Справа № 815/5007/16
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5007/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року 11 год. 20 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 30.09.2016 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі.

Позивача адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, зазначив, що направив на адресу відповідача інформаційні запити на отримання публічної інформації. Запитувану інформацію позивач просив надати на вказану ним електронну адресу, а також засобами поштового зв'язку. Разом з тим, у встановлені законодавством строки надання відповідей на запити відповідачем надано не було.

Відтак, позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича щодо ненадання відповідей на запитувану інформацію за запитами від 08.08.2016 року;

зобов'язати слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича надати інформацію за запитами ОСОБА_1 від 08.08.2016 року;

зобов'язати слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича в двадцятиденний строк з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення, а копію звіту направити позивачу.

Представник відповідача у судові засідання жодного разу не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно. Письмових заперечень по справі не надавав.

Поштова кореспонденція направлена на адресу відповідача повернена до суду з відміткою поштового відділення- "за закінченням терміну зберігання". Відтак, враховуючи приписи ч. 11 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України із змінами та доповненнями, внесеними Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. №2453, у цьому випадку судова повістка вважається такою, що вручена належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України суд має право розглянути справу у письмовому провадженні, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду та за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України, не прибуття в судове засідання відповідача, відсутність клопотань про допит свідків, експертів, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами

Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення до позовної заяви, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що 08.08.2016 року позивач направив на адресу відповідача інформаційні запити на отримання публічної інформації (а.с. 8-22), відповідач отримав вказані запити . Запитувану інформацію позивач просив надати на вказану ним електронну адресу, а також поштою.

Разом з тим, позивач зазначає, що ним не було отримано у строки передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації» відповіді на свої запити від 08.08.2016 року.

Згідно з положеннями статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Зазначена норма кореспондується із ст. 34 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, є Закон України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 р. (далі - Закон № 2939-VI). Законом регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації. Метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до п. 2 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит. Право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п.1 ч. 1 ст. З Закон № 2939-VI). Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ч. 2 ст. 5 Закон № 2939-VI).

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту, (ч. 1, 2 ст. 19 Закон № 2939-VI).

Пункт 6 ч. 1. ст. 14 Закону № 2939-VI зобов'язує розпорядників інформації надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Відповідно до ст. 23 Закону, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: відмову в задоволенні запиту на інформацію; відстрочку задоволення запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію; надання недостовірної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; невиконання розпорядниками обов'язку оприлюднювати інформацію відповідно до ст. 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що відповідно до статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Враховуючи, що запити ОСОБА_1 від 08.08.2016 року були направлені на адресу саме слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича, суд дійшов висновку, що відповідач не є розпорядником інформації в розумінні ЗУ «Про доступ до публічної інформації», відтак не зобов'язаний виконувати приписи закону, щодо надання інформації за запитами позивача.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» саме розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов'язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Разом з тим, як вже було зазначено судом, відповідач не є розпорядником інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», а отже не зобов'язаний направляти запити належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, у разі відсутності у нього запитуваної інформації.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що слідчим СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутовим Федором Васильовичем не було допущено протиправну бездіяльність щодо ненадання відповідей на запитувану інформацію за запитами ОСОБА_1 від 08.08.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що позивачем не доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича щодо ненадання відповідей на запитувану інформацію за запитами від 08.08.2016 року та зобов'язання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича надати інформацію за запитами ОСОБА_1 від 08.08.2016 року, відтак, такі позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача про зобов'язання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича в двадцятиденний строк з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення, а копію звіту направити позивачу, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ст. 267 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог позивача, позовні вимоги в частині зобов'язання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича в двадцятиденний строк з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення, а копію звіту направити позивачу не підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29)

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича про визнання протиправною бездіяльність слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича щодо ненадання відповідей на запитувану інформацію за запитами ОСОБА_1 від 08.08.2016 року зобов'язання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича надати інформацію за запитами ОСОБА_1 від 08.08.2016 року та зобов'язання слідчого СВ Хаджибеївського ВП Суворовського ВП ГУ НП в Одеській області Кутового Федора Васильовича в двадцятиденний строк з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили подати до суду звіт про виконання судового рішення, а копію звіту направити позивачу- відмовити повністю.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Суддя О.М. Тарасишина