Справа № 761/13729/16-а
Суддя: Декаленко В. С.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій незаконними та про зобов'язання вчинити дії, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання дій незаконними та про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що з 20.02.2002 року вона звільнена з посади заступника начальника Управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи за власним бажанням та виходом на пенсію держаного службовця, з лютого 2002 року їй призначено пенсію державного службовця на підставі ЗУ «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від суми заробітної плати, на яку нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Посилається на те, що 30.03.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про врахування до призначеної їй пенсії державного службовця нарахувань « Інших виплат», зазначених у довідці про заробітну плату виданої Державною службою з надзвичайних ситуацій від 25.03.2016 року № 26-2-7/28, а саме, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення та надала оригінал довідки, на яку 31.03.2016 року від Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва отримала лист за № К-128/09 про неможливість перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що матеріальна допомога не є складовою заробітної плати і тому відповідно до ст.33 Закону України « Про державну службу» та п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року за № 865 « Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії « не підлягає перерахуванню.

Вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що грубо порушують її права у зв'язку з чим посилаючись на ст. 33 ЗУ «Про державну службу», ст. 66 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 41, 105 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» звертається з даним позовом до суду та просить суд визнати неправомірними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не включення до розрахунку її пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, допомоги на оздоровлення та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії, відповідно до чинного законодавства з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань з 31.03.2016 року в розмірі 90 відсотків та здійснити пенсійні виплати згідно проведеного перерахунку.

Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином, надано заяву згідно якої остання просить суд розглянути справу без її участі , вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надано заперечення проти позову, відповідно до яких вказують на те, що допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення не є складовою заробітної плати державного службовця, а тому не враховується при здійсненні перерахунку пенсії у зв'язку з чим просять суд відмовити позивачці в задоволенні її позову, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст.ст. 122, 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала в Управлінні Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи на посаді заступника начальника управління. З лютого 2002 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києві, отримує пенсію, згідно ЗУ «Про державну службу».

Згідно Довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких призначено (перераховано) пенсію № 26-2-7/28 від 25.03.2016 року, що подається для призначення пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», остання видана ОСОБА_1 про те, що вона працювала в Міністерстві надзвичайних ситуацій України на посаді заступника начальника управління та зокрема заробітна плата за посадою заступника начальника управління, з якої призначено пенсію для її перерахунку з 01.02.2008 року становить: посадовий оклад - 2 801, 00 грн.; надбавка за ранг (7 ранг) -110,00 грн.; надбавка за вислугу років (40 %) (за стаж державної служби) - 1164,40 грн.; надбавка за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи (66%) - 2 689,76 грн.; премія - (15%) - 1077,80 грн.;надбавка за роботу з таємними документами залежно від ступеня інформації ( 15 % )- 420,15 грн.;премія (1/12 від середнього розміру цієї премії) - 89,82 грн.; інші виплати (винагорода за вислугу років, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань та індексація) - 1 377,18 грн.

На всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. * Інші виплати - матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань ( а.с.8).

Судом встановлено та не заперечується відповідачем в своїх запереченнях, що останніми при призначенні та нарахуванні пенсії позивачки, не було враховано отриману нею матеріальну допомогу на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2016 року ОСОБА_1 на адресу УПФУ в Шевченківському районі м. Києва було подано заяву з проханням здійснити перерахунок пенсії як державному службовцю з 31.03.2016 року та включити для обчислення пенсії усі виплати на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (довідки Міністерства надзвичайних ситуацій України від 25.03.2016 року за № 26-2-7/28) (а.с. 8).

31.03.2016 року УПФУ в Шевченківському районі м. Києва своїм Листом № К-128/09 повідомило позивачку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань не є складовою заробітної плати державного службовця та не є надбавкою до заробітної плати, тому не можуть бути враховані для розрахунку пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Суд не може погодитись із законністю таких дій УПФУ в Шевченківському районі м. Києва і як наслідок із законністю прийнятого ним рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами регулюються нормами ЗУ «Про державну службу», ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також до них підлягають застосуванню норми ЗУ «Про оплату праці» та ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення».

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вже зазначалося вище, судом встановлено, що позивачка з 2002 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Шевченківському районі м. Києві ( відповідно до додатка 1 Постанови КМУ від 16.12.2015 року № 1055 - Центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві) і отримує пенсію за віком, згідно ЗУ «Про державну службу».

Як вбачається зі змісту статті 37 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на день виникнення правовідносин, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Стаття 1, 3 Закону України «Про оплату праці» визначають, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу)).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються: 1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону; 2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.

З аналізу вищезазначених норм чинного законодавства вбачається, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, зокрема матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та допомога на оздоровлення, включаються до складу заробітної плати державного службовця та повинні враховуватись при обчисленні розміру його (державного службовця) пенсії.

Аналогічна правова позиція була висловлена також Верховним Судом України в своїй постанові від 20.02.2012 року по справі № 21-430а11, яка відповідно до вимог ст. 244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Судом же встановлено, що Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (УПФУ в Шевченківському районі м. Києва) при обчисленні пенсії позивачки, не було враховано матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, які були отримані останньою, у зв'язку з чим суд вважає доведеною ту обставину, що такі його дії носять протиправний характер та порушують право позивачки, закріплене ст. 46 Конституції України на належний соціальний захист.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вимог позивачки в частині визнання протиправними дій Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у зв'язку з відмовою в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату її пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати державних службовців згідно довідки від 25.03.2016 року № 26-2-7/28 з урахуванням сум матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки, починаючи з 31.03.2016 року з урахуванням проведених виплат.

Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, а тому відповідно до ч. 2 ст. 6, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68 Конституції України вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19, 22 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав.

Невиконання державою своїх соціальних зобов'язань щодо окремих осіб закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави, ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Незважаючи на вимоги вищезазначених норм чинного законодавства України, відповідачем не надано жодного належного доказу в спростування вимог позивачки, а ті обставини на які вони посилаються об'єктивно спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами, наданими суду позивачкою доказами та є такими, що суперечать Конституції України у зв'язку з чим не можуть бути взяті до уваги судом.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах Конституції України та чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в силу статті 94 КАС України з Державного бюджету України на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158-163, 186 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, як державному службовцю з врахуванням усіх виплат, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань та індексації).

Зобов'язати Центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 31.03.2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 90 відсотків від сум заробітної плати по посаді заступника начальника Управління МНС призначеної ОСОБА_1 пенсії у відповідності до Закону України від 16.12.1993 року № 3723-Х11 «Про державну службу» ( в редакції на час призначення пенсії ) з урахуванням всіх виплат, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в тому числі сум матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань згідно Довідки від 25.03.2016 року № 26-2-7/28.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В. С. Декаленко