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (далі по тексту - відповідач, Держгеонадра України), в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не скасування протоколу засідання Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин від 13 лютого 2015 року №31 в частині введення в дію протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 29 грудня 2014 року №3298 щодо апробації запасів вогнетривких та тугоплавких глин Райківського родовища.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 червня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/8541/16; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державну комісію України по запасах корисних копалин (далі по тексту - третя особа 1, ДЗК України) та Публічне акціонерне товариство "Харківський плитковий завод" (далі по тексту - третя особа 2, ПАТ "Харківський плитковий завод"); закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 28 вересня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача та третіх осіб проти задоволення адміністративного позову заперечили; на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ЗАТ "Харківський плитковий завод" (правонаступником якого є ПАТ "Харківський плитковий завод") отримало спеціальний дозвіл №2993 на користування надрами Райської ділянки вогнетривких та тугоплавких глин з метою геологічного вивчення; ділянка надр площею 256,8 га розташована на території Торської сільської ради Костянтинівського району Донецької області.

04 листопада 2014 року між ДЗК України та ПАТ "Харківський плитковий завод" укладено договір на проведення державної експертизи матеріалів геолого-економічної оцінки Райського родовища вогнетривких та тугоплавких глин у Костянтинівському районі Донецької області. За результатами розгляду ДЗК України звіту "Попередня геолого-економічна оцінка Райського родовища вогнетривких та тугоплавких глин у Костянтинівському районі Донецької області" на засіданні колегії ДЗК України прийнято рішення щодо апробації запасів вогнетривких та тугоплавких глин Райського родовища, оформлене протоколом від 29 грудня 2014 року №3298.

На засіданні Робочої групи Держгеондра України з розгляду протоколів ДЗК України 11 лютого 2015 року, оформлене протоколом №31, вирішено увести в дію протокол ДЗК України №3298 із апробованими запасами вогнетривких та тугоплавких глин Райківського родовища станом на 01 жовтня 2014 року.

Разом з тим, за результатами звернення ПАТ "Дружківське рудоуправління", яке має спеціальний дозвіл від 07 лютого 2013 року №4320 від 07 лютого 2013 року на геологічне вивчення вогнетривких глин, затвердження запасів ДКЗ України за промисловими категоріями Торської ділянки, ДКЗ України провела додаткову експертизу та на засіданні колегії ДКЗ України 03 лютого 2016 року вирішено скасувати рішення колегії ДЗК України про апробацію запасів вогнетривких та тугоплавких глин Райського родовища (протокол від 29 грудня 2014 року №3298) у зв'язку з нововиявленими обставинами (лист ПАТ "Дружківське рудоуправління" від 16 вересня 2015 року №1206 про наявність спеціального дозволу на користування надрами від 07 лютого 2013 року №4320), які не були враховані під час розгляду звіту "Попередня геолого-економічна оцінка Райського родовища вогнетривких та тугоплавких глин у Костянтинівському районі Донецької області", що оформлено протоколом засідання колегії від 03 лютого 2016 року №3520.

Позивач зазначає, що у зв'язку зі скасуванням рішення колегії ДЗК України про апробацію запасів вогнетривких та тугоплавких глин Райського родовища, оформлене протоколом від 29 грудня 2014 року №3298, Держгеонадра України мала також скасувати протокол від 13 лютого 2015 року №31 в частині введення в дію протоколу ДЗК України від 29 грудня 2014 року №3298 щодо апробації запасів вогнетривких та тугоплавких глин Райківського родовища, однак, відповідач не зробив цього, що є протиправною бездіяльністю.

Суд встановив, що у позовній заяві позивачем допущено описку в частині дати протоколу №31 засідання Робочої групи Держгеондра України з розгляду протоколів ДЗК України, а саме замість 11 лютого 2015 року зазначено 13 лютого 2015 року.

