Справа № 2-а-695/10/1505
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2011-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2011 р.Справа № 2-а-695/10/1505

Категорія:6.3Головуючий в 1 інстанції: Гукаленко О.О.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів Турецької І.О.

ОСОБА_2

за участю секретаря - Алексєєвої Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «ВІО-ЛЕ»на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 20 травня 2010 року у справі за адміністративним позовом ВАТ «Уманське АТП 17107»до Затоківської селищної ради, за участю третіх осіб ТОВ «ВІО-ЛЕ», Спільне підприємство «Удіміс»про визнання протиправними та скасування рішень субєкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2009 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив визнати протиправними та скасувати: рішення виконкому Затоківської селищної ради № 34 від 21.02.2007 року «Про оформлення права власності на майно та споруди бази відпочинку «Лада», розташовану у Лиманському районі смт.Затока СП «Удіміс»та рішення Затоківської селищної ради № 1271 від 01.10.2009 року «Про надання ТОВ «ВІО-ЛЕ» у довгострокову оренду терміном на 25 років земельної ділянки площею 0,9310 га для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Лада»у Лиманському районі смт. Затока.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до бухгалтерських та розрахункових документів, матеріалів БТІ, будівлі і споруди бази відпочинку «Лада»були збудовані Державним підприємством «Уманське АТП 23112» як дольовим учасником за договором від 26.09.1975 року, укладеному між Державним підприємством «Уманське АТП 23112», Білгород-Дністровською швейною фабрикою та Кишинівським трестом крупнопанельного домобудівництва. Згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 05.09.2005 року № 221-АТ, переліку майна, переданого до статутного фонду ВАТ «Уманське АТП 17107», будівлі бази відпочинку «Лада»передані до статутного фонду ВАТ «Уманське АТП 17107».

Разом з цим, за відсутності у СП «Удіміс»правовстановлюючих документів на зазначену базу відпочинку, виконком Затоківської селищної ради 21.02.2007 року прийняв оскаржуване рішення за № 34, яким незаконно оформив право власності СП «Удіміс»на все майно та споруди спірної бази відпочинку. При цьому наголошував, що у 1993 році СП «Удіміс»приватизовано цілісний майновий комплекс швейної фабрики, розташований по вул. Вокзальній, 17-а у м. Б.-Дністровську і документи на приватизацію не мають відношення до бази відпочинку «Лада», яка розташована на території Затоківської селищної ради.

З приводу незаконності рішення відповідача від 01.10.2009 року зазначив, що договір оренди земельної ділянки під розміщення бази відпочинку «Лада»від 04.06.2002 року, укладений між Затоківською селищною радою та СП «Удіміс», який зазначено в оскаржуваному рішенні як підставу для надання земельної ділянки в оренду ТОВ «ВІО-ЛЕ», визнаний недійсним рішенням господарського суду Одеської області від 30.07.2004 року.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 20 травня 2010 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням, ТОВ «ВІО-ЛЕ»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.09.1975 року між державним підприємством «Уманське АТП 23112», Білгород-Дністровською швейною фабрикою та Кишинівським трестом крупно панельного домобудівництва був укладений договір, за умовами якого Уманське автотранспортне підприємство взяло на себе зобов'язання прийняти дольову участь в експлуатації і будівництві бази відпочинку «Лада», нести витрати за користування електроенергією, водою, земельною ділянкою тощо. Дійсна участь позивача у дольовому будівництві бази відпочинку «Лада»доведена первинними документами, а саме: актами передачі та списання матеріалів, які були витрачені на будівництво будинків бази відпочинку, накладними, протоколом спільного засідання керівників підприємств, які є дольовиками експлуатації бази відпочинку «Лада», платіжними дорученнями про перерахування грошових коштів на будівництво та утримання і ремонт бази відпочинку.

З 01.07.1986 року державне підприємство «Уманське АТП 23112»перейменовано в «Уманське АТП 17107», яке в процесі корпоратизації перетворено у ВАТ «Уманське АТП 17107».

Згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській оласті № 221-AT від 5.09.1995 року «Про створення відкритого акціонерного товариства «Уманське ІТП 17107», переліку майна, переданого до статутного фонду ВАТ «Уманське АТП 17107», долучених до справи матеріалів приватизації будівлі бази відпочинку «Лада», які перебували на балансі державного підприємства «Уманське АТП 23112», передані до статутного фонду ВАТ «Уманське АТП 17107».

В судовому засіданні доведено, що з дати побудови бази відпочинку «Лада»та до теперішнього часу позивач, як правонаступник державного підприємства «Уманське АТП 23112», володіє й користується будівлями та спорудами цієї бази, несе необхідні експлуатаційні витрати, сплачує земельний податок, здійснює реконструкцію частини будівель та споруд бази відпочинку і неодноразово ставив перед Затоківською селищною радою питання про надання йому земельної ділянки бід будівлями та спорудами бази відпочинку «Лада»в орендне користування.

В свою чергу, надані СП «Удіміс»матеріали не доводять право власності цього підприємства на все майно бази відпочинку «Лада»та обгрунтованість рішення виконкому Затоківської селищної ради № 34 від 21.02.2007 року про оформлення права власності СП «Удіміс»на всю базу відпочинку «Лада»в цілому.

Як вбачається із матеріалів справи, при приватизації Організацією орендарів цілісного майнового комплексу Білгород-Дністровської швейної фабрики база відпочинку "Лада", розташована у смт. Затока, у склад приватизованого цілісного майнового комплексу не ввійшла.

Свідоцтво про право власності, видане Організації орендарів Білгород-Дністровської швейної фабрики, свідчить про передачу Організації орендарів державного майна Білгород-Дністровської швейної фабрики за адресою: м. Білгород-Дністровський, вул. Вокзальна, 17.

Викладені факти встановленні у рішенні Одеського господарського суду у справі № 16/192-04-4480 від 30 липня 2004 року за позовом ВАТ «Уманське АТП 17107»до Затоківської селищної ради та СП «Удіміс»про визнання недійсним рішення ради та договору оренди земельної ділянки.

Зазначеним рішенням господарського суду Одеської області, яке залишено без змін господарськими судами апеляційної та касаційної інстанцій, визнано недійсним та скасоване рішення Затоківської селищної ради № 1027 від 14.01.2002 року «Про надання земельної ділянки Спільному Українсько-Болгарському підприємству «Удіміс»у тимчасове користування на умовах оренди під розміщення бази відпочинку «Лада»і визнаний недійсним договір оренди відповідної земельної ділянки від 04.06.2002 року, укладений між Затоківською селищною радою та СП «Удіміс».

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність належних правовстановлюючих документів СП «Удіміс»на будівлі та споруди бази відпочинку «Лада»і підстав для прийняття виконкомом Затоківської селищної ради спірних рішень № 34 від 21 лютого 2007 року та № 1271 від 01.10.2009 року «Про надання ТОВ «ВіО-Ле» у довгострокову оренду терміном на 25 років земельної ділянки площею 0,9310 га для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «Лада»в Лиманському районі смт. Затока».

Покладений в основу спірного рішення № 1271 від 01.10.2009 року договір оренди земельної ділянки під розміщення бази відпочинку «Лада»від 04.06.2002 року, укладений між Затоківською селищною радою та СП «Удіміс»був, як зазначалося вище, визнаний недійсним рішенням господарського суду Одеської області від 30 липня 2004 року як такий, що не відповідає вимогам закону та порушує права позивача.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що Затоківська селищна рада при прийнятті рішення № 1271 від 01.10.2009 року перевищила свої повноваження та порушила встановлену ст.ст. 120, 123, 124 ЗК України процедуру надання земельної ділянки в оренду.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач неодноразово звертався до Затоківської селищної ради з клопотаннями про надання в оренду земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель бази відпочинку «Лада».

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки, що перебуває в державній або комунальній власності, відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування проводять аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом не встановлено інший порядок.

Наведена норма Затоківською селищною радою була проігнорована та всупереч встановленого законодавством порядку розглядалася лише заява ТОВ «Віо-Ле»як єдиного претендента на оренду вказаної земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 25 Господарського Кодексу України органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти, або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб'єктів господарювання тієї чи іншої форми власності, або ставлять у нерівне становище окремі категорії суб'єктів господарювання чи іншим способом порушують правила конкуренції

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. З ст. 24 Закону України "Про місцеве

самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України й керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Частиною 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) зони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Викладені імперативні положення чинного законодавства при прийнятті спірних рішень були не дотримані, що зумовлює скасування останніх як протиправних.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно дана правова оцінка обставин по справі, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись: ст.ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст.206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ТОВ «ВІО-ЛЕ»- залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 20 травня 2010 року у справі за адміністративним позовом ВАТ «Уманське АТП 17107»до Затоківської селищної ради, за участю третіх осіб ТОВ «ВІО-ЛЕ», Спільне підприємство «Удіміс»про визнання протиправними та скасування рішень субєкта владних повноважень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Суддя: І.О. Турецька

Суддя: Л.В. Стас.