Справа № 2а-2850/11/2670
Суддя: Шарпакова В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-2850/11/2670

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 квітня 2011 року № 2а-2850/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шарпакової В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції

до

Державного підприємства "Укрспецзем"

про

стягнення заборгованості

На підставі частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, судом розглянуто справу у письмовому провадженні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Тернопільська об’єднана державна податкова інспекція (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства «Укрспецзем» (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 2390, 23 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 березня 2011 року відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-2850/11/2670, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 18 березня 2011 року, яке відкладалось на 15 квітня 2011 року, у зв’язку з неявкою сторін у судове засідання.

18 березня 2011 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) позивачем подано клопотання, в якому Тернопільська об’єднана державна податкова інспекція просить розглянути справу за відсутністю представника позивача та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання 15 квітня 2011 року сторони не з’явились.

Представник Державного підприємства «Укрспецзем» у судові засідання 18 березня 2011 року та 15 квітня 2011 року не з’явився, заперечень проти позову не надавав, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державне підприємство «Укрспецзем» має податкову заборгованість у розмірі 2390, 23 грн.

Відповідно до частини 6 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Укрспецзем» зареєстроване як юридична особа Солом’янською районною у місті Києві державною адміністрацією 08 грудня 2004 року за № 1 073 123 0000 001928, із присвоєнням ідентифікаційного коду 33293724 (відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 002178).

Відповідно до Статуту Державне підприємством «Укрспецзем» створене на підставі наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 28 вересня 2004 року № 316 шляхом виділення із державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» є правонаступником його майнових прав та зобов’язань.

Згідно з підпунктом 5.1.22 Статуту Державного підприємства «Укрспецзем» відповідач має право створювати філії, представництва, відділення та інші відособлені підрозділи з правами відкриття поточних і розрахункових рахунків і затверджувати положення про них. Керівники філій, представництв, відділень та інших відособлених підрозділів діють на підставі довіреностей, призначаються та звільняються з посад Генеральним директором Укрспецзему.

Відповідно до підпункту 1.2 Статуту філія не має статусу юридичної особи, є відособленим структурним підрозділом Підприємства, ним створюється і йому підпорядковується.

Станом на день розгляду справи, відповідно до листа Державного підприємства «Укрспецзем» від 27 грудня 2010 року та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців від 18 січня 2011 року та довідки головного управління статистики від 02 лютого 2011 року Тернопільська обласна філія Державного підприємства «Укрспецзем» ліквідована та 14 червня 2010 року виключена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців.

Відповідно до довідки № 2672 з Єдиного державного реєстру підприємців та організацій України Тернопільська обласна філія Державного підприємства «Укрспецзем» перебуває на обліку в Тернопільській об’єднаній державній податковій інспекції як платник податків.

Позивач зазначає, що станом на момент розгляду справи відповідач має заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами у розмірі 2390,23 грн.

Судом встановлено, що відокремленою філією відповідача подано до Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції декларацію з податку на прибуток приватних підприємств № 246010 від 06 травня 2010 року. Але, внаслідок неповного погашення самостійно узгодженої суми податку на прибуток приватних підприємств, у відповідача виникла заборгованість в розмірі 2274, 58 грн.

Відповідач має заборгованість у розмірі 79, 99 грн. по зборах за забруднення навколишнього природного середовища, яка виникла внаслідок неповного погашення самостійно узгоджених сум податкових зобов’язань відповідно до розрахунків збору за забруднення навколишнього природного середовища № 685404 від 04 лютого 2010 року та № 243967 від 05 травня 2010 року, копії яких додані до матеріалів справи.

Отже, на момент розгляду справи Державне підприємство «Укрспецзем» в особі відособленого структурного підрозділу Тернопільської обласної філії Державного підприємства «Укрспецзем» має заборгованість у розмірі 2390,23 грн.

Вказані вище податкове повідомлення-рішення та податкові розрахунки збору за забруднення навколишнього природного середовища ані в адміністративному, а ні судовому порядку оскаржені не булі.

Так, у відповідності до абз. «а»підпункту 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Закону № 2181-ІІІ, податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181-ІІІ, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 вищевказаного Закону передбачено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181-ІІІ процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Підпунктом 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181-ІІІ встановлено, що у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 1.3 статті 1 Закону України № 2181 передбачено, що податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Підпунктом 16.1.1 статті 16 Закону № 2181 встановлено, що після закінчення встановлених строків погашення узгодженого податкового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Отже, у зв’язку з не сплатою відповідачем суми податкового зобов’язання, така сума, в силу статті 5 Закону України № 2181, набула статусу податкового боргу.

Преамбулою Закону № 2181 встановлено, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

З урахуванням того, що відповідачем не сплачено заборгованість у розмірі 2390,23 грн. та те, що сума заборгованості підтверджується доданою до матеріалів справи обліковою карткою станом на 29 січня 2011 року, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Тернопільської об’єднаної державної податкової інспекції задовольнити.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шарпакова В.В.