Відповідач проти позову заперечив з підстав відсутності порушеного права, оскільки скасування протоколу ДЗК України від 29 грудня 2014 року №3298 вже позбавило його правового значення, а згідно з протоколом засідання колегії ДЗК України від 03 лютого 2016 року №3520 не зазначено зобов'язальних дій, які б стосувалися внесення змін до протоколу засідання Робочої групи Держгеондра України з розгляду протоколів ДЗК України від 11 лютого 2015 року №31.

Треті особи письмових пояснень з приводу заявлених позовних вимог до суду не надали.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, виходить з наступних міркувань.

Положеннями частини першої статті 37 Кодексу України про надра визначено, що геологічне вивчення надр здійснюється з метою одержання даних про геологічну будову надр, процеси, які відбуваються в них, виявлення гірничо-технічних та інших умов розробки родовищ корисних копалин і використання надр для цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин.

Відповідно до статті 5 Кодексу України про надра родовища корисних копалин - це нагромадження мінеральних речовин в надрах, на поверхні землі, в джерелах вод та газів, на;водоймищ, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання.

Усі родовища корисних копалин, у тому числі техногенні, з запасами, оціненими як промислові, становлять Державний фонд родовищ корисних копалин, а всі попередньо оцінені родовища корисних копалин - резерв цього фонду.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну геологічну службу України" геологічне вивчення надр - спеціальні роботи і дослідження, спрямовані на одержання інформації про надра з метою задоволення потреб суспільства.

Норми статті 37 Кодексу України про надра встановлюють, що геологічне вивчення надр здійснюється з метою одержання даних про геологічну будову надр, процеси, які відбуваються в них, виявлення і оцінки корисних копалин, вивчення закономірностей їх формування і розміщення, з'ясування гірничо-технічних та інших умов розробки родовищ корисних копалин і використання надр для цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин.

Проведення робіт по геологічному вивченню надр організується та координується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, на основі державних комплексних або цільових програм, міжгалузевих і галузевих планів, проектів, відповідних норм і правил.

Відповідно до статті 38 Кодексу України про надра при геологічному вивченні надр повинні забезпечуватися: 1) раціональне і ефективне проведення робіт, пов'язаних з геологічним вивченням надр; 2) екологічно безпечний для життя і здоров'я людей стан навколишнього природного середовища; 3) повнота вивчення геологічної будови надр, гірничо-технічних, гідрогеологічних та інших умов розробки розвіданих родовищ, будівництва та експлуатації підземних споруд, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин; 4) достовірність визначення кількості та якості запасів усіх корисних копалин і наявних у них компонентів, геолого-економічна оцінка родовищ корисних копалин; 5) ведення робіт методами і способами, які б виключали невиправдані втрати корисних копалин, зниження їх якості, надмірне руйнування ґрунтового покриву та забруднення навколишнього природного середовища; 6) розміщення видобутих гірських порід і корисних копалин, яке б виключало їх шкідливий вплив на навколишнє природне середовище і здоров'я населення; 7) збереження розвідувальних гірничих виробок і свердловин, які можуть бути використані при розробці родовищ та в інших цілях, і ліквідація у встановленому порядку виробок і свердловин, які не підлягають подальшому використанню; 8) збереження геологічної і виконавчо-технічної документації, зразків гірських порід і руд, дублікатів проб корисних копалин, які можуть бути використані при подальшому вивченні надр, розвідці та розробці родовищ корисних копалин, а також при користуванні надрами для цілей, не пов'язаних з видобуванням корисних копалин. Замовниками робіт можуть обумовлюватись й інші вимоги щодо геологічного вивчення надр, що не суперечать законодавству України.

Таким чином, результатом геологічного вивчення родовища корисних копалин, що виконується надрокористувачем протягом строку дії спеціального дозволу на користування надрами, є оцінка корисних копалин, підрахунок запасів корисних копалин за якістю, кількістю та умовами залягання та визначення придатності родовища до промислового освоєння.

