Справа № 239/200/16-а
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пархоменко О.Ф.
Суддя-доповідач - Чебанов Олександр Олегович
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року справа № 239/200/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Чебанова О.О., суддів Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 13 червня 2016 року у справі № 239/200/16-а (головуючий І інстанції Пархоменка О.Ф.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, треті особи - Державне підприємство «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» Відокремлений підрозділ «Донецька виконавча дирекція по ліквідації шахт», Новогродівський міський центр зайнятості про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, треті особи - Державне підприємство «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» Відокремлений підрозділ «Донецька виконавча дирекція по ліквідації шахт», Новогродівський міський центр зайнятості про визнання дій про не зарахування до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування сплачених страхових внесків за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року неправомірними; зобов'язання зарахувати до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування сплачених страхових внесків за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року.

Постановою Новогродівського міського суду Донецької області від 13 червня 2016 року позов задоволено, зобов'язано зарахувати до Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування утримані із заробітної плати в період роботи страхові внески за період з квітня 2015 року по листопад 2015 року включно.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги положення статті 21 Закону України № 1533, за приписами якої страховий стаж це - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок. В даному випадку, саме ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» ДП «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» є платником єдиного внеску, який зобов'язаний сплатити єдиний внесок та подати відповідний звіт про нарахування та сплату єдиного внеску. Відповідач вважає, що не сплата ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» ДП «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» єдиного внеску, не надання звітності до органів доходів і зборів є підставою для розгляду питання про неправомірність дій саме страхувальника, а не Пенсійного фонду.

Новогродівським міським центром зайнятості на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду надіслано заяву про розгляд адміністративної справи без участі представника Центру зайнятості.

Відповідач та третя особа 1 надіслали на адресу Донецького апеляційного адміністративного суду клопотання про розгляд адміністративної справи за їх відсутністю.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомленні належним чином, а тому згідно до вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 197 КАС України справу було розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 03 жовтня 2014 року по 12 грудня 2015 року працювала телефоністом дільниці «Енергомеханічна служба» шахти № 2 «Новогродівська» ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» та 12.12.2015 року звільнена у зв'язку з скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України.

Згідно довідки Новогродівського міського центру зайнятості від 26.01.2016 року позивач перебуває на обліку з 04.01.2016 року, як безробітна.

Листом від 02.02.2016 № 05-174 Новогродівський міський центр зайнятості повідомив позивача про те, що у відповідності до вимог ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» допомога була призначена у мінімальному розмірі (544 грн.). Відповідно до частини другої ст. 22 зазначеного Закону застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі. За даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача за останні 12 місяців, що передують реєстрації складає 2 місяці.

Як вбачається з довідки про середню заробітну плату (для розрахунку виплат на випадок безробіття) від 19.02.2016 року, яка видана ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація», за період з грудня 2014 року по листопад 2015 року з заробітної плати позивача відраховані страхові внески в загальному розмірі 1014,34 грн.

Згідно листа ДП «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» від 04.03.2016 року № 04/142 впродовж роботи позивача підприємство утримувало, нараховувало та перераховувало єдиний соціальний внесок згідно чинного законодавства. Станом на 01.03.2016 рік підприємство має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в сумі понад 6 млн. грн. Заборгованість виникла в наслідок того, що до ВП «Донецька ВДЛШ» було передано усі майнові права та обов'язки ВП «Луганська ВДЛШ» в грудні 2014 року, в тому числі заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску. Відповідно до Постанови КМУ № 595 від 07.11.2014 року ВП «Донецька ВДЛШ» нарахувало, але не виплачує заробітну плату та єдиний соціальний внесок працівникам, що знаходилися в зоні АТО. Також, ВП «Донецька ВДЛШ» подавало звіт до Красноармійської ОДПІ та перераховує єдиний соціальний внесок до Красноармійської ОДПІ, але через заборгованість по заробітній платі перед працівниками Луганської області, що знаходяться в зоні АТО, сплачений єдиний внесок зараховується пропорційно на всіх працівників підприємства, тому страховий стаж зараховано по березень 2015 року.

На звернення ВП «Донецька ВДЛШ» відповідач листом від 10 листопада 2015 року за № 11776/07 повідомив про те, що відсутні підстави зарахувати страховий стаж працівників ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» на підставі того, що підприємством не було сплачено страхові внески найманих працівників, а статтею 24 Закону України від 09.07.2003 року № 1058 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий страж - це період, протягом якого особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному соціальному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Відповідальність за несплату страхових внесків за найманих працівників несуть платники соціального внеску (підприємства, установи, відокремлені підрозділи тощо).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно частини 1 статті 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 2 березня 2000 року № 1533-III (надалі Закон № 1533) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування.

За приписами частини 2 цієї норми застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, які протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців або звільнені з останнього місця роботи з підстав, передбачених статтею 37, пунктами 3, 4, 7 і 8 статті 40, статтями 41 і 45 Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, особи, зазначені у частині другій статті 6 цього Закону, особи, зазначені в абзаці третьому частини четвертої статті 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (1706-18), мають право на допомогу по безробіттю у мінімальному розмірі.

Порядок обчислення страхового стажу визначено статтею 21 Закону № 1533, згідно частини 1 якої страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню на випадок безробіття та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем страхові внески в сумі не менш як мінімальний страховий внесок, крім випадків, передбачених абзацом другим цієї частини.

Тобто, за приписами наведеної норми однією із обов'язкових умов страхового стажу є сплата роботодавцем страхових внесків.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (надалі Закон № 2464), платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно ч. 3 ст. 16 Закону № 2464 ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.ч. 1,2 статті 20 Закону № 2464 реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону.

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

За приписами ч.3 цієї статті на кожну застраховану особу заводиться персональна облікова картка, до якої включаються такі відомості: частина картки, що відображає загальний страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування: розмір єдиного внеску за відповідний місяць; сума сплаченого єдиного внеску за відповідний місяць.

Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 18 червня 2014 року № 10-1 зареєстр. в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 р. за № 785/25562, згідно до р. II. «Формування даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру» якого до реєстру застрахованих осіб вносяться, зокрема, персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків за застрахованих осіб, що подається страхувальниками у складі звітності; відомості про заробітну плату, дохід, грошове забезпечення, допомогу та компенсацію, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, які подаються роботодавцями - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсації відповідно до законодавства; відомості про сплату страхових внесків страхувальниками.

За приписами ч. 3 наведеної норми дані до реєстру застрахованих осіб, зміни та уточнення до них вносяться на підставі: звітності, що подається страхувальниками до органів доходів і зборів та передається до Пенсійного фонду України в порядку міжвідомчого обміну інформацією;відомостей, що надходять з інших джерел, визначених статтею 18 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, страхові внески за спірний період не були сплачені роботодавцем ВП «Донецька виконавча дирекція з ліквідації шахт» ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація», а тому колегія суддів вважає, що у відповідача відсутні правові підстави для внесення змін до реєстру застрахованих осіб.

Утримання із заробітної плати позивача страхових внесків при відсутності факту їх сплати роботодавцем не зобов'язує відповідача вносити ці суми до реєстру застрахованих осіб, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково задоволено позов.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування постанови та прийняття нової постанови.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області на постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 13 червня 2016 року у справі № 239/200/16-а - задовольнити.

Постанову Новогродівського міського суду Донецької області від 13 червня 2016 року у справі № 239/200/16-а - скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, треті особи - Державне підприємство «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» Державного підприємства «Об'єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» Відокремлений підрозділ «Донецька виконавча дирекція по ліквідації шахт», Новогродівський міський центр зайнятості про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов