Справа № 806/798/16
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"15" листопада 2016 р. Справа № 806/798/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: від відповідача - Шатківська А.А.; від позивача - Клинчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" липня 2016 р. у справі за позовом Дочірнього підприємства "Житомирська механізована колона" Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 01 липня 2016 року позов Дочірнього підприємства "Житомирська механізована колона" Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.04.2016 № в частині визначення податкового зобов"язання із податку на прибуток в сумі 286433 грн. - основного платежу і 71608 грн. - штрафної (фінансової) санкції та податкове повідомлення-рішення від 26.04.2016 № в частині визнання податкового зобов"язання з податку на додану вартість в сумі 165416 грн. - основного платежу і 41354 грн. - штрафної (фінансової) санкції.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що платником податків до складу податкового кредиту та витрат віднесено витрати та ПДВ, по яким не доведено факт їх пов'язаності з веденням господарської діяльності та які не підтверджені належно оформленими первинними документами по отриманим послугам субпідряда ТОВ "Трейд Лайн М".

Розглянувши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі висновків акту перевірки від 12.04.2016 № 1580/06-25-22/00132405 щодо завищення сум витрат та податкового кредиту по операціям позивача з ТОВ "Трейд Лайн М" відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.04.2016 № про збільшення грошового зобов'язання з ПДВ за основним платежем 177683,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 44421,00 грн. та № про збільшення грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем 293066,00 грн. та штрафними санкціями 73267,00 грн.

З матеріалів справи вбачається (а.с. 15-16 акту перевірки), що на підтвердження обставин щодо правомірності формування сум податкового кредиту та витрат по операціям з придбання субпідрядних робіт у ТОВ "Трейд Лайн М", позивачем в ході перевірки було надано:

- договір субпідряду №21 від 04.03.2013року, укладений позивачем з ТОВ "Трейд ЛАЙН М" (Субпідрядник) предметом якого є виконання будівельно-монтажні робіт по будівництву електромереж 0,4-110 кВ. ;

- рахунки-фактури від 10.09.2013, від 07.08.2013, від 25.04.2013, від 22.05.2013, від 08.07.2013(а.с.65-70).

- акти приймання-передачі виконаних робіт від 06.03.2013, 19.04.2013, від 17.05.2013(а.с. 79, 81,83).

- довідки про вартість виконаних робіт за березень , квітень, травень, 2013року (а.с.,16, 80, 82, 84)

- податкові накладні (а.с.56-59).

- банківські виписки від 12.03.2013 на суму 40000,00 грн., від 08.07.2013 на суму 325011,12 грн., від 22.05.2013 на суму 288 200,00 грн., від 26.07.2013 на суму 322581,00 грн., від 25.04.2013 на суму 350002,08 грн., від 23.04.2013 на суму 357120,00 грн. та 416552,00 грн., що підтверджують оплату виконаних робіт ТОВ "Трейд Лайн М" (а.с. 39-53) .

Як слідує, з доводів апеляційної скарги та акту перевірки позивача при відсторнуванні сум податкового кредиту та витрат за вказаною господарською операцією, відповідач виходив з того, що акти приймання - передачі виконаних робіт, які надані до перевірки, складені в довільній формі, не відповідають встановленому зразку по формі КБ2-в, не містять відомостей щодо місця виконання робіт, їх обсягу, переліку, найменування, кількості, а відтак не можуть бути прийнятими в якості первинних документів для підтвердження правомірності формування витрат та податкового кредиту за такою операцією. Наявні у ТОВ "Трейд Лайн М" трудові ресурси у кількості 6-7 працівників в період березня - травня 2013року та значний обсяг задекларованих об'єктів на яких здійснювалось виконання ТОВ "Трейд Лайн М" робіт у цей період вказують на неможливість виконання такого значного обсягу робіт в тому рахунку і на замовлення позивача, як генерального підрядника. Також відповідач вказав на відсутність у названому договорі субпідряду строку виконання субпідрядних робіт ТОВ "Трейд Лайн М" та відсутності на момент перевірки у позивача проектно - кошторисної документації.

Досліджуючи обумовлені доводи апеляційної скарги, колегією суддів враховано, що відповідно до роз'яснення Міністерства регіонального розвитку від 22.01.2013 слідує, що для підприємств, які виконують роботи не за рахунок бюджетних коштів, застосування примірних форм № КБ-2в і № КБ-3 є рекомендованим. У цих випадках може складатися інший документ, що забезпечує отримання інформації про дату, види, обсяги та вартість виконаних робіт, обчислення прибутку, з обґрунтуванням вартості та підтвердженням витрат матеріальних ресурсів.

