Справа № 2а-14314/11/2670
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 листопада 2016 року № 2а-14314/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Алюпро»
до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві
провизнання протиправним скасування податкового повідомлення - рішення,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алюпро» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 23.06.2011р., яким ДПІ у Оболонському районі міста Києва донараховано ТОВ «Алюпро» додаткове податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) з податку на додану вартість у загальній сумі 3 680 185 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2011р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2012р. позов задоволено частково.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.10.2015р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.11.2011р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21.03.2012р. скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2015р. справу прийнято до провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність податкового повідомлення - рішення № від 23.06.2011р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийнято правомірно.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України дійшов переконання про можливість подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Алюпро" (ідентифікаційний код 36251163) зареєстровано Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією 06.11.2008 року, його основними видами діяльності є, зокрема, оптова торгівля рудами заліза та кольорових металів, оптова торгівля відходами та брухтом, оброблення неметалевих відходів та брухту, інші види оптової торгівлі.

ДПІ у Оболонському районі м. Києва на підставі направлень від 21.02.2011 року №401/23, від 22.03.2011 року №816/23 згідно з п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України та відповідно до плану - графіка проведення документальних перевірок суб'єктів господарювання, у період з 21.02.2011 року по 04.04.2011 року проведено виїзну планову перевірку ТОВ "Алюпро" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 10.11.2008 року по 31.12.2010 року, за результатами якої складено Акт від 09.06.2011 року №247-23-3-36251163 «Про результати виїзної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Алюпро" (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 10.11.2008 року по 31.12.2010 року» (далі -Акт перевірки від 09.06.2011 року №247-23-3-36251163).

За результатами перевірки встановлено порушення ТОВ "Алюпро", зокрема, вимог п.п.7.2.3, п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року №168/97-ВР (чинного в періоді, що підлягав перевірці), в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на загальну суму 3 045 226,0 грн.

На підставі Акту перевірки від 09.06.2011 року №247-23-3-36251163 ДПІ у Оболонському районі м. Києва винесено податкове повідомлення -рішення від 23 червня 2011 року № з податку на додану вартість із зазначенням суми грошового зобов'язання: за основним платежем - 2 944 148 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 736 037 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті перевірки від 09.06.2011 року №247-23-3-36251163, ТОВ "Алюпро" надіслало ДПІ у Оболонському районі м. Києва заперечення до Акту перевірки від 09.06.2011 року №247-23-3-36251163 №151 від 16.06.2011 року, в яких просило розглянути зауваження щодо правомірності донарахування податкових зобов'язань.

ДПІ у Оболонському районі м. Києва, розглянувши зазначені заперечення позивача, надала відповідь від 21.06.2011 року №18047/10/23-305, в якій зокрема, зазначила, що висновки Акту (з урахуванням усунутих розбіжностей станом на 21.06.2011 року по взаємовідносинам з ТОВ "Ефкон-Профіль") в частині порушення вимог п.п.7.2.3, п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7, п.п.7.4.1, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року №168/97-ВР зі змінами та доповненнями підлягають зменшенню на 101 078 грн., в результаті чого висновки Акту перевірки необхідно викласти в наступній редакції: " 1. Заниження суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на 2 944 148,0 грн., у тому числі: за липень 2009 року на суму 41 309,0 грн., за серпень 2009 року на суму 25 802,0 грн., за жовтень 2009 року на суму 296 562,0 грн., за грудень 2009 року на суму 16 287,0 грн., за січень 2010 року на суму 223 186,0 грн., за лютий 2010 року на суму 212 953,0 грн., за березень 2010 року на суму 157 626,0 грн., за квітень 2010 року на суму 170 394,0 грн., за травень 2010 року на суму 320 202,0 грн., за червень 2010 року на суму 447 795,0 грн., за липень 2010 року на суму 16 842,0 грн., за серпень 2010 року на суму 344 801,0 грн., за вересень 2010 року на суму 428 729,0 грн., за жовтень 2010 року на суму 3 250,0 грн., за грудень 2010 року на суму 238 410,0 грн."

Не погоджуючись з прийнятим податковим органом податковим повідомленням - рішенням від 23 червня 2011 року №, позивач оскаржив його в адміністративному порядку, надіславши Державній податковій адміністрації у м. Києві скаргу №158 від 01.07.2011 року на податкове повідомлення-рішення від 23 червня 2011 року №, в якій просив скасувати частково оскаржуване податкове повідомлення-рішення, при цьому зазначивши, що ТОВ "Алюпро" вважає висновок ДПІ у Оболонському районі м. Києва щодо неправомірного віднесення позивачем до податкового кредиту сум ПДВ сплачених по ціні товарів, робіт та послуг в розмірі 2 902 245,0 грн., наданими ТОВ "Стімтрейд", ПП "Філо", ПП "Металфорт" необґрунтованим. Проти інших порушень встановлених в Акті перевірки ТОВ "Алюпро"не заперечує.

