Справа № 521/10120/16-а
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/228/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

при секретарі - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції УНП м. Миколаєва, рядовий поліції 1 батальйону 2 роти Крамар Володимира Володимировича, Інспектора патрульної поліції УНП м. Миколаєва, рядовий поліції 1 батальйону, 2 роти Михайлевського Сергія Анатолійовича, третя особа: Головне Управління національної поліції в Миколаївської області, про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, за яким просить суд визнати дії інспектора ІПП роти № 2 батальйону № 1 м. Миколаєва рядового поліції Михайлевського Сергія Анатолійовича та інспектора ІПП роти № 2 батальйону № 1 м. Миколаєва рядового поліції Крамар Володимира Володимировича неправомірними та скасувати постанову серії ПС1 № 918366 від 30 березня 2016 року за порушення п. 8.7.3 Е Правил дорожнього руху України та постанову серії ПС1 № 918318 від 30 березня 2016 року за порушення п. 9.2 Б Правил дорожнього руху України щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

30 березня 2016 року інспектором ІПП роти № 2 батальйону № 1 м. Миколаєва рядового поліції Михайлевського Сергія Анатолійовича було винесено постанову серії ПС1 № 918366 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,0 гривень з порушенням вимог ст. 280 КУпАП та 30 березня 2016 року інспектором патрульної поліції УНП м. Миколаєва, рядовий поліції 1 батальйону 2 роти Крамар Володимира Володимировича було винесено постанову серії ПС1 № 918318 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 гривень з порушенням вимог ст. 280 КУпАП. На думку позивача винесені постанови є безпідставними, не базується на належних доказах, зазначене правопорушення не відповідає обставинам справи, а постанова не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню. На підставі викладеного, а також оскільки вирішення даного питання іншим порядком не є можливим, позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала свої вимоги. Згодом надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала у повному обсязі.

Відповідач надав до суду заперечення проти позову, в якому просив відмовити в позовних вимогах позивачу у повному обсязі, зазначивши, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на такі обставини.

Під час несення служби 30 березня 2016 року інспекторами Управління патрульної поліції м. Миколаєва Департаменту патрульної поліції Михайлевським Сергієм Анатолійовичем разом з Крамар Володимиром Володимировичем було виявленно порушення правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу «Nissan Almera» з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухаючись по проспекту Жовтневому в напрямку вул. Артема на перехресті з вул. Металургів здійснив проїзд на забороняючий сигнал світлофора чим порушив п. п. 8.7.3. є ПДР України. Після чого, продовжуючи свій рух, біля буд. 316 по проспекту Жовтневому водій вище вказаного автомобіля здійснив перестроювання з крайньої лівої смуги в крайню праву при цьому не увімкнувши світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим порушив п. п. 9.2.6 ПДР України.

Працівниками поліції було прийнято рішення зупинити автомобіль «Nissan Almera» з державним номерним знаком НОМЕР_1 відповідно до п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію», щоб притягнути водія до адміністративної відповідальності, працівники поліції підійшли до водія вищевказаного автомобіля, котрим виявилася ОСОБА_1, інспектори Крамар Володимир Володимирович та Михайлевський Сергій Анатолійович представилися належним чином, роз'яснив суть вчиненого правопорушення та згідно з п. 2 ч. 1 ст. 32 «Про Національну Поліцію» та п. 2.4 попросив пред'явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак на законну вимогу патрульних ОСОБА_1 відреагувала агресивно, поводила себе зухвало. Продемонструвала, що документи у неї в наявності, однак належним чином пред'явити для того, щоб поліцейські змогли ознайомитися з інформацією викладеною в них, відмовилась. Після чого взагалі зачинилася в своєму автомобілі при цьому насміхаючись над працівниками патрульної поліції. В наслідок вище вказаних дій правопорушниці, інспекторами поліції було вирішено зупинити два транспортні засоби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну Поліцію», щоб залучити осіб в якості свідків. Після отримання пояснень від водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було викликано командира роти № 2 батальйону № 1 капітана поліції Коломійця С.В. Командир роти провів бесіду з водієм і після неодноразових вимог надати документи ОСОБА_1 надала їх для перевірки та винесення Постанови за вчинені нею правопорушення.

Оцінивши суть скоєного, патрульним було роз'яснено ст.ст. 268, 307, 308 КУпАП громадянці ОСОБА_1 було винесено дві постанови по факту кожного правопорушення, що відповідає ч. 2 ст.122 КУпАП, а також стягнення у розмірі 425 гривень за кожне, що відповідає санкції статті. Згідно з ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що правопорушниця погодилася, підписавши Постанову, та отримала її копію.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП відповідно до якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Компетенція органів Національної поліції наведена в ст. 222 КУпАП. ч. 1 ст. 122 КУпАП наявна в переліку правопорушень, які уповноважені розглядати органи Національної поліції.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 КУпАП протокол не складається і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці

вчинення правопорушення. В цьому випадку штраф на правопорушника було накладено на місці вчинення правопорушення, тому протокол не повинно бути складено.

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху. А так як правопорушення, яке вчинив позивач, кваліфікується за ч. 1 ст. 122 КУпАП і відноситься до правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, то в такому випадку, протокол не повинен бути складений, навіть у разі оскарження правопорушником правопорушення і стягнення.

