Справа № 804/1358/16
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2016 р. Справа № 804/1358/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АН» до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АН» до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ», в якому позивач, з урахуванням уточнень від 01.06.2016 року, просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2, відділу державної реєстрації речових прав Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 01.10.2015 року № 24960454 щодо реєстрації права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» (ідентифікаційний код 39961748) на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 87а та складається з наступного: літ. А-2 І та ІІ етапи будівництва будівля під магазин будівельних матеріалів площею 2 033,5 кв.м., літ. А-2 прибудова до магазину будівельних матеріалів площею 1 957,2 кв.м., літ. В навіс, літ. Г навіс, № 2, 5, 6 огородження, І, ІІ замощення, загальною площею 3 990,7 кв.м.,
- зобовязати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області скасувати реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» (ідентифікаційний код 39961748) на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 87а та складається з наступного: літ. А-2 І та ІІ етапи будівництва будівля під магазин будівельних матеріалів площею 2 033,5 кв.м., літ. А-2 прибудова до магазину будівельних матеріалів площею 1 957,2 кв.м., літ. В навіс, літ. Г навіс, № 2, 5, 6 огородження, І, ІІ замощення, загальною площею 3 990,7 кв.м., яку було здійснено на підставі свідоцтва про право власності номер САК № 508819 виданого 01.10.2015 року реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції.
Позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «МІЛІЯ» вчинене державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області є протиправним, а тому підлягає скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Відповідач - державний реєстратор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала клопотання про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача - відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали клопотання про розгляд справи без участі представника відділу, а також письмові заперечення, у яких посилаються на те, що 24.09.2015 року до державного реєстратора звернулась уповноважена особа ТОВ «МІЛІЯ» з пакетом документів, що відповідав вимогам Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та підстав для залишення документів без розгляду визначених законом державний реєстратор не мав, тому зобовязаний був провести державну реєстрацію права власності, оскільки відповідальність за достовірність даних, що містяться у документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник.
Таким чином, державний реєстратор діяв в межах своїх повноважень та у спосіб визначений законодавством, порушень з боку відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції при здійсненні реєстраційних дій не було, так як чітко були дотримані вимоги діючого законодавства.
Проте, зазначили, у разі, якщо суд прийде висновку, що дане рішення порушує права та законні інтереси позивача, то проти задоволення позовних вимог в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав не заперечували.
Однак, вимога щодо зобовязання органу реєстрації є формою втручання в дискреційні повноваження відповідачів та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягає.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Частиною 6 ст. 128 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи те, що відповідачі та представник третьої особи у судове засідання не зявились, ухвалою суду від 01.06.2016 р. відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, справу призначено до розгляду у письмовому провадженні на підставі наявних в справі доказів, за відсутності сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно ОСОБА_3 витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2016р., Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АН» зареєстровано в якості юридичної особи 05.03.2015р.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АН» є власником нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 87а, що підтверджується свідоцтвом про право власності серії СТА № 230314 від 20.05.2015 року, виданого Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.
Дане нерухоме майно складається з: літ. А-2 І та ІІ етапи будівництва будівля під магазин будівельних матеріалів площею 2 033,5 кв.м., літ. А-2 прибудова до магазину будівельних матеріалів площею 1 957,2 кв. м., літ. В навіс, літ.Г навіс, №2,5,6 огородження, І, ІІ замощення, загальною площею 3 990,7 кв.м.
Судом встановлено, що 16.07.2015 року рішенням загальних зборів ТОВ «ГЕРМЕС-АН» надано згоду виступити співзасновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» та затверджено внесок до статутного капіталу ТОВ «МІЛІЯ» у рахунок сплати своєї частки до статутного капіталу, що складається з майна, яке належить ТОВ «ГЕРМЕС-АН».
Проте, 30.07.2015 року на загальних зборах учасників ТОВ «ГЕРМЕС-АН» було прийнято рішення про скасування рішення загальних зборів ТОВ «ГЕРМЕС-АН» від 16.07.2015 року про надання згоди виступити співзасновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» та про внесок до статутного капіталу ТОВ «МІЛІЯ» у рахунок сплати своєї частки до статутного капіталу, що складається з майна, яке належить ТОВ «ГЕРМЕС-АН».
Згідно ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2016р., дата державної реєстрації юридичної особи ТОВ «МІЛІЯ» 20.08.2015 року, керівник ОСОБА_4.