Рішенням про продовження строку розгляду первинної скарги від 12.07.2011 року №7284/10/25-114 Державною податковою адміністрацією у м. Києві вирішено продовжити строк розгляду скарги по 30.08.2011 року (включно).

Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 30.08.2011 року №8708/10/25-114 Державна податкова адміністрація у м. Києві залишила без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі м. Києва від 23 червня 2011 року № про сплату 2 944 148,0 грн. з податку на додану вартість та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 736 037,0 грн., а скаргу директора ТОВ "Алюпро" Ільченко В.М. від 01.07.2011 року №158 (вх. №5014/10 ДПА у м. Києві від 01.07.2011 р.) -без задоволення.

Позивач надіслав Державній податковій адміністрації України скаргу №182 від 09.09.2011 року на податкове повідомлення-рішення від 23 червня 2011 року №, що видане Державною податковою інспекцією у Оболонському районі м. Києва, за результатами розгляду якої Державна податкова служба України винесла рішення про результати розгляду повторної скарги від 27.09.2011 року №2485/6/10-2115, яким залишено без змін, зокрема, податкове повідомлення-рішення ДПІ у Оболонському районі м. Києва від 23 червня 2011 року № та рішення, прийняте за розглядом первинної скарги, а скаргу -без задоволення.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 23.06.2011р. протиправним, а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з Акту перевірки від 09.06.2011 року №247-23-3-36251163, з урахуванням листа ДПІ у Оболонському районі м. Києва від 21.06.2011 року №18047/10/23-305, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 23 червня 2011 року № стало те, що ТОВ "Алюпро" занизило суму податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет на 2 944 148,0 грн., у тому числі: за липень 2009 року на суму 41 309,0 грн., за серпень 2009 року на суму 25 802,0 грн., за жовтень 2009 року на суму 296 562,0 грн., за грудень 2009 року на суму 16 287,0 грн., за січень 2010 року на суму 223 186,0 грн., за лютий 2010 року на суму 212 953,0 грн., за березень 2010 року на суму 157 626,0 грн., за квітень 2010 року на суму 170 394,0 грн., за травень 2010 року на суму 320 202,0 грн., за червень 2010 року на суму 447 795,0 грн., за липень 2010 року на суму 16 842,0 грн., за серпень 2010 року на суму 344 801,0 грн., за вересень 2010 року на суму 428 729,0 грн., за жовтень 2010 року на суму 3 250,0 грн., за грудень 2010 року на суму 238 410,0 грн.

Судом встановлено, ТОВ "Алюпро" (іменуємим згідно договору Замовником) та Приватним підприємством "Філо" (далі -ПП "Філо", іменуємим згідно договору Виконавцем) укладено договір №25/10/10-1 про надання послуг від 25.10.2010 року, відповідно до якого Виконавець зобов'язується надати наступні послуги -роботи з шліфування алюмінієвого профілю, а Замовник зобов'язується прийняти вказані роботи й здійснити своєчасну оплату за них згідно Специфікацій та на умовах даного договору; між ТОВ "Алюпро" (іменуємим згідно договору Покупцем) та Приватним підприємством "Металфорт"(далі - ПП "Металфорт", іменуємим згідно договору Продавцем) укладено договір №01/04 купівлі-продажу від 25.10.2010 року, згідно з яким Продавець зобов'язується передати узгодженими партіями на умовах даного договору у власність Покупця лом кольорових металів, а Покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити повну вартість кожної партії товару; між ТОВ "Алюпро" (іменуємим згідно договору Замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стімтрейд"(далі -ТОВ "Стімтрейд", іменуємим згідно договору Експедитором) укладено договір №01/06/09-1 на транспортно-експедиторське обслуговування від 01.06.2009 року; між ТОВ "Алюпро" (іменуємим згідно договору Покупцем) та ТОВ "Стімтрейд" (іменуємим згідно договору Постачальником) укладено договір поставки №01/07/09-1 від 01.07.2009 року, згідно з умовами якого Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний Товар та здійснити своєчасну оплату за нього згідно Специфікацій та на умовах даного Договору в термін, що становить 90 календарних днів з дати підписання кожної окремої Специфікації (якщо інше не обумовлено Сторонами в кожному конкретному випадку); між ТОВ "Алюпро" (іменуємим згідно договору Замовником) та ТОВ "Стімтрейд" (іменуємим згідно договору Виконавцем) укладено договір №01/09/09-1 про надання послуг від 01.09.2009 року, відповідно до якого Виконавець зобов'язується надати наступні послуги -роботи з шліфування алюмінієвого профілю, а Замовник зобов'язується прийняти вказані роботи й здійснити своєчасну оплату за них згідно Специфікацій та на умовах даного договору.