Відповідно до положень статті 45 Кодексу України про надра для визначення промислової цінності родовищ і оцінки запасів корисних копалин по кожному родовищу встановлюються кондиції на мінеральну сировину, що становлять сукупність вимог до якості і кількості корисних копалин, гірничо-геологічних та інших умов розробки родовища.

Кондиції на мінеральну сировину розробляються з урахуванням раціонального використання всіх корисних копалин, а також наявних у них цінних компонентів і підлягають експертизі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Порядок розробки кондицій на мінеральну сировину встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Запаси корисних копалин розвіданих родовищ, а також запаси корисних копалин, додатково розвіданих у процесі розробки родовищ, підлягають експертизі та оцінюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, невід'ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем, і містить програму робіт, яка оформляється як додаток та містить перелік робіт, що мають бути виконані надрокористувачем під час проведення геологічного вивчення родовища, зокрема: камеральні роботи: складання геологічного звіту, підготовка матеріалів і складання техніко-економічного обґрунтування постійних кондицій; затвердження запасів корисної копалини у ДКЗ України - та строки виконання цих робіт.

Як підтверджують матеріали справи, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі №820/1744/16 за позовом ПАТ "Харківський плитковий завод" до ДЗК України, за участю ПАТ "Дружківське рудоуправління", про визнання протиправним та скасування протоколу, відмовлено у задоволенні позову ПАТ "Харківський плитковий завод" щодо скасування рішення ДЗК України, прийняте у формі протоколу №3520 від 03 лютого 2016 року, про скасування іншого рішення цього ж органу, оформленого протоколом №3298 від 29 грудня 2014 року.

У вказаному судовому рішенні встановлено, що ПАТ "Харківський плитковий завод" мало право надати звіти, які містять в собі матеріали з геологічного вивчення родовищ корисних копалин, підрахунок їх запасів та техніко-економічне обґрунтування промислового значення до ДКЗ України та укласти договір на проведення робіт з експертизи та оцінки запасів корисних копалин, тільки під час дії наданого йому спеціального дозволу на користування надрами №2993, тобто до 06 серпня 2012 року, в той час як ПАТ "Харківський плитковий завод" подало звіти до ДКЗ України жовтні 2014 р., а договір на проведення робіт з експертизи та оцінки запасів корисних копалин позивач уклав 04листопада 2014 року, тобто після закінчення строку дії спеціального дозволу.

Враховуючи те, що на момент подання до ДЗК України документів на проведення державної експертизи та оцінку запасів корисних копалин у ПАТ "Харківський плитковий завод" закінчився строк дії спеціального дозволу, на думку Харківського апеляційного адміністративного суду, ДЗК України не взагалі не мала права приймати рішення про проведення експертизи, а тому, після виявлення наведеної обставини, відповідачем проведено додаткову експертизу та колегією ДКЗ України прийнято рішення, оформлене протоколом ДКЗ №3520 від 03 лютого 2016 року щодо скасування протоколу ДКЗ №3298 від 29 грудня 2014 року про апробацію запасів Райського родовища, у зв'язку з нововиявленими обставинами, які не були враховані під час розгляду звіту, а саме наявністю діючого спеціального дозволу у ПАТ "Дружківське рудоуправління".

У постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі №820/1744/16 встановлено, що протокол №3298 від 29 грудня 2014 року щодо оцінки запасів корисних копалин Райського родовища суперечить діючим нормативно правим актам, а тому колегія суддів дійшла висновку, що рішення ДЗК України, оформлене протоколом №3520 від 03 лютого 2016 року про скасування протоколу ДКЗ України щодо оцінки запасів корисних копалин Райського родовища є правомірним, оскільки прийнятий відповідно до вимог пунктів 3, 4 Положення про Державну комісію України по запасах корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2000 року №1689.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на викладене, суд вважає встановленими обставини незаконності рішення колегії ДЗК України щодо апробації запасів вогнетривких та тугоплавких глин Райського родовища, оформленого протоколом від 29 грудня 2014 року №3298, та обставини правомірності рішення ДЗК України про скасування рішення колегії ДЗК України про апробацію запасів вогнетривких та тугоплавких глин Райського родовища (протокол від 29 грудня 2014 року №3298), оформленого протоколом засідання колегії від 03 лютого 2016 року №3520.

