Справа № 821/1618/16
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1618/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю:

представників позивача - Маслової О.В.,Суржик О.В.,

представника відповідача - Хуснутдінова Н.Ч.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів"

до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

До Херсонського окружного адміністративного суду звернулося Приватне акціонерне товариство «Каланчацький комбінат хлібопродуктів» (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач) в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 04 серпня 2016 р. №.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у таких письмових запереченнях на адміністративний позов. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, вислухавши думку представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство «Каланчацький комбінат хлібопродуктів» зареєстровано 28.09.1998 р. Каланчацьким районним управлінням юстиції Херсонської області №. Перебуває на податковому обліку в Скадовській ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області з 28.09.1998 р. № 0129.

Також, судом встановлено, що у період з 01.07.2016 року по 06.07.2016 року відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного акціонерного товариства "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2015 р.

За результатами даної перевірки складено акт від 13.07.2016 року №76/21-22-14-04/00952344 (далі - акт).

З наведеного вище акта перевірки вбачається, що перевіркою встановлено порушення у т.ч.: порушив п.п. 44.1 ст.44, п. 185.1 ст.185, п.187.8 ст.187, п.190.2 ст.190, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, пп.192.1.1, пп.192.1.2 п.192.1, п.192.2 ст.192. п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.208.2 ст.208 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VI, в результаті чого занижено суми податку на додану вартість на суму 145 459, 00 грн.

Підставою для встановлення таких порушень слугувало те, що ПАТ "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" неправомірно включив до складу податкового кредиту у рядок 12.4 Декларації з податку на додану вартість за січень 2015 р. податку на додану вартість за операцією з отримання послуг від нерезидента ОАО «МАКФА», яка була здійснена у грудні, у сумі 145 459,00 грн.

На підставі вищенаведеного акта перевірки позивача, відповідачем прийнято у т.ч. податкове повідомлення-рішення від 04 серпня 2016 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 181824,00 грн. у тому числі за основним платежем в сумі 145459,00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 36365,00 грн.

Не погоджуючись з вищенаведеним податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що 01.01.2014 року між ПАТ "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" та юридичною особою-нерезидентом ОАО "МАКФА" був підписаний договір про надання права використання товарних знаків.

31 грудня 2014 року був складений акт №57437, в якому зафіксована ліцензійна винагорода за право використання товарних знаків за 2014 рік у сумі 2 400 000,00 російських рублів.

Згідно абз. 1 ст. 208.2 ст. 208 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VI в редакції до 01.01.2015 року, отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, нараховує податок на додану вартість за основною ставкою податку на базу оподаткування, визначену згідно з пунктом 190.2 етапі 190 Податкового кодексу України, а саме на договірну (контрактну) вартість таких послуг з урахуванням податків та зборів, за винятком податку на додану вартість, що включаються до ціни постачання відповідно до законодавства. Визначена вартість перераховується в національну валюту за валютним (обмінним) курсом Національного банку України на дату виникнення податкових зобов'язань.

Датою виникнення податкових зобов'язань за операціями з постачання послуг нерезидентами, місцем надання яких є митна територія України згідно етапі 187 Податкового кодексу України, є дата списання коштів з банківського рахунка платника податку в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

Згідно абзацу 2 ст. 208.2 ст. 208 Податкового кодексу України від 02.10.2010 №2755-VI в редакції до 01.01.2015 року, отримувач послуг - платник податку у порядку, визначеному статтею 201 Податкового кодексу України, складає податкову накладну із зазначенням суми нарахованого ним податку, яка є підставою для віднесення сум податку до податкового кредиту у встановленому порядку.

У відповідності до абз. 3 ст. 208.2 ст. 208 Податкового кодексу України від 02.10.2010 р. №2755-VI в редакції до 01.01.2015 року, податкова накладна складається в одному примірнику і залишається в отримувача послуг - платника податку.

Згідно абз.2 п. 201.12 ст.201 Податкового кодексу України в редакції до 01.01.2015 року, для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України документом, що посвідчує право на віднесення сум податку до податкового кредиту, вважається податкова накладна, податкові зобов'язання за якою включені до податкової декларації попереднього періоду.

Отже, на дату виникнення податкового зобов'язання у сумі 145459,20 грн. Позивачем - отримувачем послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України - була складена податкова накладна №57 від 31.12.2014 року, яка згідно чинного законодавства станом на 31.12.2014 року не підлягала реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкове зобов'язання було відображене у рядку 7 Податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року в повному обсязі у сумі 145459,00 грн. у відповідності до пункту 208.3 ст.208 Податкового кодексу України (у редакції до 01.01.2015 р.) та згідно порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №966 від 23.09.2014 року .

Згідно абзацу 4 пункту 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції до 01.01.2015 року) датою виникнення права на віднесення цієї суми податку до податкового кредиту є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду. Таким чином, право на відображення цієї суми податку у декларації з податку на додану вартість в складі податкового кредиту виникло у Позивача у наступному місяці - січні 2015 року.

Починаючи з 1 січня 2015 року, зазнала змін норма, яка визначає дату виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту при отриманні послуг від нерезидента на митній території України.

На відміну від попередньої редакції пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, починаючи з 1 січня 2015 року, при отриманні платником податку послуг від нерезидента на митній території України, платник податку отримує право на податковий кредит за такими операціями на дату складання ним податкової накладної за цими операціями, за умови її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та включенні до податкових зобов'язань звітного періоду.

Таким чином, тільки починаючи з січня 2015 року виникла вимога з реєстрації податкових накладних за операціями з отримання послуг від нерезидентів у Єдиному реєстрі податкових накладних та змінений порядок відображення таких операцій.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 19.01.2015 p. № 1403/7/99-99-19-03-01-17 "Про систему електронного адміністрування ПДВ" було повідомлено, що "на відміну від діючого до кінця 2014 року порядку, починаючи з 01.01.2015 р., отримувач послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, отримує право на податковий кредит за такими операціями на дату складання ним податкової накладної за цими операціями, за умови її реєстрації в ЄРПН (пункт 198.2 статті 198 та пункт 208.2 ст. 208 розділу V Кодексу).

У зв'язку з цим необхідно враховувати, що у розділі II "Податковий кредит" податкової декларації з ПДВ за січень (І квартал) 2015 року може бути одночасно відображений податковий кредит за операціями з отримання послуг від нерезидента, які були здійснені у грудні (IV кварталі 2014 року) та в січні (І кварталі) 2015 року."

Тобто, у цьому листі Державна фіскальна служба України оприлюднила та довела до уваги Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві, Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників та всіх платників податку свою позицію стосовно відображення податкового кредиту за перехідними операціями з отримання послуг від нерезидента, які були здійснені у грудні 2014 року.

Отже, суд дійшов висновку про те, що Позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту у рядок 12.4 Декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року податок на додану вартість за операцією з отримання послуг від нерезидента, яка була здійснена у грудні, у сумі 145 459,00 грн., у зв'язку із чим суми податку на додану вартість за січень 2015 року та лютий 2015 року не підлягають коригуванню.

На дату здійснення операції з отримання послуг від нерезидента у грудні 2014 року у Податковому Кодексі України від 02.12.2010 p. №2755-VI, у редакції до 01.01.2015 р., не існувало вимог реєстрації податкових накладних за операціями з отримання послуг від нерезидентів у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, позивачем своєчасно складено податкову накладну за операціями з отримання послуг від нерезидента та відображено податкові зобов'язання у декларації з податку на додану вартість у грудні 2014 року, а тому податкове повідомлення-рішення від 04 серпня 2016 року № прийнято контролюючим органом протиправно та підлягає скасуванню.

Щодо посилання представника відповідача на те, що наказом міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25.11.2014 р. №1385 «Про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України - до іноземних суб'єктів господарської діяльності» до ТОВ «Макфа» з 01.01.2015 р. застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України, а відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.04.2015 р. №355 «Про переведення іноземних суб'єктів господарської діяльності на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» іноземного суб'єкта господарської діяльності ТОВ «Макфа» переведено на індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, суд зазначає, що даний наказ може бути застосовано з 01.01.2015 р.

Оскільки операція позивачем була здійснення 31.12.2014 р., то зазначене обмеження ще не діяло.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області № від 04.08.2016 року, яким ПАТ "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" визначено грошове зобов'язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 181 824,00 грн., у тому числі за основним платежем в сумі 145459,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 36365,00 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПАТ "Каланчацький комбінат хлібопродуктів" ( ) сплачений судовий збір в сумі 2727,37 грн. (Дві тисячі сімсот двадцять сім гривень 37 коп.) шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 листопада 2016 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 8.3.3