Справа № 806/2069/16
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м.Житомир справа № 806/2069/16

категорія 8.3.11

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхов С.В.,

секретар судового засідання Матвєєва В.К.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Домарацької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № 23368-13 від 22 липня 2016 року. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що вказаним рішенням йому нараховано транспортний податок з фізичних осіб у розмірі 25000, 00 грн. як власнику легкового автомобіля, який використовується до 5 років. ОСОБА_3 з цим не погоджується, оскільки, на його думку, у разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортного засобу та неможливості визначити календарну дату виготовлення транспортного засобу, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах. Відтак, вважає, що оскільки рік випуску його автомобіля 2011, тому станом на 01.01.2016 починаючи з 01.01.2011 року минуло більше 5 років, що свідчить про протиправність оспорюваного рішення.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала і просила у їх задоволенні відмовити. Пояснила, що 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким введено новий податок на майно, що складається, у тому числі, з транспортного податку. Підстави для несплати транспортного податку за базовий податковий період у 2015 році у позивача відсутні, тоді як статтею 67 Конституції України встановлено обов'язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, тому вважає рішення правомірним.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 є власником транспортного засобу марки Nissan моделі Patrol, тип - універсал В, з об'ємом двигуна 5552, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Коростенською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області 22 липня 2016 року винесено податкове повідомлення-рішення № 23368-13 про визначення ОСОБА_3 грошового зобов'язання по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25000, 00 грн. (а.с. 7).

Надаючи правову оцінку спірному повідомленню-рішенню суд виходить з наступного.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким шляхом викладення в новій редакції норм Податкового кодексу України введено новий податок на майно, що складається, у тому числі, з транспортного податку.

Так, згідно з підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

За приписами підпункту 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 Податкового кодексу України, базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пункту 267.4 статті 267 Податкового кодексу України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Підпунктом 267.5.1 пункту 267. 5 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з підпунктом 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Пунктом 4 Закону України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" рекомендовано органам місцевого самоврядування: у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об'єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Установлено, що в 2015 році до рішень місцевих рад про встановлення місцевих податків на 2015 рік не застосовуються вимоги, встановлені Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Матеріалами справи підтверджено, що 18 червня 2015 року сорок другою сесією VI скликання Коростенської міської ради прийнято рішення № 1890 "Про запровадження податку на майно на території міста Коростеня та встановлення ставок податку на 2016 рік", яким вирішено встановити на 2016 рік ставку транспортного податку по м. Коростеню з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн. за кожен легковий автомобіль, який використовується до 5 років і має об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб.см.

Як вказує позивач, його автомобіль використовувався більше ніж п'ять років, а отже відсутні підстави для нарахування та сплати транспортного податку.

На підставі вищевикладеного суд зазначає наступне.

Згідно визначення, наведеного у підпункті 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 ПК України, транспортні засоби, що використовувалися - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Відповідно до підпункту 14.1.220 ПК України, рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

З аналізу наведених норм видно, якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними. При цьому, датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах. У (день, місяць, рік). У разі якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Так, відповідно до листа Регіонального сервісного центру в Житомирській області від 11.11.2016, згідно з базою даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС, інформація щодо календарної дати виготовлення вищевказаного транспортного засобу відсутня, зазначено тільки рік випуску 2011. Відповідно до доданої реєстраційної картки транспортного засобу Nissan Patrol, з об'ємом двигуна 5552, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, дата реєстрації вказана - 24.09.2013 рік

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до пункту 1.3 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 379 від 11.08.2010 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 січня 2011 р. за № 123/18861, першою реєстрацією транспортного засобу - є реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Як зазначено вище, відповідачем не надано документів, що підтверджують першу реєстрацію саме в Україні, оскільки реєстрація транспортного засобу 24.09.2013 р. підтверджує лише проведення у цей день реєстраційної дії.

Отже, у зв'язку з відсутністю реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів, датою початку використання транспортного засобу вважається, у даному випадку, 1 січня 2011 року, на підставі чого суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 267.5.1. пункту 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватись за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013.

Таким чином, враховуючи, що автомобіль позивача виготовлений у 2011 році, а об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років, та факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, то у 2016 році автомобіль позивача вже не є об'єктом оподаткування відповідно до статті 267 ПК України, адже рахуються календарні роки наступним чином: з 01.01.2011 по 31.12.2011, з 01.01.2012 по 31.12.2012, з 01.01.2013 по 31.12.2013, з 01.01.2014 по 31.12.2014 та з 01.01.2015 по 31.12.2015.

З огляду на викладене та враховуючи, що автомобіль позивача використовувався більше 5 років та не є об'єктом оподаткування у 2016 році, суд дійшов висновку, що контролюючим органом неправомірно нараховано транспортний податок.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого ним оскаржуваного податкового - повідомлення рішення №23368 -13 від 22.07.2016 , тому суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № 23368-13 від 22 липня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Коростенської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області 551, 20 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 16 листопада 2016 р.