Справа № 450/711/16-а
Суддя: Кукса Д. А.
Дата ухвалення: 2016-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/711/16-а Провадження № 2-а/450/62/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі

головуючого - судді Кукса Д.А.

при секретарі Козак К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Патрульної служби МВС України у м. Львова про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 29.03.2016 р. звернувся до суду з даним адміністративним позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 710467 яка винесена 08.03.2016 року відносно нього, та визнати протиправними дії інспектора роти №5 батальйону № 4 УПП ДПП в м. Львові, старшого лейтенанта поліції Шугайло Ігоря Григоровича, щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 08.03.2016 року інспектором роти №5 батальйону № 4 УПП ДПП в м. Львові, старшим лейтенантом поліції Шугайло Ігорем Григоровичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 710467, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст.122 КУпАП України а саме у тому, що він о 13:40 год. 08.03.2016 року на а/д Київ-Чоп 610 км, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210994» д.н.з. НОМЕР_1, рухався поза межами населеного пункту без включеного ближнього світла фар, за що на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Вважає дану постанову протиправною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та без належних на те правових підстав, так як в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Оскільки інспектор фактично зупинив його в населеному пункті с. Добряни, а у постанові по справі про адміністративне правопорушення, зазначено що він керував транспортним засобом з вимкненим ближнім світлом фар на 610 км а/Д Київ-Чоп, тобто перед с. Добряни. Жодних доказів вчинення порушення інспектор йому не надав окрім фотографії його автомобіля ззаду, що не давало можливості інспектору визначити чи у його автомобілі під час заїзду до населеного пункту с. Добряни, були увімкнені передні фари. Окрім цього зазначає, що інспектором не вірно було кваліфіковано його дії за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки згідно підпункту «Г» пункту 9.1. ПДР України, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом, в той же час диспозиція ч.2 ст. 122 КупАП, передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів за порушення правил користування попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку. Тоді як згідно ст. 125 КупАП інші порушення правил порожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 7, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження. Формуляр винесеної постанови був скасований згідно Наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 року, та затверджено новий, формуляр постанови у справі про адміністративне правопорушення, який містить відривну квитанцію та відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, проте таки відомостей до оскаржуваної постанови не занесено.

В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у позові, просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, однак представником Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Львові подано заперечення проти адміністративного позову у яких зазначено, що з позовними вимогами відповідач не погоджується. Зазначає, що місцем вчинення порушення ОСОБА_1 є а/д Київ-Чоп 610 км, яке знаходиться поза межами населеного пункту, тоді як місцем складення постанови є а/д Киїів-Чоп 610 км+200 м, що знаходиться безпосередньо в населеному пункті. Зазначає, що згідно п.10 розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. На спростування доводів позивача надано 2 фотографії у формі додатку № 2, які зняті системою відео контролю «Рубіж». Враховуючи зазначене вважає, що старший лейтенант поліції Шугайло Ігор Григорович при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах і на підставі вимог закону, а постанову винесену інспектором законною, обґрунтованою, справедливою та з дотриманням вимог ст.ст. 222, 283, 284 КУпАП, в задоволенні позову просить відмовити, а справу слухати у його відсутність.

З врахуванням норм матеріального права та дотримуючись норм процесуального права, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, мотивуючи це наступним.

Судом встановлено, що інспектором роти №5 батальйону № 4 УПП ДПП в м. Львові, старшим лейтенантом поліції Шугайло Ігорем Григоровичем винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №710467, згідно якої ОСОБА_1, 08.03.2015 року о 13:40 год. на 610 км а/д Киїів-Чоп, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 210994» д.н.з. НОМЕР_1, рухався поза межами населеного пункту без включеного ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8 ПДР України, та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав 08.03.2016 року, що підтверджується його підписом у графі про отримання копії постанови, що міститься в постанові про адміністративне правопорушення.

11.03.2016 року ОСОБА_1 подав скаргу на дії інспектора до Управління Патрульної поліції з вимогою скасувати вказану постанову, проте згідно відповіді № 6066 від 21.03.2016 року, його заява залишена без задоволення а постанова залишена без змін.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Дане положення закріплено в ст. 62 Конституції України.

Згідно абзацу 8 п. 9.8 ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно наданих представником відповідача 2 фотографій, які зняті системою відеозапису «Рубіж», встановити факт руху автомобіля, яким керував позивач без увімкнених фар ближнього світла неможливо в зв'язку з нечітким зображенням.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що при винесені оскаржуваної постанови зазначені вимоги закону не дотримані, пояснення позивача не взяті до уваги, доводи позивача не спростовані, оскаржувана постанова винесена упереджено, без повного та всебічного дослідження обставин справи, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, не містять належних доказів в підтвердження фактів, викладених в спірній постанові, та необхідних для прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності в порядку, визначеному ст.278-280 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що дії відповідача є протиправними, оскільки відповідачем не надано доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, а оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.12, 14, 18, 71, 159, 160, 167 КАС України, ст.ст. 122, 247,254-258 287, 288 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 710467 від 08.03.2016 року винесену інспектором роти № 5 батальйону № 4 УПП ДПП в м. Львові, старшого лейтенанта поліції Шугайло Ігоря Григоровича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КпАП України - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського адміністративного апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

СуддяД. А. Кукса