Справа № 805/2034/16-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/2034/16-а

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

16 листопада 2016 р. справа № 805/2034/16-а

Суддя Донецького апеляційного адміністративного суду Казначеєв Е.Г. розглянувши апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 р. у справі № 805/2034/16-а (головуючий І інстанції Кониченко О.М.) за позовом Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунків у банках на суму податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

До Донецького апеляційного адміністративного суду надійшла адміністративна справа № 805/2034/16-а з апеляційною скаргою Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовська нафтова компанія» про стягнення грошових коштів з розрахункових рахунках у банках на суму податкового боргу в розмірі 2002651,35 грн.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до приписів частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи

Згідно частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги додасться документ про сплату судового збору.

Згідно підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі – Закон № 3674-VI) (у редакції на час звернення з позовною заявою), ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано суб’єктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378 грн).

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI (у редакції на час звернення з апеляційною скаргою), ставка судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Апелянтом в апеляційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору., з посиланням на відсутність коштів на сплату судового збору. Проте, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 5 Закону № 3674-VI, в редакції на час звернення з апеляційною скаргою, апелянт не входить до переліку осіб, яких звільнено від сплати судового збору.

За приписами статті 8 Закону № 3674-VI, суд, враховуючи майновий стан сторони суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є правом суду, заява сторони розглядається виходячи з наведених в ній обставин, які підтверджені належними доказами.

З вищевикладеного вбачається, що єдиною підставою для задоволення клопотання є врахування майнового стану сторони, обґрунтування цих обставин, які свідчать про неможливість оплати судового збору, покладається на сторону, яка звертається з заявою.

Вищезазначені посилання апелянта не є належними підставами для звільнення від сплати судового збору, оскільки не свідчать про наявність тяжкого матеріального становища апелянта яке позбавляє його можливості сплатити судовий збір, як зазначено в клопотанні. Апелянтом не надано до матеріалів справи доказів, здійснення дій щодо забезпечення сплати судового збору.

Суд не приймає посилання апелянта на положення Конвенції про захист прав людини та рішення Європейського суду по правам людини, якими не визнано необхідність сплати судових витрат обмеженням права на доступ до суду, оскільки, зазначені висновки мали місце в інших справах Європейського суду та приймались до інших правовідносин, норми Закону № 3674-VI не суперечить Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, обов'язок сплати судового збору гарантується на принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду, відповідає встановленим статті 129 Конституції України основним засадам судочинства.

Крім того, апелянт посилається на висновки Конституційного Суду України, Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2015 № 10, Постанові пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7, Постанові пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2, щодо помірності судового збору та врахування майнового стану сторони. Разом з цим, суд вважає за необхідне звернути увагу, що вказані висновки визначають саме помірність розміру судового збору, в той же час, судом встановлено мінімальний розмір ставки судового збору.

Крім того, відповідно до висновків Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 05.02.2016 року, обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору, не є вказані аргументи і підставою для відстрочення його сплати.

Таким чином, зважаючи на визначений судом розмір судового збору та ненаданням апелянтом будь-яких доказів на підтвердження тяжкого матеріального становища, обумовлює відмову в задоволенні клопотання.

Згідно з частиною 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Вiдповiдно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позивної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення i встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись ст. 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України,–

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 р. у справі № 805/2034/16-а залишити без руху.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги – десять днів з моменту отримання ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

В разі невиконання вимог цієї ухвали апеляційна скарга повертається апелянту.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Суддя Казначеєв Е.Г.