Справа № 280/991/16-а
Суддя: Щербаченко І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/991/16-а
Провадження № 2-а/280/63/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2016 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Щербаченко І. В.,

при секретарі Бондаренко Н. С.,

за участю: представника позивача Новаковця М. А.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коростишівського районного суду Житомирської області адміністративну справу за позовом УДМС України в Житомирській області в особі Коростишівського РС УДМС України в Житомирській області до ОСОБА_2 про примусове видворення громадянина Російської Федерації,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просив прийняти рішення про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_2 за межі території України до країни громадянської належності. В обґрунтування позову вказує, що 07 квітня 2016 року працівниками Коростишівського РС УДМС України в Житомирській області виявлений громадянин Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебував на території України нелегально з 2011 року без реєстрації та документів на право проживання в Україні. Його особа була встановлена й підтверджується його паспортом громадянина РФ, перевіркою правомірності його перебування на території України встановлено, що він перебуває на території України в порушення положень Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Також відповідачем порушено положення Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про безвізові поїздки громадян України і Російської Федерації від 16 січня 1997 року, Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства. Відповідач не звертався до територіальних органів або підрозділів ДМС за місцем проживання із заявою про продовження строку перебування на території України, чим порушив будь-які строки перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Також відповідач притягував до адміністративної відповідальності, а саме, 07 квітня 2016 року - за частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також до кримінальної відповідальності -18 квітня 2013 року засуджений Овруцьким районним судом за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України. Завідувачем Коростишівського РС УДМС України в Житомирській області 08 квітня 2016 року затверджено рішення про примусове повернення за межі України відповідача, даним рішенням зобов'язано відповідача залишити територію України не пізніше 08 травня 2016 року, однак останній не виїхав за межі території України. Також представник позивача вказує, що відповідач законних джерел доходу, власного житла на території України не має, дозвіл на працевлаштування на території України немає, з громадянином України в офіційному шлюбі не перебуває, проживає на території України без засобів на належне існування, а також не має підстав для тимчасового приживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, пояснив, що відповідач ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі, вказав, що намагався виїхати з України до Російської Федерації у 2013, 2014 та 2015 роках. На територію України в'їхав на автомобілі, покинути територію України не може, оскільки останній був знищений внаслідок підпалу.

Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, приходиться до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що 08 квітня 2016 року Коростишівським РС УДМС України в Житомирській області прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до даного рішення останній прибув в Україну через ППк «Виступовичі» та перебуває на території України. Зазначена особа зобов'язана залишити територію України до 08 травня 2016 року. ОСОБА_2 з даним рішенням ознайомився, його не оскаржував, отримав вкладний талон до паспортного документа НОМЕР_1. Відповідно до даного талону йому встановлено строк для виїзду 30 діб й він зобов'язаний залишити територію України до 08 травня 2016 року.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 07 квітня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень 00 копійок. З копії письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що останній з 04 березня 2011 року проживав у селі Торчин Овруцького району, з 02 вересня 2011 року до 28 травня 2013 року перебував в СІЗО №8 міста Житомира, з листопада 2013 року по 2015 рік проживав в місті Києві, а з 05 червня 2015 року почав проживати в АДРЕСА_1 разо мз дружиною ОСОБА_4 У селі Смолівка працював на пилорамі до 30 грудня 2015 року. На даний час ніде не працює, оскільки не має громадянства України, має намір проживати в селі Смолівка.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що намагався перетнути кордон з Російською Федерацією у 2013, 2014 та 2015 роках. На запит суду надійшла відповідь про те, що необхідно уточнити параметри пошуку, оскільки перевірка інформації здійснюється шляхом асоціативного пошуку. Після оголошення перерви у судовому засіданні відповідач не з'явився у судове засідання, що унеможливлює встановити точні дані для здійснення запиту.

Під час розгляду справи не встановлено обставин, які перешкоджають видворенню відповідача, у відповідності до статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Частиною першою статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їхні дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону, з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до пункту 26 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтею 13 Закону України «Про імміграцію».

Відповідно до пункту 30 даної постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України при вирішенні справ про примусове видворення суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Тобто з частини першої статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» випливає, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передує одна з двох обставин:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення та ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення;

2) наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Рішення про примусове повернення його з України відповідачем не оскаржувалося.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи такі обставини, що:

-відповідач не має документів на право перебування на території України;

-існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення про примусове повернення з України;

-громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту та відсутні підстави вважати, що останній підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»;

На підставі статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України слід допустити негайне виконання постанови.

Керуючись ст.ст. 29, 30, 31, 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 11, 70, 71, 86, 106-163, 183-7, 256 ч. 2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов УДМС України в Житомирській області в особі Коростишівського РС УДМС України в Житомирській області до ОСОБА_2 про примусове видворення громадянина Російської Федерації задовольнити.

Примусово видворити громадянина Російської Федерації ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова у частині видворення підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії постанови за правилами, встановленими статтями 183-7, 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Постанова, відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя І. В. Щербаченко