Справа № 806/1684/16
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Житомир справа № 806/1684/16

категорія 9.2.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сичова О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.08.2016 р.,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" (далі - ТОВ "Укрінтрейд Полісся") звернулось до суду з позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення - рішення № від 31.08.2016.

В обґрунтування позову зазначає, що вважає дії відповідача необґрунтованими, а висновки акту перевірки - безпідставними та такими, що не відповідають встановленим законодавчим нормам в галузі обігу газів вуглеводних скраплених, встановленим нормам податкового законодавства та фактичним обставинам.

Представник позивача у судове засідання не з"явився. Про час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомив. Клопотань, доповнень на адресу суду не надходило.

Представник Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області проти задоволення позовних вимог заперечувала. На адресу суду надала письмові заперечення та заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України, на підставі наявних у ній доказів.

В силу приписів ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши дослідженні докази суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З тексту позовної заяви та наданих відповідачем заперечень, вбачається, що 29.07.2016, на підставі наказу №699 від 28.07.2016 спеціалістами ГУ ДФС у Житомирській області здійснено фактичну перевірку автомобільного газозаправного пункту ТОВ "Укрінтрейд Полісся", що розташований за адресою: м.Житомир, вул.Покровська, 35.

За результатами перевірки Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Житомирській області складено акт про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, нафтопродуктами, паливом моторним альтернативним, скрапленим газом № 271/40/40306360 від 05.08.2016 (а.с. 11).

Згідно висновків акту № 271/40/40306360 від 05.08.2016, встановлено порушення вимоги п. 12 ст. 3 ЗУ № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (із змінами та доповненнями) в частині не ведення обліку товарних запасів, в порядку встановленому законодавством України, за місцем їх реалізації.

Відповідно до акту №271/40/40306360 від 05.08.2016 перевіркою встановлено надлишки пального (скрапленого газу) в кількості 2244,65 літри на загальну суму 22222,04 грн.

Позивач заперечень на акт № 271/40/40306360 від 05.08.2016 не подавав.

На підставі акту №271/40/40306360 від 05.08.2016, Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області (далі - Житомирська ОДПІ) прийнято податкове повідомлення-рішення від 31.08.2016 № (а.с.12), яким, відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України та згідно з ст. 20 Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" позивачу нараховані штрафні санкції за порушення податкового законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в сумі 44444,08 грн.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України, Законом України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон).

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону, суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту і використовується на газонаповнювальних станціях (ГНС), газонаповнювальних пунктах (ГНП), автогазозаправних станціях (АГЗС) та автогазозаправних пунктах (АГЗП) незалежно від форм власності встановлений Інструкцією про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально-побутового споживання та автомобільного транспорту, затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України від 03.06.2002 року № 332 (далі - Інструкція).

Пунктом 5.2.2 Інструкції передбачено, що приймання СВГ, що надійшов автомобільним транспортом від постачальників, проводиться вантажоодержувачем на підставі видаткових та товаротранспортних накладних (типова форма N 1-ТН, затверджена наказом Міністерства транспорту та Міністерства статистики України від 29.12.95 р. N488/346 "Про затвердження типових форм первинного обліку роботи вантажного автомобіля") та документів про якість (паспортів) на СВГ, оформлених у відповідності до ДСТУ 4047-2001, з обов'язковим складанням акта приймання за кількістю СВГ, що надійшов автомобільним транспортом, за формою N 3-ГС (додаток 3); видаткова та товаротранспортна накладні є підставою для оприбуткування СВГ за складським та бухгалтерським обліком підприємства.

В розділі 9 Інструкції зазначено:

"9.1 На АГЗС (АГЗП) проводиться оперативний контроль за кількістю СВГ, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманого і відпущеного СВГ. Кількісний облік руху СВГ на АГЗС (АГЗП) ведеться за змінним звітом за формою N 14-ГС (додаток 14).

9.2 Під час приймання-здавання зміни касири і оператори АГЗС (АГЗП) спільно:

- визначають залишки СВГ на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни, надходження СВГ за зміну, які підтверджені відповідними документами, та кількості відпущеного газу за зміну за сумарними показниками лічильників усіх газозаправних колонок;

- вимірюють рівні наповнення скрапленим газом резервуарів АГЗС (АГЗП) і за результатами проведених вимірювань визначають об'єм СВГ;

- роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виторгу за зміну;

- передають по зміні залишок грошових коштів.