Окрім того, 30.07.2015р. скасовано усі довіреності які було видано від імені Товариство з обмежено відповідальністю «Гермес-Ан» до 29.07.2015р. Акт приймання-передачі нерухомого майна, яке розташоване у м. Донецьку вул..Університетська , 87А законним представником Товариство з обмежено відповідальністю «Гермес-Ан» не підписувався.
Товариство з обмежено відповідальністю «Гермес-Ан» на даний час є єдиним та законним власником вказаного нерухомого майна. Просять прийняти до уваги викладене та не реєструвати право власності на нерухоме майно у м. Донецьку вул..Університетська , 87А за іншими особами.
Враховуючи вказане рекомендуємо звернутись до суду за метою заборони вчинення дій повязаних з державною реєстрацією.
Копії вказаних листів містяться в матеріалах справи та досліджені судом.
До розгляду державного реєстратора заявником було подано акт прийому-передачі від 16.07.2015 року та рішення установчих зборів ТОВ «МІЛІЯ» від 16.07.2015 року, а також рішення загальних зборів ТОВ «МІЛІЯ».
Як слідує з матеріалів справи до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було надано акт прийома-передачі до статутного фонду підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» від 16.07.2015 р, який містить підписи від імені товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АН» в особі директора ОСОБА_8 та від імені товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» в особі директора ОСОБА_8 Вказані підписи засвідчено печатками товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АН» та товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ».
Проте, суд не може погодитись з таким рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, з огляду на наступне.
Спірні відносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про господарські товариства», Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2013 р № 868, (редакція, яка діяла на момент вчинення оскаржуваних дій).
Частиною 1 статті 182 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухому речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Відносини, повязані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-IV), який визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за вказаним Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення, визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» надано визначення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Під державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
А Державний реєстр речових прав на нерухоме майно визначено як єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.
Згідно ч.1 ст.4 вищевказаного Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.
У відповідності до положень ч.2, ч.4 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, зокрема:
- встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;
- приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
Державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.
Статтею 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено порядок проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.
Так, державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;
4) внесення записів до Державного реєстру прав;
5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;
6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться в строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів (крім випадків, встановлених у частині сьомій цієї статті) з моменту надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію та передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.
Пунктами 6, 15 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року №868 визначено, що зокрема документи, які подаються для проведення державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідальність за достовірність відомостей, які містяться зокрема у документах, поданих для проведення державної реєстрації прав, несе заявник.
Під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями.
Також у ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень та, зокрема визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо, подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.
Пункт 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що підставою для державної реєстрації права власності на нерухоме майно є договори та акти прийому-передачі актів та/або зобовязання банку. У випадку передачі майна до статутного капіталу створюваного товариства договір між учасником та новою юридичною особою не складається, таким чином передача майна на підставі акту це єдиний можливий законний спосіб передачі майна.
Під час розгляду справи судом встановлено, що до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ТОВ «МІЛІЯ» було надано акт прийому-передачі майна до статутного фонду підприємства ТОВ «МІЛІЯ».
Суд звертає увагу, що даний акт датований 16 липня 2015 року, тоді як ТОВ «МІЛІЯ» було зареєстровано лише 20.08.2015 року, що встановлено згідно ОСОБА_3 з ЄДР станом на 01.06.2016р.
З викладеного вбачається, що до акту, який складено та підписано 16 липня 2015 року внесено відомості, які ще ТОВ «МІЛІЯ» не могли бути відомими та не існували, а саме ідентифікаційний код ТОВ «МІЛІЯ».
Отже , до 20.08.2015 року ТОВ «МІЛІЯ» не існувало, то і приймання нерухомого майна у володіння ТОВ «МІЛІЯ» фактично не могло бути здійснене раніше, ніж 20.08.2015 року.
Також, суд звертає увагу, що даний акт завірено печаткою ТОВ «МІЛІЯ», на якій вже зазначено ідентифікаційний код ТОВ «МІЛІЯ», державна реєстрація якого станом на 16.07.2015р. не відбулась, а отже і код не міг бути відомий до реєстрації самого підприємства.
Окрім того, 30.07.2015р. скасовано усі довіреності які було видано від імені Товариство з обмежено відповідальністю «Гермес-Ан» до 29.07.2015р. Акт приймання-передачі нерухомого майна, яке розташоване у м. Донецьку вул.Університетська , 87А законним представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес-Ан» не підписувався, а єдиним та законним власником вказаного нерухомого майна є позивач. Просять прийняти до уваги викладене та не реєструвати право власності на нерухоме майно у м. Донецьку вул.Університетська , 87А за іншими особами.
Державний реєстратор при вчиненні дій щодо реєстрації прав керується Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КМ України від 17.10.2013 р № 868, (редакція, яка діяла на момент вчинення оскаржуваних дій): п. 6 передбачено, що документи, які подаються для проведення державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, що встановлені законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 12 передбачено, що у разі подання заяви від імені юридичної особи державний реєстратор, який є користувачем Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, одержує інформацію із зазначеного Реєстру щодо такої особи.
Пунктом 15 передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що подаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.
Ст. 24 Закону України №1952-IV передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
За відсутності належного документу, що підтверджує виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, підстави для прийняття рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою:м.Донецьк, вул. Університетська, 87а та складається з наступного: літ.А-2 I та II етапи будівництва будівля під магазин будівельних матеріалів площею 2033,5 кв.м, літ.А-2 прибудова до магазину будівельних матеріалів площею 1957,2 кв.м, літ.В навіс, літ.Г навіс, №2,5,6 огородження, I, II замощення, загальною площею 3990,7 кв.м. за товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» у державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 були відсутні.
Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача щодо того, що задоволення даної вимоги це є формою втручання в дискреційні повноваження відповідачів та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, оскільки позивачем не ставиться вимога щодо внесення державним реєстратором певних записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно, зокрема записів про скасування державної реєстрації права власності, для здійснення яких чинним законодавством України передбачений визначений порядок дій, які належать до дискреційних повноважень державного реєстратора
Так, за п.44 Порядку № 1141 прийняття і розгляд заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав установлює Мін'юст.
2.1. Для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав заявник подає органу державної реєстрації прав, державним реєстратором якого було проведено державну реєстрацію прав, або нотаріусу, яким проведено державну реєстрацію прав, заяву та документи, визначені цим Порядком.
2.2. Орган державної реєстрації прав або нотаріус приймає заяви у день їх надходження в порядку черговості і реєструє у базі даних про реєстрацію заяв і запитів з автоматичним присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати та часу реєстрації.
Моментом прийняття заяви вважаються дата та час її реєстрації у базі даних про реєстрацію заяв і запитів.
Орган державної реєстрації прав або нотаріус видає заявникові картку прийому заяви.
2.6. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.
2.9. Під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав.
2.10. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав.
2.11. Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав або скасування записів Державного реєстру прав вносить зміни до записів, вносить записи про скасування державної реєстрації прав або скасовує записи Державного реєстру прав.
Враховуючи вищевикладене, та те, що протиправність рішення державного реєстратора позивачем доведена, а питання про зобовязання державного реєстратора внести певні записи до Державного реєстру прав на нерухоме майно, зокрема записів про скасування державної реєстрації права власності, позивачем не ставиться, суд не вбачає, що скасування реєстрації права власності за ТОВ «МІЛІЯ» є втручання у внутрішню компетенцію державного реєстратора, у звязку із чим вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, заявлені у другому пункті.
Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві, є будь-які фактичні дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Статтею 86 вищевказаного Кодексу, зазначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
З матеріалів адміністративної справи слідує, що відповідачами не доведено правомірність своїх дій та оскаржуваних рішень, відтак, позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду адміністративної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішені справи по суті, суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю, або частково.
З огляду на сукупність викладених обставин, з урахуванням вимог чинного законодавства, суд доходить висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 69, 70, 71, 86, 94, 122, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АН» до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2, відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ», про визнання протиправними та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 від 01.10.2015 року № 24960454 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 87а, та складається з наступного: літ. А-2 І та ІІ етапи будівництва будівля під магазин будівельних матеріалів площею 2 033,5 кв.м., літ. А-2 прибудова до магазину будівельних матеріалів площею 1 957,2 кв.м., літ. В навіс, літ. Г навіс, № 2, 5, 6 огородження, І, ІІ замощення, загальною площею 3 990,7 кв.м.
Скасувати реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛІЯ» нерухомого майна, яке розташоване за адресою: м. Донецьк, вул. Університетська, 87а, на підставі свідоцтва про право власності САК № 508819, виданого 01.10.2015 року реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕРМЕС-АН» судові витрати у сумі 1 218,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок) грн.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1