Справа № 639/7413/16-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/7413/16-а
№2-а/639/221/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 6 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, суд -

Встановив:

Позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова, як адміністративного суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 6 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції ОСОБА_2, в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №129765 від 20.09.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20.09.2016 року інспектором роти № 6 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ДР №129765 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до змісту постанови, він, керуючи транспортним засобом по вул. Велика Гончарівська, 29-а в м. Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п. 8.4.(в) ПДР України, за що відповідальність передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач з вказаною постановою не згоден, та вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №129765 від 20.09.2016 року складена без достатніх на те правових підстав, а тому є безпідставною та необґрунтованою і підлягає скасуванню. Так, 20.09.2016 року близько о 15-55 хв. він керуючи транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. Велика Гончарівська, здійснив обгін транспортного засобу, який дуже повільно рухався попереду нього. Після цього його зупинив інспектор поліції і повідомив, що він порушив п.8.4. (в), а саме не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», після чого склав відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення. Не погоджуючись з наведеним обвинуваченням позивач вказав інспектору поліції, що обігнав транспортний засіб, який рухався менше 30 км/год., оскільки коли він їхав за ним, спідометр показував близько 25 км/год. Не зважаючи на усні зауваження, але й не маючи жодних доказів того, що транспортний засіб, який обігнав позивач рухався зі швидкістю більш ніж 30 км/год., інспектор поліції все ж виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Таким чином при винесенні постанови інспектором поліції не були враховані пояснення та незгода позивача з адміністративним правопорушенням, а саме те, що він здійснював рух з дотриманням ПДР України. У відповідній постанові про притягнення до адміністративної відповідальності відсутні дані про наявність фото або відео матеріалів фіксації зазначеного правопорушення, крім того відповідачем на вимогу позивача не було надано фактичних доказів, які б підтверджували вчинення позивачем зазначеного в постанові правопорушення. Таким чином позивач вважає, що інспектор поліції не здійснив всебічного, повного та обєктивного розгляду справи, не зясував дійсні обставини справи, крім того прийшов до висновку про порушення позивачем п.8.4. (в) ПДР без достатніх правових підстав, без будь яких можливих доказів, без доведеності вини останнього, а тому виніс неправомірно постанову про накладення адміністративного стягнення, яка у звязку з цим підлягає скасуванню. Також, постановою про накладення адміністративного стягнення інспектор поліції наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу на «Белоусова Дениса Віталійовича», що фактично є іншою особою, оскільки прізвище позивача «Білоусов». Отже можна вважати, що при винесенні постанови інспектор поліції в достатній мірі не встановив особу правопорушника та правильні відомості про нього, що в свою чергу фактично призвело до накладення стягнення на іншу особу. У звязку з вищенаведеним, позивач вважає постанову незаконною, тому він був змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 27.10.2016 року, не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома а тому справа у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України була розглянута за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Виходячи із змісту статті 3 та пункту 2 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

Судом встановлено, що згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДР №129765, складеної 20.09.2016 року інспектором роти № 6 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2, відносно водія ОСОБА_1, останній 20.09.2016 року о 15.55 годині керуючи транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Велика Гончарівська, 29-а в м. Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п. 8.4.(в) ПДР України, за що відповідальність передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП. (а.с. 5)

Даною постановою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, а саму постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова складена з порушенням норм законодавства, а обставини, викладені в ній, не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення вимог дорожнього знаку тягне за собою накладення штрафу від пятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, обєкт правопорушення в складі адміністративного правопорушення відсутній, що виключає в даному випадку адміністративну відповідальність ОСОБА_1

Крім того, частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не доказав правомірність свого рішення. Викладене, на думку суду, свідчить про фактичну відсутність обєктивних і беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому суд зважає на те, що зазначена вище позиція позивача, у виправдання його дій не знайшла свого спростування в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладені обставини і висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача по справі.

На підставі викладеного і керуючись ст. 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст. 1, 2, 9, 23, 122, 245, 251, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративній позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 129765 від 20.09.2016 року складену інспектором роти № 6 батальйону № 3 УПП у м. Харкові лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Іванова