9.3 Після закінчення кожної зміни касиром і оператором складається змінний звіт за формою N 14-ГС в двох примірниках, з яких один - з додатком до нього первинних документів на приймання і відпуск СВГ передається в бухгалтерію підприємства, а другий - залишається на АГЗС (АГЗП)."

Як вбачається з пояснень від 29.07.2016 року до акту перевірки №271/40/40306360 від 05.08.2016 (а.с.45), наданих директором ТОВ "Укрінтрейд Полісся" Павловим О.С., останнє отримання газу на АГЗП за адресою м. Житомир вул.Покровська. 35 було 28.07.2016 в сумі 2000 л, змінні звіти за формою N 14-ГС на заправці відсутні, інші документи обліку знаходяться в бухгалтерії.

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 9.3 Інструкції, змінний звіт за формою N 14-ГС складаються в двох примірниках.

Враховуючи наведене, суд вважає правильним зроблений відповічем за результатами перевірки висновок, що позивачем порушенні вимоги п. 12 ст. 3 ЗУ № 265/95-ВР від 06.07.1995 (із змінами та доповненнями) в частині не ведення обліку товарних запасів, в порядку встановленому законодавством України, за місцем їх реалізації.

Згідно статті 20 даного Закону, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до акту №271/40/40306360 від 05.08.2016 та відомості до нього про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 29.07.2016 (а.с.43-44) перевіркою встановлено надлишки пального (газу) в кількості 2244,65 літри на загальну суму 22222,04 грн.

Відображення фактичних залишків запасів у вказаній відомості передбачене розділом 5 Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, затверджених наказом Державної податкової адміністрації від 12.08.2008 № 534.

Пунктом 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України передбачено, що у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п'яти робочих днів з дня отримання акта (довідки).

Позивач зауважень на акт перевірки, як то передбачено ст.86.7 ст. 86 Податкового кодексу України, не подав, що свідчить про те, що він погодився з висновками перевірки, фактами і даними, викладеними в акті № 271/40/40306360 від 05.08.2016.

Відповідно до ст. 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається на підставі акту перевірки з урахуванням розгляду заперечень, які в даному випадку не подавались.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим, що позивач здійснював реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, і вартості не облікованих товарів за місцем реалізації та зберігання складала, що і було зафіксовано актом перевірки, на підставі якого прийнято спірне рішення, а тому воно прийняте правомірно у відповідності до вимог законодавства.

Щодо твердження позивач, що фактичні залишки газу встановлюються під час проведення інвентаризації, яка при перевірці не проводилась, і що ЗВТ (засоби вимірювальної техніки) не пройшли випробувань в метрологічній службі, а тому з їх допомогою неможливо правильно встановити наявність газу в резервуарах, то вони є необґрунтованими та не можуть свідчити про протиправність спірного рішення, оскільки:

- відповідно до ст. 10 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов'язані проводити інвентаризацію активів і зобов'язань; об'єкти і періодичність проведення інвентаризації визначаються власником (керівником) підприємства, крім випадків, коли її проведення є обов'язковим згідно з законодавством. Діючим законодавством не передбачена обов'язковість проведення інвентаризації під час фактичної перевірки підприємства податковим органом;

- як вбачається з пунктів 4.6, 4.7 Інструкції, для забезпечення достовірності та єдності вимірювань маси СВГ повинні використовуватися засоби вимірювальної техніки, які допущені до застосування Держспоживстандартом України; не допускаються до застосування ЗВТ, які не пройшли провірку або державну метрологічну атестацію; відповідальність за комплектність та належний стан ЗВТ, до яких належать і резервуари, що оснащені рівнемірами, покладається на керівників підприємств - власників ЗВТ, які, в свою чергу, наказом призначають осіб, які здійснюватимуть щоденний контроль за ЗВТ. Під час перевірки директор ТОВ "Укрінтрейд Полісся" не повідомляв перевіряючим про неналежний стан СВГ.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд-,

постановив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтрейд Полісся" відмовити.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова