Справа № 423/2874/16-а
Суддя: Закопайло В. А.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №423/2874/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Попаснянський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Закопайла В.А.

за участю: секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

В поданому позові позивачка зазначає, що в період з 2010 року по кінець 2012 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, від якого 17 грудня 2011 року позивачка народила сина ОСОБА_5. При цьому на час народження дитини ОСОБА_6 ніде не працював, так як починаючи з 2008 року він був визнаний інвалідом 3-ої групи, у звязку з чим отримував пенсію по інвалідності.

Також позивачка зазначає, що в липні 2014 року після початку проведення на території Луганської області антитерористичної операції ОСОБА_6 разом із своїми батьками переїхав проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області, де ОСОБА_6 і помер 30 травня 2015 року, про що позивачка дізналася лише влітку 2016 року.

30 серпня 2016 року звернулась до УПФУ в Попаснянському районі Луганської області із заявою про призначення пенсії на дитину у звязку з втратою годувальника, але посадові особи відповідача, розглянувши заяву позивачки, своїм рішенням від 09 вересня 2016 року відмовили позивачці у призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника, посилаючись на відсутність у померлого ОСОБА_6 відповідного страхового стажу, необхідного для призначення такого виду пенсії.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними, в поданому позові позивачка просить суд зобовязати відповідача починаючи з 30 серпня 2016 року призначити їй пенсію у звязку з втратою годувальника на її малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та надав на адресу суду відповідні письмові заперечення (а.с.29). При цьому зазначив, що позивачці було відмовлено у призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника, так як у померлого ОСОБА_6 страховий стаж складає два роки десять місяців 28 днів, а для призначення такого виду пенсії відповідно до вимог ст.32 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» такий страховий стаж у померлого ОСОБА_6 повинен складати не менш трьох років.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

В судовому засіданні без заперечень з боку сторін судом було встановлено, що в період з 2010 року по кінець 2012 року позивачка дійсно перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4, внаслідок чого 17 грудня 2011 року позивачка народила сина ОСОБА_5, про що виконавчим комітетом Гірської міської ради м.Первомайська Луганської області 27 грудня 2011 року у Книзі реєстрації народжень був зроблений відповідний запис за №84, при цьому батьком дитини був записаний ОСОБА_6, що підтверджується відповідними письмовими доказами копіями паспортів позивачки та ОСОБА_6 (а.с.5-7) та копією свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_5 (а.с.8).

Крім того, із пояснень позивачки та наданих нею письмових доказів судом було встановлено, що на час народження дитини ОСОБА_6 ніде не працював, так як починаючи з 2008 року він був визнаний інвалідом 3-ої групи, у звязку з чим отримував пенсію по інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення ОСОБА_6 (а.с.12) та копіями довідок МСЕК (а.с.13-15). При цьому, відповідно до відомостей, зазначених у довідці МСЕК на а.с.15, ОСОБА_6 останній раз проходив медичний огляд для встановлення групи інвалідності 06 грудня 2013 року, за наслідками чого ОСОБА_6 була повторно встановлена третя група інвалідності на строк до 01 січня 2015 року із датою чергового переогляду 07 грудня 2014 року. Разом з тим, в липні 2014 року після початку проведення на території Луганської області антитерористичної операції ОСОБА_6 разом із своїми батьками переїхав проживати у ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області, де ОСОБА_6 помер 30 травня 2015 року у віці 28 років і причиною його смерті стали панкреонекроз та інтоксикація, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про смерть (а.с.9), виданого 13 липня 2016 року Попаснянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, та довідкою про причину смерті (а.с.10). При цьому на час смерті ОСОБА_6 виплата пенсії по інвалідності була припинена з 01 січня 2015 року, так як ОСОБА_6 своєчасно в грудні 2014 року не пройшов медичний переогляд з метою підтвердження групи інвалідності, що підтверджується відповідною довідкою, наданою відповідачем (а.с.16).

Також судом встановлено, що 30 серпня 2016 року позивачка зверталась до відповідача із заявою про призначення пенсії на дитину у звязку з втратою годувальника, але посадові особи відповідача, розглянувши заяву позивачки, своїм рішенням від 09 вересня 2016 року відмовили позивачці у призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника, посилаючись на відсутність у померлого ОСОБА_6 відповідного страхового стажу, необхідного для призначення такого виду пенсії (а.с.24).

Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини по справі, які не заперечуються сторонами, суд зазначає наступні положення діючого пенсійного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини.

Так, згідно ч.1 ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника, що також передбачено і ч.1 ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, згідно ч.2 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсія в разі втрати годувальника, який помер внаслідок загального захворювання чи каліцтва, не повязаного з роботою, призначається, якщо годувальник на день смерті мав стаж, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності (стаття 25). А ст.32 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст.25 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що страховий стаж, необхідний для призначення пенсії по інвалідності для інвалідів 3-ої групи до досягнення особою 28 років, повинен складати три роки.

Також суд зазначає, що відповідно до абз.1 ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. При цьому ч.2 та ч.4 цієї статті передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому судом враховується, що ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Разом з тим судом встановлено, що позивачка на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника не мала можливості надати оригінал трудової книжки ОСОБА_6 з незалежних від її волі обставин, так як позивачка не змогла встановити місце знаходження цієї трудової книжки.

У той же час згідно п.3 «Порядка підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування,довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Враховуючи вищенаведені вимоги діючого пенсійного законодавства України та перевіряючи доводи сторін, судом встановлено, що на час розгляду справи в суді відповідачем було визнано, що на час своєї смерті ОСОБА_6 мав страховий стаж у розмірі 2 роки 10 місяців 28 днів, що підтверджується відповідною роздруківкою на а.с.40, з яких:

-2 роки 4 місяця період навчання ОСОБА_6 у Золотівському професійному ліцею у період з 01.09.2001 по 31.12.2003, що підтверджується також відповідною довідкою на а.с.17;

-3 місяці 12 днів період проходження ОСОБА_4 виробничої практики у період з 22.09.2004 по 20.01.2005 у виробничому підрозділі «Шахта «Гірська» ДП «Первомайськвугілля», що підтверджується також відповідними довідками на а.с.18-20;

-3 місяці 16 днів період роботи ОСОБА_6 у виробничому підрозділі «Управління матеріально-технічного постачання» ДП «Первомайськвугілля» у період 18.07.2005 по 01.11.2005, що підтверджується відповідною довідкою на а.с.21.

При цьому суд зазначає, що аналогічні відомості щодо страхового стажу ОСОБА_6 містяться й в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування (а.с.22), в якому крім того також зазначений період перебування ОСОБА_6 на обліку в Первомайському міському центрі зайнятості з 05.04.2005 по 16.07.2005, тобто 3 місяці 12 днів.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що згідно абз.3 ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

При цьому судом враховується, що позивачка для підтвердження факту перебування ОСОБА_6 на обліку в Первомайському міському центрі зайнятості зверталася до Лисичанського міського центру зайнятості з питанням щодо надання відповідної довідки, але згідно наданої відповіді надати таку довідку не виявилось можливим у звязку з тим, що архів персональних справ з Первомайського міського центру зайнятості не передавався (а.с.23). Разом з тим, в дійсний час позивачка позбавлена можливості отримати таку довідку безпосередньо в Первомайському міському центрі зайнятості, так як м.Первомайськ Луганської області тривалий час починаючи з липня 2014 року знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території Луганської області.

Проте, судом приймається до уваги, як належний доказ, витяг з електронної пенсійної справи померлого ОСОБА_6, який за життя перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Первомайську Луганської області (а.с.41), згідно якого до страхового стажу ОСОБА_6 на час отримання ним пенсії по інвалідності входив в тому числі й період його перебування на обліку в Первомайському міському центрі зайнятості з 05.04.2005 по 16.07.2005, тобто 3 місяці 12 днів. При цьому суд зазначає, що представником відповідача не ставиться під сумнів достовірність відомостей, зазначених в цій електронній пенсійній справі.

Таким чином, суд вважає, що загальний страховий стаж ОСОБА_6 на день його смерті, з урахуванням його перебування на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Первомайську Луганської області у період з 05.04.2005 по 16.07.2005, складає більш трьох років, а саме 3 роки 2 місяці 09 днів.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд вважає, що при таких обставинах дії відповідача щодо відмови позивачці у призначенні пенсії на її малолітню дитини у звязку з втратою годувальника є неправомірними та такими, що порушують право позивачки на отримання відповідної пенсії на свою дитину. А тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення», керуючись ст.ст.71,158-163,186 КАС України, суд, -

Постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання дій відповідача неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника щодо малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області починаючи з 30 серпня 2016 року призначити ОСОБА_1 пенсію у звязку з втратою годувальника щодо малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський районний суд Луганської області.

Суддя В.А.Закопайло