Справа № 2-а-1390/10
Суддя: Гриценко П. П.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-1390/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2010 року м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Гриценко П.П. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області (далі - УПФ) про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, який обгрунтовувала тим, що вона відноситься до категорії дітей війни і згідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на і щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те, що такі виплати УПФ здійснюються не у відповідності із цим Законом, просила зобов'язати відповідача здійснити нарахувати і виплатити їй як дитині війни надбавку до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком починаючи з 20.11.2009 р. по період дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Крім того, просила поновити пропущений строк звернення до суду.

В своїх письмових запереченнях на позов УПФ позов не визнало з посиланням на відсутність у нього коштів на ці виплати та на законодавчу невизначеність механізму вирахування розміру мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне і пенсійне страхування», не підлягає застосуванню в силу ч. З цієї статті. Вказувало і на порушення строків звернення до суду.

Позаяк предметом позову є нарахування та виплата підвищення до пенсії, в силу п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Ухвалою судді від 25 листопада 2010 року у відкритті провадження в частині вимог щодо здійснення перерахунку та виплати надбавки до пенсії за 20.11.2009 р. відмовлено, а в частині таких вимог за період з 21.11.2009 року по 22.05.2010 року залишено без розгляду.

Вивчення матеріалів справи та оцінка повідомлених сторонами обставин, є підставою для висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в УПФУ, має статус дитини війни у розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 цього Закону в редакції від 18.11.2004 р.(далі - Закон № 2195-1У), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таке підвищення до пенсії в період заявлених позовних вимог позивачка отримувала щомісячно у розмірі, встановленому п. 8 постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком було призначено їй по 20.11.2009 р. на підставі постанови Путивльського районного суду Сумської області від 20.11.2009 р.

Разом з тим, протягом заявлених позовних вимог дія ст. 6 Закону № 2195-1V ( в редакції від 22.05.2008 р.) не зупинялась. її редакція змін не зазнавала, тому вона підлягала застосуванню при обчисленні пенсії позивачці.

Розмір такого підвищення, визначений п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», не міг бути застосованим через суперечність положенням Закону7 № 2195-ІУ, норми якого мають вищу юридичну силу.

Законодавча невизначеність механізму вирахування мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-ІУ, наявність якої констатував в п. 3.2 ухвали № 27-у/2009 від 19.05.2009 р. Конституційний Суд України, не є перешкодою для вирішення спору, оскільки в силу ч. 4 ст. 8 КАС України заборонена відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

На підставі ч. 7 ст. 9 КАС України до правовідносин сторін за аналогією закону слід застосувати загальні норми щодо мінімального розміру пенсії за віком, які в даному випадку містяться лише у Законі України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»( далі - Закон N 1058-ІУ ), ч. 1 ст. 28 якого мінімальна пенсія за віком була встановлена на рівні розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч. З ст. 28 цього Закону не є перешкодою для такого розрахунку, через відсутність іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір.

Таким чином, протягом заявлених позовних вимог позивачці мав бути визначений розмірпідвищення до пенсії виходячи з ЗО % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закон № 1058-ІУ а зворотне свідчить про порушення її права на державну соціальну підтримку дітей війни, гарантовану Законом № 2195-ІУ.

Є безпідставним посилання УПФ, обов'язком якого згідно "Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах '(затвердженого постановою правління ПФУ ви 30.04.2002 р. № 8-2) є забезпечення нарахування (перерахунку ) і виплати пенсій, на відсутність бюджетного фінансування соціальних гарантій, передбачених Законом № 2195-IV, оскільки якщо чинне правове регулювання передбачає виплату певних надбавок, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні закони є чинними, а також посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, про що зауважив Європейський суд з прав людини у рішенні від 08.11.200: р. по справі "Кечко проти України".

Разом з тим, не ґрунтуються на законі позовні вимоги в частині встановлення обовязку здійснювати нарахування та виплату таких пенсій по період дії Закону України «Про соціальний захист дітей війни оскільки судове рішення повинно бути наслідком чинного правового регулювання і в сфері публічно правових відносин має завданням захисту прав людини від наявних дій (бездіяльності) субєкта владних повноважень, а не від їх припущення у майбутньому.

Виходячи з наведеного, суд вважає можливим, з метою повного захисту прав позивачки, вийти межі позовних вимог на підставі ч.2 ст. 11 КАС України, відновити порушені права позивачки шляхом визнання протиправною бездіяльності УПФ в частині не проведення нарахування та виплати їй підвищенні до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України № 2195-1V з 23.05.2010 р. по 08.12.2010 року, яка призвела - до порушення прав позивачки на своєчасне отримання підвищення до пенсії, передбаченого ст, 6 Закону 2195-IV, зобов'язавши суб'єкта владних повноважень нарахувати та виплатити недоотримані суми такого підвищення з 23.05.2010 р. по 08.12.2010 р„ тобто по день вирішення справи.

За правилами ч. ч. 1,-3 ст. 94 КАС України підлягають присудженню з Державного бюджет. України на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст. 8-9, 183-2 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області в частині не проведення нарахування і виплат ОСОБА_1 підвищення до пенсії у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни 23.05.2010 року по 08.12.2010 року.

3.Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області (вул. Кірова. 34 м. Путивль Сумської області) здійснити ОСОБА_1 (Іден. НОМЕР_1) перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як "дитині війни" із розміру, встановленого ч.І ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», і провести виплату недоплачених сум пенсії за період з 23.05.2010 р. по 08.12.2010 р.

4.Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. в рахунок повернення судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційної адміністративного суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денній строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її кг скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2

20.11.2009