Справа № 236/2474/16-а
Суддя: Бікезіна О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/2474/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2016 року

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

за участю: секретаря Плаксіної Є.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман Донецької області адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лиман Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії, суд -

В С Т АН О В И В:

30.09.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Краснолиманського міського суду з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України в м. Лиман Донецької області про визнання протиправними рішення суб'єкту владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у неї був син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому було встановлено 2 групу інвалідності за період з 18.11.2013 року по 30.11.2014 року, у зв'язку з чим він отримував відповідну пенсію. ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_2. У зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області, ОСОБА_3 26.11.2014 року перемістився за адресою: АДРЕСА_1, став на облік як внутрішньопереміщена особа.

24.02.2015 року ОСОБА_3 міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м. Горлівки була встановлена 3 група інвалідності з 01.12.2014 року по 28.02.2018 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер.

Вона звернулася до Управління пенсійного фонду України в м. Лиман Донецької області стосовно виплати допомоги на поховання та недоотриманої сином пенсії з грудня 2014 року до моменту смерті, проте їй було відмовлено у виплатах, у зв'язку з тим, що довідка до акту огляду МСЕК від 24.02.2015 року була видана ОСОБА_3 в м. Горлівці, яке віднесено до Переліку населених пунктів, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Було зазначено, що обласний центр медико-соціальної експертизи перемістився на територію, де органи державної влади здійснюють свої повноваження та поновив свою діяльність з 27.03.2015 року. Тобто, на той час, коли ОСОБА_3 проходив експертизу, то фактично обласний центр ще не відновив свою діяльність і ОСОБА_3 не міг в ньому пройти експертизу. Крім того, з квітня 2015 року та до дня смерті ОСОБА_3 постійно знаходився у м. Горлівка, оскільки стан його здоров'я погіршився, він був прикутий до ліжка і відповідно не мав можливості звернутися до обласного МСЕК.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, такими, що не відповідають вимогам закону та порушують її законі права. При цьому посилається на практику Європейського суду з прав людини з приводу того, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може завдати шкоди правам мешканців цієї території.

Просить визнати протиправними рішення УПФУ в м. Лиман Донецької області, зобов'язати виплатити їй допомогу на поховання її сина ОСОБА_3

02.11.2016 року ОСОБА_1 надала заяву про уточнення позовних вимог, якими фактично збільшила позовні вимоги, просила додатково зобов'язати УПФУ в м. Лиман Донецької області виплатити їй недоотриману ОСОБА_3 пенсію за період з грудня 2014 року до моменту його смерті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 (яка діє на підставі доручення а.с. 41) в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилася, надала суду заперечення, в яких, як і в судовому засіданні, вказала, що син позивача ОСОБА_3 26.11.2014 року звернувся до УПФУ в м. Лиман Донецької області з заявою запросити його пенсійну справу з УПФУ в м. Артемівськ Донецької області, де він отримував пенсію по інвалідності, як внутрішньо переміщена особа.

10.02.2015 року до УПФУ в м. Лиман Донецької області з УПФУ в м. Артемівськ Донецької області надійшла електронна справа ОСОБА_3, при надходженні якої було з'ясовано, що ОСОБА_3 знаходився на обліку в управління як інвалід 2 групи від загального захворювання та отримував пенсію по 30.11.2014 року, тобто до спливу строку встановлення інвалідності. Таким чином, при надходженні електронної справи до УПФУ в м. Лиман Донецької області ОСОБА_3 не було взято на облік, так як закінчився строк перебування останнього на інвалідності.

Згідно ст. 35 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003 року органи медико-соціальної експертизи зобов'язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду, в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності. Проте виписка з акту огляду МСЕК на ОСОБА_3 до управління не надходила.

ОСОБА_3 24.02.2015 року пройшов повторний огляд в Міжрайонній медико-соціальній експертній комісії м. Горлівка, де йому була встановлена третя група інвалідності від загального захворювання з 01.12.2014 року по 01.03.2018 року, тобто на непідконтрольній Україні території. Проте обласний центр медико-соціальної експертизи відновив свою діяльність з 27.03.2015 року в м. Краматорську Донецької області.

Оскільки ОСОБА_3 огляд не пройшов, його не було взято на облік УПФУ в м. Лиман Донецької області, оскільки він не був визнаний інвалідом. У зв'язку з цим відсутні підстави для виплати допомоги на поховання та на виплату недоотриманої пенсії. Тому просила в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є сином позивача ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.35).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058-IV встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 30 Закону №1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Законом №1058-IV визначено три групи інвалідності залежно від ступеня втрати працездатності, які визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством (ст.31).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ №502598, що її видано Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м. Горлівка 21.11.2013 року ОСОБА_3 встановлено другу групу інвалідності від загального захворювання з 18.11.2013 року по грудень 2014 року, дата чергового перегляду - 21.11.2014 року (а.с.24).

