Справа № 803/1517/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року Справа № 803/1517/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області (далі - Територіальний сервісний центр 0742) про зобов'язання зареєструвати за позивачем вантажний автомобіль марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 06.10.2016 року придбав у ТзОВ «Обеста» вантажний автомобіль марки FORD Transit та для його реєстрації звернувся до Територіального сервісного центру 0742, який відмовив у проведенні вказаної процедури у зв'язку із ненаданням належного сертифікату відповідності транспортного засобу.

Позивач вважає, що відповідач незаконно відмовив у реєстрації вказаного транспортного засобу, оскільки позивач надав сертифікат відповідності автомобіля з терміном дії до 09.03.2017 року, який не скасований та є чинним, а відповідач не наділений повноваженнями встановлювати дійсність сертифікатів на транспортні засоби.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову представник відповідача адміністративний позов не визнала та просить відмовити в його задоволенні з тих підстав, що працівниками Територіального сервісного центру 0742 не заперечується факт правомірності придбання позивачем 06.10.2016 транспортного засобу марки FORD Transit, 2011 року громадянином у ТзОВ «Обеста», однак, позивачу при поданні заяви про первинну реєстрацію транспортного засобу, який ввезено з-за кордону, необхідно було подати сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури.

В судове засідання представник позивача не прибув, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання прибув, додаткових клопотань не заявляв.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, судом на підставі частини шостої статті 128 КАС України постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 06.10.2016 між ТзОВ «Обеста» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу № РН-0001551, відповідно до якого Продавець передає, а Покупець приймає та оплачує товар, а саме транспортний засіб марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, який був переданий позивачу за актом прийому-передачі від 06.10.2016 та актом огляду реалізованого транспортного засобу від 06.10.2016 № 7274/16/000213.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний транспортний засіб був ввезений на митну територію України ТзОВ «Обеста» через Волинську митницю ДФС згідно із вантажно-митною декларацією (далі - ВМД) № 205060001/2016/000329 від 11.03.2016. При цьому згідно із графою 44 вказаної ВМД до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № UA1.174.0012976-16, виданий малим приватним підприємством «Карті» з терміном дії з 10.03.2016 року до 09.03.2017 року.

07.10.2016 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Територіального сервісного центру 0742 про реєстрацію належного йому на підставі договору купівлі-продажу № РН-0001551 автомобіля марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, додавши пакет документів, в тому числі сертифікат відповідності серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № UA1.174.0012976-16, виданий МПП «Карті» з терміном дії з 10.03.2016 року до 09.03.2017 року.

Листом від 08.10.2016 за № 31/3/2-2668 Територіальний сервісний центр 0742 повідомив позивача, що лише у разі надання повного пакету документів, в т. ч. сертифікату відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, відповідач здійснить реєстрацію транспортного засобу.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Правовідносини щодо обліку та реєстрації транспортних засобів регулюються нормами Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353-ХІІ (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 3353-ХІІ) та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за № 1388 (далі - Порядок № 1388).

Статтею 31 Закону № 3353-ХІІ передбачено, що транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Згідно із частинами першою, четвертою, дев'ятою статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.

Пунктом 3 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Згідно із пунктом 7 зазначеного Порядку № 1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Як передбачено пунктом 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, оформлені в установленому порядку договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1388 державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Абзацом третім пункту 28 цього ж Порядку визначено, що транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, ввезені в Україну з метою їх подальшого відчуження суб'єктами господарювання, діяльність яких пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, і придбані юридичними чи фізичними особами, реєструються на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, передбачених пунктом 8 цього Порядку, та митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або їх копій, що скріплюються особистою номерною печаткою працівника органу доходів і зборів та печаткою такого органу.

Таким чином, державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника, правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, на підставі митних декларацій, а також сертифікату відповідності або свідоцтва про визнання іноземного сертифіката, якими підтверджується відповідність конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.10.2016 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Територіального сервісного центру 0742 про реєстрацію належного йому автомобіля марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, подавши серед іншого документ, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу (договір купівлі-продажу № РН-0001551 від 06.10.2016). При цьому у письмових запереченнях представника відповідача зазначено, що працівниками Територіального сервісного центру 0742 не заперечується факт правомірності придбання 06.10.2016 транспортного засобу марки FORD Transit, 2011 року випуску громадянином ОСОБА_1 у ТзОВ «Обеста».

З листа Територіального сервісного центру 0742 від 08.10.2016 за № 31/3/2-2668 вбачається, що єдиною підставою у фактичній відмові в проведенні державної реєстрації зазначеного транспортного засобу стало те, що позивач не подав сертифікат відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства.

Однак, суд не погоджується з правомірністю дій відповідача щодо відмови в проведенні державної реєстрації транспортного засобу із зазначеної вище підстави, з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 29 Закону № 3353-ХІІ до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до частини першої статті 31 цього ж Закону транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

За приписами підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 року № 738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» (з наступними змінами та доповненнями, далі - Постанова КМУ № 738) пропуск колісного транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції (далі - транспортний засіб), предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення (далі - обладнання), на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Вказану правову норму необхідно розуміти так, що як пропуск транспортного засобу на митну територію України з метою вільного обігу (який здійснюють посадові особи митниць ДФС), так і перша державна реєстрація транспортного засобу (яку проводять посадові особи сервісних центрів МВС) здійснюється за наявності одного і того ж сертифіката відповідності, виданого згідно із порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 був ввезений на митну територію України через Волинську митницю ДФС згідно з ВМД № 205060001/2016/000329 від 11.03.2016, у графі 44 якої вказано, що до митного оформлення зазначеного транспортного засобу був поданий сертифікат відповідності, який виданий МПП «Карті» на бланку Державної системи сертифікації УкрСЕПРО серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № UA1.174.0012976-16, з терміном дії з 10.03.2016 року до 09.03.2017 року.

