Справа № 2-а-1354/10
Суддя: Гриценко П. П.
Дата ухвалення: 2010-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Путивльський районний суд Сумської області
Справа № 2-а-1354/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2010 року м. Путивль

Суддя Путивльського районного суду Сумської області Гриценко П.П. розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в Путивльському районі Сумської області (далі - УПФУ) про зобов'язання вчинити дії. стягнення суми недоплаченого підвищення до пенсії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим. що він відноситься до категорії дітей війни і згідно до ст. 6 Закону У країни «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Посилаючись на те. що такі виплати УПФУ здійснюються не у відповідності із ним Законом, просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком та виплатити недоплачене підвищення до пенсії з 21.11.2009 р. по З і. 10.2010р.. а також судові витрати. Крім того, просив поновити пропущений строк звернення до суду.

В своїх письмових запереченнях на позов. УПФУ позов не визнало з посиланням на відсутність у в нього коштів на ні виплати та на законодавчу невизначеність механізму вирахування розміру

мінімальної пенсії за віком з метою реалізації положень ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений ст. 28 Закону України «Про

загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не підлягає застосуванню в силу ч. З цієї статті.

Вказувало і на порушення строків звернення до суду.

Позаяк предметом позову є нарахування та виплата підвищень до пенсії, в силу п.2 ч.1 ст. 183-2 КАС України судовий розгляд справи здійснювати

Вивчення матеріалів справи та оцінка повідомлених сторонами обставин, є підставою для висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в УПФУ має статус дитини війни у розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 цього Закону, в редакції від 18.11.2004 р. (далі - Закон .N2195-ІУ), дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Таке підвищення до пенсії в період заявлених позовних вимог позивач отримував щомісячно у

розмірі, встановленому п. 8 постанови КМ України № 530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за

віком було виплачено йому по 20.11.2009 р на підставі постанови Путивльського районного суду

Сумської області від 20.11.2009 р.

Разом з тим, протягом заявлених позовних вимог дія ст. 6 Закону № 2195-ІУ ( в редакції від 22.05.2008 р.) не зупинялась, н редакція змін не зазнавала, тому вона підлягала застосуванню при

обчисленні пенсії позивачу.

Розмір такого підвищення, визначений п. 8 постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», не міг бути

застосованим через суперечність положенням Закону № 2195-ІУ, норми якого мають вищу юридичну силу.

Законодавча невизначеність механізму вирахування мінімальної пенсії за віком з метою

реалізації положень ст. 6 Закону № 2195-ІУ, наявність якої констатував в и, 3.2 ухвали № 27-у/2009 від 19.05.2009 р. Конституційний Суд України, не є перешкодою для вирішення спору, оскільки в силу ч. 4

ст. 8 КАС України заборонена відмова у розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

На підставі ч. 7 ст. 9 КАС України до правовідносин сторін за аналогією закону слід застосувати

Загальні норми щодо мінімальної О розміру пенсії за віком, які в даному випадку містяться лише у Законі

України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон N 1058-ІУ), ч. 1 ст. 28

якого мінімальна пенсія за віком була встановлена на рівні розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Положення ч.3 ст.28 цього закону не є перешкодою для такого розрахунку, через відсутність іншого нормативно-правового акту. який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір.

Таким чином, протягом заявлених позовних вимог позивачу мав бети визначений розмір підвищення до пенсії виходячи з 30% мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону № 10058-ІV, а зворотне свідчить про порушення його права на державну соціальну підтримку дітей війни. гарантовану Законом № 2195-1V.

Є безпідставним посилання УПФУ, обов'язком якого згідно «Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (затвердженого постановою ПФУ від 30.04.2002 р. № 8-2) є забезпечення нарахування (перерахунку) і виплати пенсій, на відсутність

бюджетного фінансування соціальних гарантій, передбачених Законом № 2195-1V, оскільки якщо чинне

правове регулювання передбачає виплату певних надбавок, органи державної влади не можуть свідомо

відмовляти у цих виплатах доки відповідні закони є чинними, а також посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, про що зауважив Європейський суд з прав людини у

рішенні від 08.11.2005 р. по справі Кечко проти України'.

Виходячи з наведеного, суд вважає можливим вийти за межі позовних вимог на підставі ст. 11

КАС України, відновивши порушені права позивача шляхом виплати йому підвищення до пенсії у

відповідності до ст. 6 Закону України № 2195-1V з 19.05.2010 р. по 08.12.2010 року, яка призвела до

порушення прав позивача на своєчасне отримання підвищення до пенсії, передбаченого ст. 6 Закону N2195-36, зобовязавши суб'єкта владних повноважень нарахувати та виплатити недоотримані суми

такого підвищення з 19.05 .2010 р. по 08 12,2010 року, тобто по день вирішення справи.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 94 КАС України підлягають присудженню з Державного бюджету

України на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору7.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни

ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 17 Закону Україні

«Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду прав людини», ст.ст. 8-9,183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Путивльському районі Сумської області (вул. Кірова, 34 м. Путивль, сумської області) здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни із розміру, встановленого ч.1 ст.28 Закону україни «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», і провести виплату недоплачених сум пенсії за період з 19.05.2010 р. по 08.12.2010 року.

3.Стягнути з Державною бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. в рахунок повернення судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню відповідачем.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Путивльський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з моменту отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_2