Справа № 802/1456/16-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 листопада 2016 р. Справа № 802/1456/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Шкільної О.С.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника третьої особи: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до: приватного нотаріуса Крижопільського районного нотаріального округу ОСОБА_4; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5

про: визнання протиправним та скасування рішення, скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_3 з адміністративним позовом до приватного нотаріусу Крижопільського районного нотаріального округу ОСОБА_4; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 31355732, прийняте 13.09.2016 відповідачем та скасувати державну реєстрацію запису про право власності № 13657545, вчиненого відповідачем.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки право власності на нерухоме майно а саме: комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. О.Савченка (Радянська), 13 а, на нового власника ОСОБА_5 вчинено приватним нотаріусом під час заборони перереєстрації права власності на таке нерухоме майно, накладеної судовим рішенням, та, крім того, запис про право власності в порушення норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" вчинений на три дні раніше від дати прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Зокрема зазначила, що 06.07.2016 під час розгляду цивільної справи Крижопільським районним судом Вінницької області №134/998/16-ц за позовом ОСОБА_3 про визнання звіту та електронних торгів недійсними, скасування протоколу про проведення електронних торгів за заявою ОСОБА_3 постановлено ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони посадовим особам, які наділені повноваженнями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. О. Савченка (Радянська), 13 а, що належать на праві власності ОСОБА_3

Однак, як зазначала представник ОСОБА_3, вказана ухвала суду, яка направлялася Крижопільському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, останнім виконана не була, у звязку з відповідачем не було встановлено факт існування обтяження у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. О. Савченка (Радянська), 13 а та зареєстровано право власності на зазначений комплекс будівель та споруд за ОСОБА_5

На переконання сторони позивача, оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки на момент його прийняття заходи забезпечення, застосовані судовим рішенням, що набрало законної сили, не скасовувались.

Відповідач в судове засідання не прибула, поряд із цим подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім того, 26.10.2016 на адресу суду надійшли письмові заперечення приватного нотаріуса ОСОБА_4, в яких вказано, 13.09.2016 на підставі заяви ОСОБА_5, що надійшла 10.09.2016, у строк, визначений ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" проведена реєстрацію права власності за останнім на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. О. Савченка (Радянська), 13 а. Жодних підстав для відмови у реєстрації права власності на вказане майно, як зазначає відповідач, на момент проведення такої реєстрації не було.

Щодо дати реєстрації права власності пояснила, що в інформаційній довідці завжди дата реєстрації права власності вказана та, коли зареєстрована заява про реєстрацію, права власності, а не та, коли прийнято рішення, оскільки так сформована програма.

В звязку з викладеним відповідач вважає адміністративний позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені в наданих суду 01.11.2016 письмових запереченнях. Так, третя особа вважає, що приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу ОСОБА_4 належним чином розглянуто заяву про державну реєстрацію від 10.09.2016, а позивачем не доведено протиправність дій відповідача з прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.09.2016 (з відкриттям розділу), індексний номер: 31355732.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши адміністративну справу, суд встановив таке.

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 07.07.2016 про забезпечення позову у справі № 134/998/16-ц за позовом ОСОБА_3 до Крижопільського районного відділу державної виконавчої служби, Державного підприємства "СЕТАМ", субєкта підприємницької діяльності, незалежного оцінювача ОСОБА_6, треті особи без самостійних вимог на предмет спору публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", ОСОБА_5 про визнання звіту та електронних торгів недійсними, скасування протоколу про проведення електронних торгів заборонено посадовим особам, які наділені повноваженнями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії щодо перереєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, за адресою Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. О.Савченка (Радянська), 13а, які належать на праві власності ОСОБА_3

Зазначена ухвала була направлена до Крижопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області для виконання, про що зазначено в ухвалі, однак виконана не була.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 06.09.2016 у справі № 134/998/16-ц в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, заходи забезпечення позову скасовані не були. На зазначене рішення суду ОСОБА_3 16.09.2016 подала апеляційну скаргу.

