Справа № 813/1587/16
Суддя: Богаченко Сергій Іванович
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 р. м. Львів Справа № 876/5662/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Богаченка С. І.,

суддів - Рибачука А. І., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання - Бадівської О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року у справі № 813/1587/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

11 травня 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, в якому просив скасувати наказ відповідача про відмову у прийнятті заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 10 травня 2016 року №100.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу, оскільки ним не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що суд першої інстанції передчасно зробив висновок про наявність підстав для повернення його позовної заяви, оскільки, в межах наданого йому строку було здано на пошту заяву та копії необхідних документів на усунення недоліків позовної заяви.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце його проведення, тому, відповідно до частини 1 статті 41 та частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за їхньої відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до позовної заяви.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві, зокрема, зазначаються ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Згідно з частиною 3 цієї статті до позовної заяви додаються її копії та копії всіх документів, що приєднуються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, крім випадків подання адміністративного позову суб'єктом владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з пунктом 1 частини 3 вказаної статті позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до частини 9 статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв'язку.

Підставою для залишення позовної заяви без руху був висновок судді про її невідповідність вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства, а саме: відсутність поштової адреси позивача та копій всіх документів, що приєднуються до позовної заяви відповідно до кількості відповідачів. Позивачу надано строк до 27 травня 2016 року для усунення вказаних недоліків.

26 травня 2016 року позивачем було здано на пошту адресовану Львівському окружному адміністративному суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, що підтверджується штампом Укрпошти на конверті.

Вказане поштове відправлення зареєстровано у Львівському окружному адміністративному суду 31 травня 2016 року.

Таким чином, позивачем вищезазначену заяву було подано у межах строку, наданого йому для усунення недоліків позовної заяви.

Як видно із заяви позивача про усунення недоліків позовної заяви, позивач вказав поштову адресу, подав повідомлення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту від 10 травня 2016 року № 66, а також обґрунтував неможливість подання до суду копій заяв від 11 травня 2016 року, зазначених в додатках до позовної заяви.

Слід зазначити, що положення статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, які передбачають долучення до позовної заяви копій всіх документів, що приєднуються до неї, у контексті розглядуваної справи, спрямовані на дотримання права відповідача на ознайомлення з доданими до позовної заяви документами.

Суд звертає увагу на те, що усі додатки, які позивачем додані до позовної заяви є у розпорядженні відповідача, а тому він не обмежений можливістю ознайомитись з ними.

Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 18 лютого 2011 (справа Мушта проти України) вказує на те, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

З огляду на вищенаведене, суд вважає передчасним висновок судді суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що суддею допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року у справі № 813/1587/16 - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. І. Богаченко

Суддя А. І. Рибачук

Суддя Д. М. Старунський

Повний текст ухвали виготовлено 15 листопада 2016 року.