Відповідно до пункт 4 Розділу 1 Наказу № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Патрульні врахували всі необхідні обставини при розгляді справи, та винесли постанову відповідно до чинного законодавства, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її винуватості. Позивачу було роз'яснено положення статей 268, 307, 308 КУпАП, що підтверджує наявність підпису позивача в графі, яким вона засвідчила факт ознайомлення з її правами зазначеними в статті 268 КУпАП.

До матеріалів справи додано пояснення інспекторів поліції Крамара Володимира Володимировича та Михайлевського Сергія Анатолійовича отримані в ході службової перевірки як безпосередній вид доказу. На момент оцінювання обставин справи та винуватості позивача, у патрульних в розпорядженні був нагрудний відеореєстратор за допомогою якого фіксувався факт правопорушення. Однак відповідно до п. п. 4.2 Наказу «Про затвердження Інструкції про порядок

зберігання, видачі, приймання, використання, нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них»: «Строк зберігання відеозаписів на сервері складає 30 діб з моменту збереження такого відеозапису на сервері за наявності технічної можливості». Тому у зв'язку з технічною неможливістю відеозапис було видалено з бази зберігання 30 квітня 2016 року.

Представник відповідачів надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутністю відповідачів, заперечення проти позову підтримують в повному обсязі та просили відмовити в задоволені позовної заяви позивача.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

30 березня 2016 року відносно ОСОБА_1, інспектором ІПП роти № 2 батальйону № 1 м. Миколаєва рядовим поліції Михайлевським Сергієм Анатолійовичем було складено постанову про адміністративне правопорушення Серія ПС 1 №918366.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 30 березня 2016 року о 15:35 годині у місті Миколаєві на перехресті проспекту Жовтневий та вулиці Новобудівна здійснила проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, а саме червоний, чим порушила п. 8.7.3 Е ПДР та згідно постанови була притягнена до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,0 гривень.

30 березня 2016 року відносно ОСОБА_1 інспектором ІПП роти № 2 батальйону № 1 м. Миколаєва рядовим поліції Крамар Володимиром Володимировичем було складено постанову про адміністративне правопорушення Серія ПС 1 №918318.

Зі змісту постанови вбачається, що 30 березня 2016 року о 15:35 год. у місті Миколаєві на перехресті проспекту Жовтневий та вулиці Новобудівна Антова Людмила Афанасіївна не подала сигнал світлового покажчика повороту перед перестроювання з крайньої лівої смуги в крайню праву чим порушила п. 9.2. «Б» ПДР та була притягнена до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,0 гривень.

Оцінюючи матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 суд дійшов такого. Позивач пояснила, що інспектор ІПП роти № 2 батальйону № 1 м. Миколаєва рядовий поліції Михайлевський Сергій Анатолійович, який виніс постанову про адміністративне правопорушення Серія ПС 1 №918366 та інспектор ІПП роти № 2 батальйону № 1 м. Миколаєва рядовий поліції Крамар Володимир Володимирович, який теж виніс постанову про адміністративне правопорушення Серія ПС1 №918318 не роз'яснили права і обов'язки, не заслухали осіб які б змогли підтвердити, що дійсно було порушено п. 8.7.3 Е ПДР та п. 9.2.Б ПДР, оскільки разом з позивачем у машині був свідок ОСОБА_7, яку також ніхто не допитав у якості свідка, не дослідили докази і не надали можливості заявити жодних клопотань.

З приводу цієї ситуації що склалась, ОСОБА_1 звернулась 30 березня 2016 року з заявою до Управління патрульної поліції у місті Миколаєві Департамента патрульної поліції щодо неправомірних дій інспекторів поліції, про що має відмітку з вищезазначеної установи.

Суттєвим порушенням статей КУпАП є наступне, а саме: відсутність відео-фото фіксації, показань свідків.

Стосовно другого порушення позивач в суді заявила, що дійсно не подала сигнал світлового покажчика повороту перед перестроювання з крайньої лівої смуги в крайню праву чим порушила п. 9.2. «Б» ПД.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом під час розгляду позову встановлені обставини, які підтверджують позов, та які враховуються судом при винесенні постанови.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Способи захисту прав та законних інтересів позивача (невичерпний перелік) передбачені ст. 105 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За викладених обставин адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 122, 251, 254, 268, 280, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 10, 11, 12, 66, 69, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора ІПП роти № 2 батальйону № 1 м. Миколаєва рядового поліції Михайлевського Сергія Анатолійовича щодо ухвалення постанови серії Серія ПС1 № 918366 від 30 березня 2016 року за порушення п. 8.7.3 Е Правил дорожнього руху України щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - неправомірними.

Скасувати постанову серії Серія ПС1 №918366 від 30 березня 2016 року за порушення п. 8.7.3 Е Правил дорожнього руху України щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

В частині вимог щодо визнання дій інспектора ІПП роти № 2 батальйону № 1 м. Миколаєва рядового поліції Крамар Володимира Володимировича неправомірними та скасувати постанову серії ПС1 № 918318 від 30 березня 2016 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Малиновського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Гуревський В.К.