Оскільки, фінансування вказаних субпідрядних робіт здійснювалось не за рахунок бюджетних коштів, то сторони праві скласти інший первинний документ, що забезпечує отримання інформації про дату, види, обсяги та вартість виконаних субпідрядних робіт.

Стосовно ж інших доводів апеляційної скарги, то відповідно до пунктів 138.1, 138.2, підпунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового кодексу України податкові наслідки у вигляді формування витрат та податкового кредиту з ПДВ у податковому обліку є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про юридичний факт. В силу положень п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 вищезазначеного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського та податкового обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; змісту та обсягу господарської операції, одиницю виміру господарської операції, підписані посадовими особами та скріплені печатками.

Згідно пункту 141.1 статті 141 Податкового кодексу України визначено, що до складу витрат включаються будь-які витрати, пов'язані з нарахуванням процентів за борговими зобов'язаннями (в тому числі за будь-якими кредитами, позиками, депозитами, крім фінансових витрат, включених до собівартості кваліфікаційних активів відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку) протягом звітного періоду, якщо такі нарахування здійснюються у зв'язку з провадженням господарської діяльності платника податку.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямовану на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отож, необхідною умовою для можливості віднесення до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, витрат, є їх здійснення для провадження (ведення) господарської діяльності платника податку, що спрямована на отримання доходу.

Дослідивши документи на підставі яких позивач сформував спірні суми витрат та податкового кредиту та які були надані до перевірки, колегією встановлено, що договір субпідряду №21 від 04.03.2013року, довідки про вартість виконаних робіт за березень, квітень, травень 2013року КБ-3, акти приймання-передачі виконаних робіт від 06.03.2013, 19.04.2013, від 17.05.2013 містить відомості щодо місця виконання робіт, їх змісту, виду та вартості, є підписані посадовими особами суб'єктів господарювання та скріплені відповідними печатками.

Окрім вказаних документів, обставини щодо фактичного виконання зазначених субпідрядних робіт, із переліченням їх вичерпного переліку підтверджено: довідками про підтвердження виконаних робіт, складеними за участю майстра, начальника КДГ, головного інженера ДП "Житомирська механізована колона" Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" за березень, квітень, травень 2013 року; поясненнями позивача та зазначених осіб.

Водночас, з наданих суду договорів підряду, укладених позивачем з ПАТ "Миколаївобленерго" (фактичним замовником підрядних робіт); актів приймання - виконаних робіт від позивача ПАТ "Миколаївобленерго" за березень, квітень, травень 2013року (а.с.100-164) вбачається, що придбані позивачем субпідрядні роботи у ТОВ "Трейд Лайн М" безпосередньо пов'язані з господарською діяльністю позивача направленою на виконання підрядних за замовленням ПАТ "Миколаївобленерго".

Відтак, придані позивачем субпідрядні роботи у ТОВ "Трейд Лайн М" є такими, що використані в господарській діяльності позивача.

Що ж до доводів апеляційної скарги з приводу відсутності у названому договорі субпідряду строку виконання субпідрядних робіт ТОВ "Трейд Лайн М" та відсутності на момент перевірки у позивача проектно - кошторисної документації, то зазначені доводи не можуть слугувати доказом не виконання таких робіт ТОВ "Трейд Лайн М".

Водночас, колегія суддів зазначає, що помилки у оформленні договірних відносин не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги щодо відсутності у ТОВ "Трейд Лайн М" достатніх трудових ресурсів для виконання названого переліку робіт, то як слідує з акту перевірки позивача, ТОВ "Трейд Лайн М" мало в своєму штаті працівників від 6-7 працівників. Факт відсутності у контрагентів трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання господарських операцій та не свідчить про необґрунтованість податкової вигоди, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, а також аутсорсингу та аутстаффінгу (оренда персоналу).

Приведені в апеляційній скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому підстав для скасування цього судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "01" липня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Дочірнє підприємство "Житомирська механізована колона" Публічного акціонерного товариства "Київсільелектро" вул.Ватутіна, 106-Б,м.Житомир,10025

3- відповідачу/відповідачам: Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,