На виконання умов укладених з позивачем договорів ПП "Філо" виписано податкову накладну від 31.12.2010 року №311264 на загальну суму з ПДВ 1430459,09 грн., ПП "Металфорт" виписано податкові накладні від 21.06.2010 року №989 на загальну суму з ПДВ 204780,00 грн., від 14.06.2010 року №888 на загальну суму з ПДВ 235650,00 грн., від 09.06.2010 року №886 на загальну суму з ПДВ 248046,56 грн., від 01.06.2010 року №879 на загальну суму з ПДВ 250712,57 грн., від 27.05.2010 року №702 на загальну суму з ПДВ 291648,07 грн., ТОВ "Стімтрейд" виписано податкові накладні від 30.06.2009 року №63037 на загальну суму з ПДВ 78180,00 грн., від 01.07.2009 року №70122 на загальну суму з ПДВ 93104,75 грн., від 31.07.2009 року №73126 на загальну суму з ПДВ 76572,00 грн., від 03.08.2009 року №80321 на загальну суму з ПДВ 60835,01 грн., від 31.08.2009 року №83112 на загальну суму з ПДВ 93978,16 грн., від 30.09.2009 року №93034 на загальну суму з ПДВ 195820,80 грн., від 30.09.2009 року №93035 на загальну суму з ПДВ 413891,82 грн., від 01.09.2009 року №90132 на загальну суму з ПДВ 108206,77 грн., від 01.10.2009 року №100133 на загальну суму з ПДВ 74412,83 грн., від 30.10.2009 року №103017 на загальну суму з ПДВ 173499,82 грн., від 30.10.2009 року №103018 на загальну суму з ПДВ 813540,00 грн., від 02.11.2009 року №110242 на загальну суму з ПДВ 97719,37 грн., від 30.11.2009 року №113028 на загальну суму з ПДВ 150993,60 грн., від 30.11.2009 року №113029 на загальну суму з ПДВ 1188123,58 грн., від 01.12.2009 року №120128 на загальну суму з ПДВ 91168,93 грн., від 31.12.2009 року №123105 на загальну суму з ПДВ 181968,00 грн., від 31.12.2009 року №123104 на загальну суму з ПДВ 1004578,75 грн., від 11.01.2010 року №11116 на загальну суму з ПДВ 54900,62 грн., від 31.01.2010 року №13102 на загальну суму з ПДВ 513571,68 грн., від 31.01.2010 року №13103 на загальну суму з ПДВ 166401,60 грн., від 01.02.2010 року №20130 на загальну суму з ПДВ 83845,49 грн., від 26.02.2010 року №22629 на загальну суму з ПДВ 171180,00 грн., від 26.02.2010 року №22628 на загальну суму з ПДВ 767335,74 грн., від 01.03.2010 року №30137 на загальну суму з ПДВ 138854,66 грн., від 31.03.2010 року №33130 на загальну суму з ПДВ 1231971,28 грн., від 31.03.2010 року №33131 на загальну суму з ПДВ 258738,72 грн., від 30.04.2010 року №43035 на загальну суму з ПДВ 170240,40 грн., від 30.04.2010 року №43034 на загальну суму з ПДВ 1431872,40 грн., від 01.04.2010 року №40123 на загальну суму з ПДВ 124431,44 грн., від 01.06.2010 року №60106 на загальну суму з ПДВ 101055,60 грн., від 31.05.2010 року №53123 на загальну суму з ПДВ 233172,00 грн., від 01.06.2010 року №60107 на загальну суму з ПДВ 117500,00 грн., від 30.06.2010 року №63004 на загальну суму з ПДВ 220374,00 грн., від 01.07.2010 року №70126 на загальну суму з ПДВ 129694,50 грн., від 30.07.2010 року №73023 на загальну суму з ПДВ 195840,00 грн., від 30.07.2010 року №73022 на загальну суму з ПДВ 1056712,38 грн., від 05.05.2010 року №50521 на загальну суму з ПДВ 115511,33 грн., від 30.06.2010 року №63003 на загальну суму з ПДВ 1325027,34 грн., від 31.05.2010 року №53122 на загальну суму з ПДВ 1247347,14 грн.

На думку податкового органу, вищенаведені договори укладені між ТОВ "Алюпро" та ПП "Філо", ПП "Металфорт", ТОВ "Стімтрейд" не відповідають вимогам чинного законодавства, не направлені на настання реальних наслідків, є недійсними (нікчемними).

Перевіркою встановлено, що в порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" ТОВ "Алюпро" до складу податкового кредиту віднесено суму ПДВ, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів, робіт, послуг у контрагентів - господарюючих суб'єктів, які не підтверджені первинними документами та не доведено фактичний зв'язок отриманих товарів, робіт, послуг з господарською діяльністю позивача.

Надаючи оцінку вищевказаним висновкам контролюючого органу суд з урахуванням вимог ухвали ВАСУ від 12.10.2015р. у даній справі, суд зазначає наступне.

На підтвердження реальності здійснених господарських операцій та факту використання придбаних робіт в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності позивач надав суду копії господарських договорів, податкових накладних; актів виконаних робіт; актів приймання-передачі; товаро-транспортних накладних; докумертів, які підтверджують факт оплати товару та послуг по відносинам із ПП "Філо", ПП "Металфорт", ТОВ "Стімтрейд", а також документи, які свідчать про подальше використання позивачем придбаних товарів та послуг.

У той же час контролюючий орган, як на підставу правомірності оскаржуваного рішення, посилався на наступне.

Щодо ТОВ "Стімтрейд" відповідач зазначав, що місцезнаходження вказаного товариства не встановлене, воно не звітує з серпня 2010 року та щодо нього на час підписання акту перевірки позивача внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

Окрім цього, податковий орган наголошував на тому, що товарно-транспортні накладні за договором, який передбачає надання послуг, транспортного експедирування відсутні, а згідно висновків спеціаліста графологічної експертизи первинні фінансово-господарські документи по взаємовідносинам позивача та ТОВ "Стімтрейд", підписані від імені останнього не посадовою особою, яка в них зазначена.

Щодо ПП "Металфорт" відповідач посилався на результати позапланової невиїзної перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва (Акт від 24.03.2011 року №398/23-300/34437219), якою визнано укладені правочини нікчемними.

Щодо ПП "Філо" контролюючий орган посилався податкову інформацію отриману ДПІ у Вишгородському районі Київської області (Акт про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Філо» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами, з якими сформовано податкові зобов'язання за грудень 2010 року - січень 2011 року від 22.03.2011 року №620/15-2/22/31571552).

Закон України "Про податок на додану вартість" визначає платників податку на додану вартість, об'єкти, базу та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4. ст. 7 зазначеного Закону, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону, датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг);

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Суд зазначає, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до Закону України "Про податок на додану вартість" необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для формування податкового кредиту, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності.

Окрім цього відповідно до статті 10 Закону України "Про податок на додану вартість" (на момент виникнення спірних правовідносин) та статтей 1, 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (на момент виникнення спірних правовідносин) покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" (на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Таким чином, розрахунок суми податку, що підлягає сплаті до бюджету, здійснюється на підставі даних сум податкового зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість за звітний податковий період.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11 визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України. З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, питання щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції.

Дослідивши надані сторонами докази на доведення обставин, викладених в позові та запереченнях, заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що надані відповідачем документи не можуть бути належними та допустимими доказами, які б свідчили про відсутність факту надання послуг (постачання товару) позивачу безпосереднього ПП "Філо", ПП "Металфорт" та ТОВ "Стімтрейд" з огляду на таке.

Так, як вбачається з акту Акту «Про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Філо» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами, з якими сформовано податкові зобов'язання за грудень 2010 року - січень 2011 року» від 22.03.2011 року №620/15-2/22/31571552 звірку не було проведено з огляду на відсутність посадових осіб товариства в зареєстрованій адресі. У той же час як вбачається з зазначеного акту така відсутність була встановлена контролюючим органом у березні 2011 року, в той час як операції з позивачем відбувалися у грудні 2010 року. Також актом встановлено, що на ПП «Філо» у лютому 2011 року проводилася документальна виїзна перевірка, а штат вказаного підприємства у ІV кварталі 2010 року за довідкою форми 1 ДФ складав 4 особи за трудовими та 10 осіб за цивільно-правовими договорами.

Отже, на думку суду, за вказаних обставин, з урахуванням умов договору №25/10/10-1 про від 25.10.2010 року, ПП «Філо» мало можливість надання послуг позивачу, а відповідні доводи контролюючого органу спростовуються вищенаведеним.

Щодо обставин укладання та виконання ПП "Металфорт" умов договору №01/04 купівлі-продажу від 01.04.2010 року, суд зазначає, що акт позапланової невиїзної перевірки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва від 24.03.2011 року №398/23-300/34437219, на який посилається відповідач містить висновок про порушення вказаним ПП ст.ст. 203, 215, 228, 662, 655, 656 ЦК України в частині здійснення правочинів, які спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними. Цей висновок стосується періоду за який проводилася перевірка, а саме: січень, лютий, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2010 року.

У той же час зі змісту вказаного акту вбачається, що його складено на підставі наявної у податкового органу податкової інформації, без дослідження первинних фінансово-господарських документів через незнаходження ПП "Металфорт" за податковою адресою (службова записка податкової міліції від 24.03.2011 року №1490-вн).

Суд зазначає, що господарські операції за вказаним вище договором проводилися в травні-червні 2010 року, відтак, відсутність зазначеного підприємства за податковою адресою у березні 2011 року жодним чином не може стосуватися фактів виконання вказаних договірних зобов'язань.

Окрім цього, заначений вище акт не відображає жодних відомостей щодо перевірки обставин виконання умов вищевказаного договору, відповідні зустрічні звірки із позивачем з цього приводу не проводилися, а відтак, податкова інформація, відображена в ньому не може бути підставою для висновків контролюючого органу щодо порушення вимог законодавства останнім по взаємовідносинам з ПП "Металфорт".

Крім того, при прийнятті рішення у даній адміністративній справі суд враховує постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.07.2011р. у справі №2а-3158/11/1470, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2012р. залишена без змін, за позовом ПП "Металфорт" до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дії, якою позов задоволено повністю, визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва, щодо визнання та визначення у акті перевірки від 24.03.11 р. №398/23-300/34437219 нікчемними правочинів, укладених Приватним підприємством "Металфорт" із підприємствами-контрагентами.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не може бути прийнята до уваги і надана відповідачем копія висновку спеціаліста №181/1 від 05.05.2011 року, яким досліджено підписи в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), податкових накладних, специфікаціях та договорах, складених за наслідками взаємовідносин ТОВ "Стімтрейд" та позивача, як доказ неможливості постачання останнім позивачу товарів (надання послуг).

Так, відповідне дослідження проводилося спеціалістом у спосіб порівняння підпису ОСОБА_2, який містився у вказаних документах із зразком підпису ОСОБА_2, який містився у листі, адресованому директору ТОВ "Стімтрейд" №6945/10/23-305-4 від 10.03.2011 року на 1 арк.

При цьому, ні спеціалістом, ні особою, яка призначала таке дослідження, відповідні експериментальні зразки підпису ОСОБА_2 не відбиралися, а відомості щодо достовірності та належності підпису в листі №6945/10/23-305-4 від 10.03.2011 року саме ОСОБА_2, зазначений висновок не містить.

Отже, наданий відповідачем письмовий доказ може свідчити лише про невідповідність підписів в документах, що досліджувалися (підписи в них виконано однією особою), підпису, що міститься в зазначеному листі з яким проводилося порівняння.

Окрім цього, суд звертає увагу, що з наявного в матеріалах справи листа Правобережного міжрайонного відділу УСБУ у місті Києві №51/24/788 від 16.05.2011 року, вбачається надсилання висновку спеціаліста відповідачу для прийняття рішення згідно чинного законодавства.

У той же час контролюючим органом жодних відомостей щодо прийнятого рішення суду надано не було.

Суд також звертає увагу, що за умовами договору поставки №01/07/09-1 від 01.07.2009 року, укладеного між позивачем (покупець) та ТОВ "Стімтрейд" (постачальник), (п.5.1) вивіз товару від постачальника покупець здійснює власними силами та за власний кошт, якщо інше не обумовлено сторонами в кожному окремому випадку.

Договором №01/06/09-1 від 01.06.2009 року між ТОВ "Алюпро" (замовник) та ТОВ "Стімтрейд" (експедитор) на транспортно-експедиторське обслуговування, передбачено, що останнє надає позивачу відповідні послуги (п.1.1), за наслідками яких експедитор надає замовнику акт приймання-передачі виконаних робіт (п.2.1.5).

Отже, виконання договору №01/07/09-1 з урахуванням умов договору №01/06/09-1 не передбачає обов'язку надання позивачу експедитором товаро-транспортних накладних, відтак, їх відсутність у ТОВ "Алюпро" не може ставити під сумнів «реальність» виконання таких договорів сторонами.

Окрім цього, суд звертає увагу на ту обставину, що ТОВ "Стімтрейд" на запит податкового органу надало пояснення та документальне підтвердження господарських взаємовідносин з позивачем, а як вбачається з копії рішення Господарського суду м. Києва від 14.10.2011 року у справі №57/353 за позовом ТОВ "Стімтрейд" до ТОВ "Алюпро" з позивача стягнуто 6055,74 грн. у зв'язку з невиконанням ним зобов'язань саме за договором №01/09/09-1 про надання послуг від 01.09.2009 року, що свідчить про звичайну господарську діяльність вказаних суб'єктів та підтверджує факт наявності та виконання між ними умов укладених договорів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було надано всі первинні документи, обов'язковість складання яких передбачена укладеними договорами з його контрагентами, як і документи які підтверджують подальший рух товарно-матеріальних цінностей та використання наданих послуг у господарській діяльності.

Наявні копії актів здачі -прийняття робіт (надання послуг) укладені між ТОВ "Алюпро" та господарюючими суб'єктами, видаткових накладних, рахунків -фактур, що підписані уповноваженими особами обох сторін, містять печатки і знаходяться на обліку у кожного з господарюючих суб'єктів. Дані первинні документи засвідчують факт здійснення господарської операції і містять всі необхідні реквізити, передбачені вимогами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року та ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-XIV.

Суд також звертає увагу, що на дату укладення і фактичного виконання вказаних вище договорів ТОВ "Стімтрейд", ПП "Металфорт", ПП "Філо" були зареєстровані у передбаченому законодавством порядку та були платниками податку на додану вартість, тобто мали спеціальну податкову та цивільну правосуб'єктність.

Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то вони вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Судом встановлено. що на момент здійснення спірних господарських операцій контрагенти позивача зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Таким чином, враховуючи викладені законодавчі норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що взаємовідносини позивача з контрагентами, які на момент здійснення господарських операцій були належним чином зареєстровані як платники податку на додану вартість, оформлені договорами, які не були визнані в судовому порядку недійсними, а також підтверджені виданими контрагентами первинними документами, отже позивачем були виконані передбачені законодавством вимоги для підтвердження права на податковий кредит.

Крім того, суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов'язань платника у залежність від стану податкового обліку контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за виконання його контрагентами своїх податкових зобов'язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов'язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов'язань. А відтак за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Суд також зазначає, що акти зустрічних звірок підприємств - контрагентів, якими встановлено відсутність вказаних підприємств за місцезнаходженням не є безумовною підставою для встановлення відсутності у позивача підстав формування податкового кредиту по взаємовідносинам з такими контрагентами та декларування валових витрат.

Отже, волевиявлення позивача та ТОВ "Стімтрейд", ПП "Металфорт", ПП "Філо" на укладення зазначених договорів було вільним та відповідало їх внутрішній волі, а договори спрямовані на реальне настання передбачених ним наслідків.

Судом також враховуються рішення Європейського суду з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), "Булвес" АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява №6689/03), які відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами як джерела права, у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов'язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність включення ТОВ "Алюпро" до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених по ціні товарів, робіт та послуг в розмірі 2 902 245,0 грн., наданими ТОВ "Стімтрейд", ПП "Філо", ПП "Металфорт".

Щодо заниження суми податку на додану вартість в частині 41 646,72 грн., ТОВ "Алюпро" не заперечує проти даного порушення, встановленого в Акті перевірки від 09.06.2011 року №247-23-3-36251163.

Відтак, з огляду на встановлені судом в ході розгляду спору обставини, викладений в Акті перевірки висновок податкового органу не є в повному обсязі обґрунтованим, а винесене на його підставі спірне податкове повідомлення-рішення № від 23.06.2011р. в частині донарахованого податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) з податку на додану вартість в розмірі 3 638 538, 28 грн. є безпідставним та неправомірним, а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпро» підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1,70грн. з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві.

Керуючись вимогами статтями 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпро» задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 23.06.2011р. в частині донарахованого податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій) з податку на додану вартість в розмірі 3 638 538, 28 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити з бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюпро» понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1,70грн.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.М. Погрібніченко