Справа № 816/1704/16
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2016 року м. Полтава Справа № 816/1704/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кисличенко О.В.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гонжак К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ Держгеокадастру у Кобеляцькому районі Полтавської області про визнання протиправною та скасування відмови у наданні учаснику антитерористичної операції ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, викладеної в листі від 20.09.2016 №7645/6-16, зобов'язання надати учаснику антитерористичної операції ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в розмірах не більше 2,0 гектара, розташованої на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", як учасник антитерористичної операції, має переважне право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки площею не більше 2,0 га для ведення особистого селянського господарства. Однак, за результатами звернення з відповідною заявою до відповідача отримав відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що мотивована посиланням на відповідь Світлогірської сільської ради, відповідно до якого сільська рада немає можливостей надати земельну ділянку в користування, так як земельна ділянка відводиться для учасників АТО жителів Світлогірської сільської ради.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 повністю. Зазначила, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою ґрунтується на положеннях статті 118 Земельного кодексу України. Звернула увагу на те, що за інформацією, наданою відділом Держгеокадастру в Кобеляцькому районі, Світлогірська сільська рада не має можливості надати земельні ділянки, так як вони відводяться для учасників АТО жителів Світлогірської сільської ради. Крім того зазначила, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р здійснюється робота по резервуванню земельних ділянок, які можуть бути надані учасникам АТО і членам загиблих учасників АТО за рахунок земель державної та комунальної власності, що перебувають у запасі. Відповідна інформація про дані земельні ділянки представлена у вигляді довідкових альбомів-атласів з картографічним матеріалом по окремих масивах/земельних ділянках у відповідних районах в розрізі сільських рад та міст обласного значення, які опубліковані на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Третя особа у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечила, будучи належно повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_3 є учасником антитерористичної операції, що підтверджено залученою до матеріалів справи копією посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 /а.с. 4/.

08.09.2016 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області із заявою від 08.09.2016 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області із земель державної власності /а.с. 13/. До заяви додав викопіювання з графічного матеріалу із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки та зазначенням її орієнтовного розміру /а.с. 15-16/. Також повідомив, що право на безоплатну приватизацію земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням не використав.

Листом від 20.09.2016 вих. №7645/6-16 відповідач повідомив ОСОБА_3, що за інформацією наданою відділом Держгеокадастру в Кобеляцькому районі, Світлогірська сільська рада не має можливості надати земельні ділянки в користування, так як вони відводяться для учасників АТО жителів Світлогірської сільської ради /а.с. 14/.

Також зазначив, що на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 19.08.2015 №898-р Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області проводиться робота з резервування земельних ділянок, що можуть бути надані учасникам антитерористичної операції. Відповідна інформації представлена у вигляді довідкових альбомів-атласів з картографічним матеріалом по окремих масивах/земельних ділянках у відповідних районах в розрізі сільських рад та міст обласного значення, які опубліковані на офіційному веб-сайті Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

З наведених підстав, позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної власності у власність для ведення особистого селянського господарства.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до положень пункту 14 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам бойових дій надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України.

Так, згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Отже, позивач має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

За приписами частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як визначено частиною сьомого згаданої статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов'язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Зі змісту листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 20.09.2016 вих. №7645/6-16 /а.с. 14/ суд встановив, що підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою вказано інформацію відділу Держгеокадастру в Кобеляцькому районі про те, що Світлогірська сільська рада не має можливості надати земельні ділянки в користування, так як вони відводяться для учасників АТО жителів Світлогірської сільської ради.

У матеріалах справи мається лист Світлогірської сільської ради /а.с. 28/, дослідивши який суд встановив, що за його змістом сільська рада вказує, що не має можливості надати земельні ділянки, так як вони відводяться для учасників АТО жителів Світлогірської сільської ради, вільні земельні ділянки на території Світлогірської сільської ради відсутні.

Разом з цим, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Таким чином, до повноважень Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області віднесено розпорядження землями комунальної власності.

За приписами частини другої статті 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають: усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Суд звертає увагу на те, що у заяві від 08.09.2016 позивач просив надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області із земель державної власності /а.с. 25/.

Як підтверджено залученим до матеріалів справи викопіюванням бажаного місця розташування земельної ділянки /а.с. 15-16/, відповідна земельна ділянка знаходиться за межами населених пунктів Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області та відноситься до земель державної власності. А тому, у сільської ради відсутні повноваження щодо розпорядження земельною ділянкою, відносно якої позивачем подано заяву про одержання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Верховний Суд України у постанові від 10.12.2013 у справі №21-358а13 зазначив, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в статті 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Згідно з частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Отже, надання у власність та користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності віднесено до повноважень Держгеокадастру та його територіальних органів.

За таких обставин, відповідь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, оформлена листом від 20.09.2016 вих. №7645/6-16, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

В силу положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до вимог частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у ході судового розгляду справи не довів, що у спірних відносинах він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідачем не доведено, що ним досліджені всі фактичні обставини справи під час розгляду заяви позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відмова Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області у наданні ОСОБА_3 дозволу на розроблення проекту землеустрою ґрунтується виключно на інформації відділу Держгеокадастру в Кобеляцькому районі про те, що Світлогірська сільська рада не має можливості надати земельні ділянки в користування, так як вони відводяться для учасників АТО жителів Світлогірської сільської ради, та не містить аналізу підстав для такої відмови, визначених безпосередньо у законі.

Отже, така відмова не ґрунтується на вимогах закону, а тому є протиправною.

За таких обставин, позов в частині вимог про визнання протиправною відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, викладеної у листі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 20.09.2016 вих. №7645/6-16, належить задовольнити.

Що стосується вимог позивача в частині зобов'язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надати учаснику антитерористичної операції ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 2,0 га на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, суд дійшов такого висновку.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Разом з цим, суд зауважує, що завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Так, єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. А завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

У даному спорі відповідач не довів, що ним у повному обсязі проведено перевірку заяви позивача на відповідність вимогам закону. У ході судового розгляду справи встановлено, що відмова відповідача ґрунтується виключно на інформації сільської ради, у якої відсутні повноваження розпоряджатись землями державної власності.

Як вже зазначав суд вище, відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Однак, відповідь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 20.09.2016 вих. №7645/6-16 не містить аналізу відповідності поданої позивачем заяви наведеним вимогам закону.

Оскільки відповідач не виконав приписи закону щодо перевірки заяви позивача на відповідність вимогам Земельного кодексу України, суд, виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу влади.

А тому, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача надати учаснику антитерористичної операції ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою не можуть бути задоволені судом.

Натомість, згідно з частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

А відповідно до частини другої статті 162 названого Кодексу, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Зважаючи на суть порушено права позивача, належним способом його захисту буде зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у розмірах не більше 2,0 га за межами населених пунктів на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області із земель державної власності з урахуванням висновків суду.

З огляду на викладене вище, адміністративний позов належить задовольнити частково.

Позивач від сплати судового збору звільнений. Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області викладену в листі від 20 вересня 2016 року №7645/6-16, якою ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову в повному обсязі складено 18 листопада 2016 року.

Суддя С.О. Удовіченко