13.09.2016 на підставі заяви третьої особи, що надійшла 10.09.2016, приватним нотаріусом ОСОБА_4 проведена реєстрація права власності за ОСОБА_5 на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. О. Савченка (Радянська), 13 а.

Вважаючи таку реєстрацію протиправною, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з такого.

Правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна визначає Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-IV).

Згідно із ч. 1 ст. 2 цього Закону № 1952-IV під термінами "державна реєстрація речових прав на нерухоме майно" (далі - державна реєстрація прав) розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

Статтею 9 Закону № 1952-IV визначено, що до повноважень субєктів державної реєстрації прав належить забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та ведення реєстраційних справ; здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Державним реєстратором відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону № 1952-IV є нотаріус.

В свою чергу, нотаріус, в розумінні статті 3 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон № 3425-XII) - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до положень пунктів 1, 2 частини 3 статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обовязкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин повязує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обовязки субєктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою від 25.12.2015 № 1127 (далі Порядок № 1127).

Згідно з п. 12 цього Порядку № 1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обовязково використовує відомості Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено відповідно до законодавства, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - Єдиний реєстр документів).

Відповідно до п. 18 Порядку № 1127 за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Статтею 24 Закону № 1952-IV визначені випадки відмови в державній реєстрації прав.

Так, відповідно до п. 6 цієї статті у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено, зокрема, у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

З аналізу вказаних норм випливає, що перешкодою для здійснення державним реєстратором реєстраційних дій є наявність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна до того часу, поки таке обтяження не буде зняте.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, яка сформована 20.09.2016, видно, що відомості про наявність державної реєстрації обтяжень відсутні.

Отже, станом на день звернення ОСОБА_5 з заявою про реєстрацію права власності та станом на день прийняття відповідачем рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31355732, відомості щодо ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 07.07.2016 про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 134/998/16-ц були відсутні.

Доказів обізнаності приватного нотаріуса щодо вказаного судового рішення суду не надано.

Таким чином, враховуючи відсутність в Єдиному реєстрі заборон запису про заборону відчуження майна, приватний нотаріус правомірно провела реєстрацію права власності за останнім на комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою: Вінницька область, смт. Крижопіль, вул. О. Савченка (Радянська), 13 а та прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 31355732, від 13.09.2016.

Крім того, не містять підстав для скасування прийнятого рішення про державну реєстрацію запису про право власності №13657545 доводи позивача про порушення приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу ОСОБА_4 норм статті 18 Закону №1952-IV, оскільки запис про проведення права власності внесено в Державний реєстр на три дні раніше ніж було прийнято рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу), з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

При цьому згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 19 Закону № 1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться у строк, що не перевищує пяти робочих днів. Строк державної реєстрації прав, визначений у днях, обраховується з дня реєстрації у базі даних заяв відповідної заяви про державну реєстрацію прав.

Відповідно до п. 18 Порядку рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

Як уже зазначалося, заява ОСОБА_5 була зареєстрована приватним н6отаріусом 10.09.2016 №18505556, рішення про державну реєстрацію прийнято 13.09.2016 в межах строку, визначеного ст. 19 Закону № 1952-IV.

Згідно з п. 9 Порядку № 1127 датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Тобто Державний реєстр речових прав сформований так, що в Інформаційній довідці завжди дата реєстрації права власності зазначена та, коли саме зареєстрована заява про реєстрацію, а не та дата, якою прийнято рішення про таку реєстрацію.

Відтак, доводи позивача в протиправність оскаржуваного рішення про те, що запис про проведення права власності внесено в Державний реєстр на три дні раніше, ніж було прийнято рішення про державну реєстрацію (з відкриттям розділу) не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, суд відповідно до статті 86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Під час судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, а відповідачем були доведені ті обставини, на яких ґрунтувались заперечення на позов.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що приватний нотаріус ОСОБА_4, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, з дотриманням вимог ч. 3 статті 2 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування.

Враховуючи, що відповідачем не допущено порушень законодавства при вчиненні оскаржуваних дій, які б спричинили порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 94 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович