Справа № 2а-26020/2011
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква справу за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2011 року у справі № 2-а-26020 зобов»язано УПФУ у м. Біла Церква провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», але 09.01.2015 року ОСОБА_3 померла, а її спадкоємцем є заявник, яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на присуджені спадкодавцю, але не одержані ним доплати до пенсії. А тому заявник просить суд замінити сторону виконавчого провадження по виконанню постанови суду від 10.06.2011 року зі стягувача ОСОБА_3 на її правонаступника ОСОБА_1

В судовому засіданні заявник підтримала заяву, подала додаткові письмові пояснення.

Представник УПФУ у м. Біла Церква щодо задоволення заяви заперечує посилаючись на те, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа по справі № 2-а-26020 закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» /фактичне повне виконання рішення/. Крім того, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»,постановами КМ України № 845 від 03.08.2011 року, № 440 від 03.09.2014 року встановлено чіткий механізм виконання судових рішень, боржниками за якими є державні органи, такі рішення виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Представник міського відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлені належним чином, копії виконавчого провадження не надали.

Вислухавши думку заявника, представника УПФУ у м. Біла Церква, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що дана заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2011 року зобовязано УПФУ у м. Біла Церква провести перерахунок та виплату доплати до пенсії ОСОБА_3 відповідно до ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки, щомісячно, починаючи з 11.08.2010 року з врахуванням виплачених сум, постанова суду підлягала до негайного виконання.

Згідно ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21.102013 року вказану вище постанову суду першої інстанції залишено без змін.

З матеріалів справи також вбачається, що стягувану ОСОБА_3 було видано виконавчий лист по даній справі, на підставі якого 14.02.2012 року міським відділом ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

04.01.2015 року ОСОБА_3 померла, а 17.05.2016 року на імя ОСОБА_1 державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області заявнику ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається в т. ч. з недоотриманої пенсії, доплат до пенсії нарахованої УПФУ у м. Біла Церква за рішенням суду на загальну суму 13 364 грн.95 коп., яка належала померлій на підставі постанов Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2011 року справа № 2-а-26020/2011, №2а-26022/2011 та від 06.06.2011 року справа № 2а-26021/2011року, що стверджується копією цього свідоцтва, зареєстрованого в реєстрі за № 3-466.

Як вбачається з додаткових пояснень УПФУ в матеріалах справи, ОСОБА_3 було проведено перерахунок та нараховано до виплати по справі № 2-а-26020 кошти, але дані кошти не були отримані ОСОБА_3, однак вона не оскаржувала постанову про закінчення виконавчого провадження, хоча знала, що ВП закінчено.

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Пунктом 4) частини першої ст.1219 цього Кодексу встановлено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності -входять до складу спадщини.

Як вказано вище, заявник є спадкоємцем ОСОБА_3, якій за життя доплати до пенсії на виконання судових рішень були нараховані, але не виплачені, і ці кошти ввійшли до складу спадщини.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Як встановлено ст.55 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступну правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч.4 ст.257 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) -це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі -рішення).

Правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі на стадії виконання судових рішень.

Як встановлено ч.1 ст.264 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні положення закріплені у ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник УПФУ посилався на те, що виконавче провадження у даній справі було закінчено постановою державного виконавця від 29.02.2012 року в зв»язку з фактичним виконанням судового рішення, але суд вважає, що зазначені обставини не можуть слугувати підставою для відмови у здійсненні правонаступництва та не виключають заміни сторони, яка померла, її правонаступником.

Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод виконання судових рішень розглядається як стадія судового провадження.

Згідно з ч.2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

А як вказано вище, заміна сторони її правонаступником допускається на будь-якій стадії адміністративного судочинства, тобто, з моменту відкриття провадження у справі до виконання судового рішення незалежно від наявності чи відсутності виконавчого провадження.

Така правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.02.2013 року /справа К/9991/77837/12/.

У своїй постанові від 29.07.2010 у справі «Стрельцов и другие военные пенсионеры из Новочеркасска против Российской Федерации» Європейський Суд з прав людини визнав, що заявники мають право на підтримання скарг своїх померлих родичів у межах статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Указаного висновку Європейський Суд з прав людини дійшов виходячи з того, що право на отримання заробітної плати і прирівняних до неї платежів, пенсій та інших грошових сум, які виплачуються в якості засобів для існування і підлягали виплаті, проте не були отримані громадянином за життя, належать членам сім'ї померлої особи.

Згідно з частиною другою статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Крім того, як встановлено судом, вказане вище рішення суду залишається по даний час невиконаним, оскільки спадкодавцю кошти були тільки нараховані, але ним не одержані, що підтверджено листами УПФУ у м. Білій Церкві.

Посилання представника УПФУ у м. Біла Церква на те, що Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»,постановами КМ України № 845 від 03.08.2011 року, № 440 від 03.09.2014 року встановлено чіткий механізм виконання судових рішень, боржниками за якими є державні органи, такі рішення виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду, також не можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки зазначеними нормативно-правовими актами не врегульовано порядок звернення до спеціально уповноважених органів спадкоємців осіб за судовими рішеннями, боржниками за якими є державні органи, в такому випадку право на звернення має правонаступник відповідної особи, тобто, таке звернення можливе тільки після заміни сторони її правонаступником.

Є неприпустимим формальний підхід до питання виконання рішення суду. Заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем грошових коштів своєї матері ОСОБА_3 та заявник належно оформила свої спадкові права на спадщину у вигляді нарахованої суми за постановою суду.

Таким чином, виходячи з аналізу викладених норм матеріального та процесуального права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку: якщо за життя ОСОБА_3 мала право на матеріальні кошти у вигляді нарахованої заборгованості по постанові Білоцерківського міськрайонного суду від 10.06.2011 року, проте не отримала ці кошти з незалежних від неї причин, а тому суд вважає за можливе допущення процесуального правонаступництва у даному випадку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 05 лютого 2015 року у справі № К/800/65810/14.

А тому враховуючи все вищенаведене та керуючись ст.ст. 8, 55, 257, 264 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження» , ст.ст. 1218, 1219, 1227 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні по виконанню постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.06.2011 року по справі № 2-а-26020/2011, на виконання якої було нараховано доплату до пенсії ОСОБА_3 згідно ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки, щомісячно, починаючи з 11.08.2010 року з врахуванням виплачених сум, а саме, замінити ОСОБА_3 на її правонаступника ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня постановлення ухвали

Суддя ОСОБА_4