Цей же сертифікат відповідності був поданий позивачем до Територіального сервісного центру 0742 разом із заявою від 07.10.2016 про державну реєстрацію зазначеного транспортного засобу, проте не був взятий до уваги відповідачем.

На думку суду, оскільки пропуск транспортного засобу марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 на митну територію України був проведений посадовими особами Волинської митниці ДФС за наявності сертифіката відповідності, виданого МПП «Карті» на бланку Державної системи сертифікації УкрСЕПРО серії ВГ, зареєстрований в реєстрі за № UA1.174.0012976-16, тому у відповідача не було правових підстав відмовляти у проведенні державної реєстрації вказаного транспортного засобу за наявності того ж сертифікату відповідності.

Суд не бере до уваги правову позицію представника відповідача про те, що для державної реєстрації транспортного засобу позивачу необхідно було подати виключно сертифікат відповідності, виданий органами сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, та що сервісні центри МВС не можуть приймати сертифікати відповідності, видані в державній системі сертифікації УкрСЕПРО після 01.01.2016, з таких мотивів.

Як вбачається із преамбули Постанови КМУ № 738, вона прийнята з метою виконання Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року, адаптації законодавства України у сфері забезпечення безпеки експлуатації транспортних засобів до законодавства Європейського Союзу та до законодавчого врегулювання.

Згідно із підпунктами 2, 3 пункту 1 Постанови КМУ № 738 сертифікат типу транспортного засобу або обладнання, конструкція яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, видається визначеними Міністерством інфраструктури органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства і нотифікованими Організацією Об'єднаних Націй згідно з Угодою про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року (далі - уповноважені органи). Сертифікат відповідності видається: виробником або його уповноваженим представником - резидентом України (далі - виробник) на кожний транспортний засіб або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання; уповноваженими органами або органами із сертифікації, акредитованими відповідно до законодавства, призначеними Міністерством інфраструктури, на кожний новий транспортний засіб або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на ті, що були у користуванні.

Відповідними наказами Міністерства інфраструктури було визначено перелік органів із сертифікації, які мають право видавати сертифікати відповідності відповідно до Постанови КМУ № 738, до якого МПП «Карті» не віднесений.

Разом з тим, після прийняття 09.06.2011 року Постанови КМУ № 738 та до 31.12.2015 року державна реєстрація транспортних засобів в органах ДАІ та сервісних центрах МВС здійснювалася за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО.

На думку суду, відсутні правові підстави стверджувати про те, що у зв'язку із набранням 01.01.2016 року чинності Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності від 15.01.2015 року № 124-VIII в частині внесення змін до Декрету Кабінету Міністрів України «Про стандартизацію та сертифікацію» від 10.05.1993 року № 46-93 (якими виключені положення стосовно обов'язкової сертифікації в державній системі сертифікації транспортних засобів) проведення першої державної реєстрації транспортних засобів з 01.01.2016 року не може здійснюватися за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, оскільки жоден нормативно-правовий акт не позбавив права органів з сертифікації державної системи сертифікації УкрСЕПРО видавати сертифікати відповідності на транспортні засоби, як і відсутні будь-які нормативно-правові акти, які б забороняли сервісним центрам МВС після 01.01.2016 року здійснювати державну реєстрацію транспортних засобів за наявності сертифікатів відповідності, виданих в державній системі сертифікації УкрСЕПРО, та на підставі яких посадові особи митниць ДФС попередньо здійснити пропуск транспортних засобів на митну територію України.

Як вбачається із сертифікату відповідності, виданого МПП «Карті» на бланку Державної системи сертифікації УкрСЕПРО серії ВГ, зареєстрованого в реєстрі за № UA1.174.0012976-16, автомобіль вантажний марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 відповідає вимогам ДСТУ 3649:2010, Правилам ЄЕК ООН № 13-09, № 14-03, № 16-04, № 43-00, Регламенту ЄС 715/2007 (рівень вимог «Євро-5»), ДСТУ 4276-2004.

Суду не надано доказів того, що вказаний сертифікат відповідності не відповідає вимогам Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України 17.08.2012 року № 521 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за № 1586/21898), як і не надано доказів того, що зазначений сертифікат відповідності не підтверджує відповідність конструкції і технічного стану спірного транспортного засобу обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України.

Суд звертає увагу, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ні Закон № 3353-ХІІ, ні Порядок № 1388 (який є спеціальним нормативно-правовим актом, що встановлює єдину на території України процедуру державної реєстрації транспортних засобів) не передбачає право сервісних центрів МВС відмовити громадянину у реєстрації транспортного засобу з тієї підстави, що заявником подано сертифікат відповідності, виданий в державній системі сертифікації УкрСЕПРО після 01.01.2016 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність відмови у реєстрації транспортного засобу і недійсності виданого сертифікату.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у державній реєстрації належного йому транспортного засобу марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, які передбачені Конституцією та законами України, відтак, з наведених вище підстав позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням задоволення адміністративного позову в повному обсязі, суд дійшов висновку, що на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 551, 20 грн.

Керуючись статтями 2, 69-72, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про дорожній рух», Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (з наступними змінами та доповненнями), суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Територіальний сервісний центр 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області зареєструвати за ОСОБА_1 вантажний автомобіль марки FORD Transit, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС України у Волинській області судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Дмитрук