Суд встановив, що згідно з пунктом 3.8 протоколу засідання колегії ДЗК України від 29 грудня 2014 року №3298 цей протокол підлягає розгляду та уведенню в дію Держгеонадра України.

Оскільки протокол ДЗК України від 29 грудня 2014 року №3298 введений в дію згідно з протоколом засідання Робочої групи Держгеондра України з розгляду протоколів ДЗК України від 11 лютого 2015 року №31, суд вважає, що скасування протоколу ДЗК України від 29 грудня 2014 року №3298 є підставою для прийняття відповідачем рішення про скасування протоколу засідання Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів ДЗК України по запасах корисних копалин від 11 лютого 2015 року №31 в частині введення в дію протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 29 грудня 2014 року №3298 щодо апробації запасів вогнетривких та тугоплавких глин Райківського родовища.

Проте, станом на день вирішення спору відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували прийняття ним такого рішення, що вказує на протиправну бездіяльність Держгеонадра України.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність підстав приймати рішення про скасування протоколу засідання Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин від 11 лютого 2015 року №31 з підстав не зазначення таких дій у протоколі засідання колегії ДЗК України від 03 лютого 2016 року №3520, виходячи з того, що порядок таких дій прямо випливає із протоколом засідання Робочої групи Держгеондра України з розгляду протоколів ДЗК України від 11 лютого 2015 року №31.

Відповідно до норм пунктів 1-3 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174 (далі по тексту - Положення), Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Держгеонадра у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Держгеонадр є: 1) реалізація державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр; 2) внесення на розгляд Міністра екології та природних ресурсів пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Згідно з пунктом 4 Положення Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань зокрема: видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням, зокрема за: виконанням рішень Державної комісії по запасах корисних копалин надрокористувачами; проведенням пошуково-розвідувальних та інших робіт з геологічного вивчення підземних вод; відповідністю геологорозвідувальних робіт і наукових досліджень державним контрактам і замовленням, а також проектам проведення таких робіт; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Враховуючи положення вище наведених норм права, колегія суддів зазначає, що повноваження Держгеонадра України щодо прийняття рішення про скасування протоколу засідання Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин від 11 лютого 2015 року №31 у спірній частині випливають безпосередньо із покладених на неї завдань.

Що стосується посилань відповідач на відсутність порушеного права, у зв'язку зі скасуванням протоколу ДЗК України від 29 грудня 2014 року №3298, суд зазначає, що обов'язковим етапом втрати юридичного значення згаданого протоколу має бути прийняття Держгеонадра України рішення про скасування протоколу засідання Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин від 11 лютого 2015 року №31 в частині введення в дію протоколу ДЗК України від 29 грудня 2014 року №3298; у свою чергу позивач, як власник спеціального дозволу на користування надрами від 07 лютого 2013 року №4320, виданого на геологічне вивчення вогнетривких глин, затвердження запасів ДЗК України за промисловими категоріями, розраховує на вчинення відповідачем відповідних дій.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що Державною службою геології та надр України не доведено правомірність оскаржуваної бездіяльності з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому адміністративний позов ПАТ "Дружківське рудоуправління" підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Дружківське рудоуправління" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо не скасування протоколу засідання Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин від 11 лютого 2015 року №31 в частині введення в дію протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин від 29 грудня 2014 року №3298 щодо апробації запасів вогнетривких та тугоплавких глин Райківського родовища.

3. Присудити з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Дружківське рудоуправління" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.А. Кузьменко

Судді Р.О. Арсірій

О.П. Огурцов