ОСОБА_3 перебував на обліку в Пенсійному фонді України, що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_2 серії НОМЕР_3 (а.с.65).

Згідно з Атестатом НОМЕР_4 ОСОБА_3 по 30.11.2014 року отримував пенсію по інвалідності, заборгованість з виплати пенсії за цей період відсутня (а.с.68-69).

Вказані обставини, визнаються сторонами.

Згідно відмітки у паспорті ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.63).

У зв'язку з проведенням АТО на території Донецької області, ОСОБА_3 26.11.2014 року перемістився за адресою: АДРЕСА_1, став на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується відповідною довідкою № (а.с. 67).

26.11.2014 року звернувся до УПФУ в м. Лиман Донецької області з заявою запросити його пенсійну справу з УПФУ в м. Артемівськ Донецької області, де він отримував пенсію по інвалідності, як внутрішньо переміщена особа (а.с.62).

10.02.2015 року до УПФУ в м. Лиман Донецької області з УПФУ в м. Артемівськ Донецької області надійшла електронна справа ОСОБА_3 (а.с.68-69), в супровідному листі було зазначено, що пенсія ОСОБА_3 виплачена по 30.11.2014 року (а.с.68).

Відповідно до ст. 35 Закону №1058-IV у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особа визнана інвалідом нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності. У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.

У разі якщо особа не з'явилася в органи медико-соціальної експертизи на повторний огляд у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому вона мала з'явитися на повторний огляд.

У разі якщо строк повторного огляду медико-соціальної експертизи інвалідом пропущено з поважних причин або в разі визнання його знову інвалідом виплата пенсії по інвалідності відновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня повторного огляду, але не більш як за три роки, якщо орган медико-соціальної експертизи визнає її за цей період інвалідом. При цьому якщо під час повторного огляду інваліда переведено на іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.

Якщо виплату пенсії інвалідові було припинено у зв'язку з відновленням здоров'я або якщо він не отримував пенсії внаслідок нез'явлення на повторний огляд без поважних причин, то в разі наступного визнання його інвалідом виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня встановлення інвалідності знову за умови, що після припинення виплати пенсії минуло не більше п'яти років. Якщо минуло більше п'яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.

Органи медико-соціальної експертизи зобов'язані повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду в порядку, встановленому законодавством, про результати повторного огляду осіб, яким призначена пенсія по інвалідності, та про нез'явлення цих осіб на зазначений огляд.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААБ №438586, що її видано Міжрайонною медико-соціальною експертною комісією м. Горлівка 24.02.2015 року ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності від загального захворювання з 01.12.2014 року по березень 2018 року, дата чергового перегляду - 24.02.2018 року (а.с.25).

Загальновідомою та такою, що не потребує доказування, за змістом ст. 72 КАС України є обставина проведення антитерористичної операції на території Донецької області та вихід частини території області з-під контролю державної влади України.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Горлівка Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань обласний центр медико-соціальної експертизи 26.03.2015 року змінив місце знаходження, перемістився до м. Краматорська (а.с.58-61). Проте, як встановлено судом з пояснень заявника, ОСОБА_3 на огляд до зазначеного центру не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5, що його видано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с.26-27).

Як було встановлено судом, згідно з вимогами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», син позивача ОСОБА_3 отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання до кінця місяця, по який йому було встановлено інвалідність - по 30.11.2014 року. До УПФУ в м. Лиман Донецької області ані ним, ані органами медико-соціальної експертизи не були надані документи, що підтверджують проведення повторного огляду інваліда, у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстровано в МЮ України 27.12.2005 року за №1566/11846) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких базуються її вимоги та заперечення.

Позивачем не надано суду доказів того, що з грудня 2014 року (з часу коли він припинив отримувати пенсію) та до ІНФОРМАЦІЯ_2 року (до моменту смерті), тобто майже 11 місяців ОСОБА_3 звертався до УПФУ в м. Лиман Донецької області за поновленням виплати пенсії, і що в поновленні йому було відмовлено.

Згідно з вимогами ст. 52 Закону №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним участині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Проте, як встановлено судом ОСОБА_3 УПФУ в м. Лиман Донецької області на облік, як особу, що отримує пенсію по інвалідності взято не було, тому й нарахування пенсії йому не відбувалося, а відтак, відсутня сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю.

Згідно з вимогами ст. 53 Закону №1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Оскільки ОСОБА_5 на час смерті не отримував пенсію, вимога позивача щодо виплати їй допомоги на поховання не відповідає вимогам законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд дійшов висновку, що УПФУ в м. Лиман Донецької області діяло у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV, за таких підстав у позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, згідно з вимогами ст.94 КАСУ, не підлягають відшкодуванню здійснені позивачем судові витрати здійснені позивачем (а.с.2,3,55).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 31, 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 71, 158 - 163 КАС України суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Лиман Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов"язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови буде виготовлений 14.11.2016 року.

Суддя -