Справа № 295/13640/16-а
Суддя: Слюсарчук Н. Ф.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2016 року м. Житомир
Суддя Богунського районного суд м. Житомира Слюсарчук Н.Ф, розглянувши в порядку скороченого провадження одноособово адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій відповідача неправомірними та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову винагороду,-
Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати дії відповідача неправомірними та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, в зв`язку з встановленням йому інвалідності 2-ої групи з 18.07.2006 року, внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та зобов`язати відповідача призначити та виплатити одноразову грошову винагороду у розмірі 54 місячного грошового забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що по 08.08.2005 року він проходив військову службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 та звільнений в запас. Свідоцтвом про хворобу ВЛК військової частини НОМЕР_2 від 13.05.2005 року № 48 встановлено, що отримана травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та 21.06.2005 року міською медико-соціальною експертною комісією встановлено третю групу інвалідності з 10.06.2005 року.
На той час позивач мав право на отримання державного особистого страхування, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», при цьому 16.12.2005 року йому виплачено страхове відшкодування з обов`язкового особистого страхування військовослужбовців МОУ в сумі 5100 гривень.
18.06.2007 року позивачу встановлено другу групу інвалідності, 21.06.2010 року другу групу інвалідності встановлено повторно. 07.07.2016 року УПСЗН Богунської районної ради ОСОБА_1 встановлено статус інваліда війни 2 групи.
Таким чином, позивач вважає, що він, як інвалід другої групи з 18.06.2004 року набув право на отримання одноразової грошової допомоги, відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 54 місячного грошового забезпечення, встановленого ст. 9 цього Закону. Проте, відповідачем відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги.
Розгляд справи проведено у порядку скороченого провадження у відповідності із ст.183-2 КАС України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. Відповідач надав заперечення проти позову, у яких позовні вимоги не визнав.
Суддя за результатами розгляду справи в порядку скороченого провадження, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини справи, вважає їх достатніми для прийняття рішення.
Відповідно до п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Згідно з пунктом 3 цього Порядку, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико- соціальної експертної комісії.
У відповідності до Пункту 2 зазначеної вище постанови, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (в редакції на час звільнення позивача зі служби та встановлення інвалідності) військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.
Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Оскільки група інвалідності, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби, позивачу первинно встановлена з 10.06.2005 року, то в даному випадку керуватися слід Постановою Кабінету Міністрів України від 19.08.1992 року № 488, якою затверджено «Умови державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум», пунктом 6 яких передбачено, що Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» виплачує страхові суми у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі, залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.
Згідно довідки страхової компанії «ОРАНТА» ОСОБА_1 16.12.2005 року виплачено страхове відшкодування з обов`язкового особистого страхування військовослужбовців Міністерства оборони України в сумі 5100 грн. (а.с. 21).
Отже, ОСОБА_1 скористався своїм правом, визначеним статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на отримання коштів у випадку часткової втрати працездатності.
12 травня 2006 року внесені зміни до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 року №3597-ІУ, частиною 3 статті 41 якого передбачалось, що у разі каліцтва, заподіяного військовослужбовцю під час виконання службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служи або не пізніше ніж три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі від трирічного до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що зазначені зміни до законодавства України щодо права на отримання одноразової грошової допомоги особами, звільненими з військової служби та яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання (травм), отриманих в період проходження військової служби, набули чинності після звільнення позивача з військової служби та отримання страхової суми і не мають зворотної дії у часі, та те, що позивач скористався своїм правом, передбаченим статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на отримання коштів у випадку часткової втрати працездатності - рішення комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги є правомірним.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії відповідача здійснено відповідно до вимог діючого законодавства, тому вимоги позивача є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 94,158-163,183-2,186 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій відповідача неправомірними та скасування рішення, зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову винагороду.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Н. Ф. Слюсарчук