Справа № 2а-16492/11/2670
Суддя: Савченко А.І.
Дата ухвалення: 2012-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 березня 2012 року 10:00 № 2а-16492/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Савченко А.І., при секретарі Литовці Ю.Є., розглянувши у письмову провадженні адміністративну справу

за позовом в інтересах держави в особіПрокуратури Дарницького району м. Києва Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7»
простягнення заборгованості у розмірі 465 927,32 грн.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокуратура Дарницького району м. Києва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва (далі по тексту позивач, ДПІ у Дарницькому районі м. Києва) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7»(далі по тексту відповідач, ТОВ «Спецпідводбуд-7») та, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 13 березня 2012 року, просила стягнути заборгованість по податку на додану вартість у розмірі 465 927,32 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2011 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та зобовязано позивача до 28 листопада 2011 року подати додаткові докази по справі, а відповідача, протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття скороченого провадження в адміністративній справі, подати заперечення проти позову або заяву про визнання позову.

25 листопада 2011 року відповідачем через канцелярію суду подано заперечення проти позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 30 листопада 2011 року справу призначено до судового розгляду на 13 грудня 2011 року.

В судовому засіданні 13 грудня 2011 року судом оголошувалась перерва до 16 січня 2012 року.

Судове засідання, призначене на 16 січня 2012 року, відкладалось на 1 лютого 2012 року в звязку з необхідністю отримання додаткових доказів у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 1 лютого 2012 року зупинено провадження у справі до 5 березня 2012 року.

У судове засідання, призначене на 5 березня 2012 року, не зявився відповідач або його уповноважений представник, в звязку з чим та враховуючи приписи статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд відклав розгляд справи на 13 березня 2012 року.

В судове засідання 13 березня 2012 року зявився представник прокуратури. Представники позивача та відповідача у судове засідання не зявились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, в судовому засіданні 13 березня 2012 року суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» зареєстровано Дарницькою районною у місті Києві державною адміністрацією 22.01.2004р. та перебуває на обліку в ДПІ у Дарницькому районі м. Києва як платника податків з 29.01.2004р.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на момент подачі адміністративного позову, за відповідачем обліковувався податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 724 554,60 грн., який виник на підставі податкових повідомлень-рішень № /0 від 9 березня 2011 року на суму 3034,70 грн. та № /0 від 9 березня 2011 року на суму 24154,11 грн. та самостійно поданих податкових декларацій від 21.03.2011р. № НОМЕР_1 на суму 134345,00 грн., від 19.04.2011р. № НОМЕР_2 на суму 357533,00 грн. та від 20.07.2011р. № НОМЕР_3 на суму 213009,00 грн. з урахуванням переплати у розмірі 7521, 21 грн.

Платіжними дорученнями № 51 від 30.03.2011р. на суму 134345,00 грн., № 134 від 04.07.2011р. на суму 15000,0 грн. та № 188 від 23.08.2011р. на суму 200000,00 грн. відповідач сплачував грошові кошти в рахунок оплати податкових зобовязань з податку на додану вартість, проте вказані кошти помилково сплачувались на рахунок для сплати податку на прибуток приватних підприємств.

В звязку з зазначеним, 30.08.2011р. ТОВ «Спецпідводбуд-7»на підставі пунктів 5 та 6 Порядку взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобовязань, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України від 21.12.2010р. № 974/1597/499 звернулось до позивача з заявою № 46, в якій просило повернути помилково сплачені кошти та перерахувати їх в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість.

Листом від 30.01.2012р. № 1504/10/19-029 ДПІ у Дарницькому районі повідомила про наступне здійснення перерахування коштів з рахунку «Податок на прибуток приватних підприємств»на рахунок «Податок на додану вартість»згідно висновку № 2631 від 18.11.2011р. на суму 17611,00 грн., висновку № 2631 від 26.12.2011р. на суму 49000,00 грн. та висновку № 131 від 27.01.2012р. на суму 49000,00 грн.

Таким чином, з урахуванням переплати у розмірі 7521,21 грн., самостійно погашеного податкового зобовязання у розмірі 279161,70 грн. та несплаченої пені у розмірі 20534,42 грн., загальна сума боргу відповідача зі сплати податку на додану вартість на момент винесення судом рішення становить 465927,32 грн., що підтверджується довідкою ДПІ у Дарницькому районі м. Києва, наданою позивачем у судовому засіданні 13 березня 2012 року.

Невиконання відповідачем своїх зобовязань зі сплати узгодженої суми податкового зобовязання у строки, визначені законом, і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Окружний адміністративний суд міста Києва погоджується з позовними вимогами та вважає їх обґрунтованими, виходячи з наступних мотивів.

Стаття 36 Податкового кодексу України закріплює, що податковим обов'язком платника податку визнається його обов'язок обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Такий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором, він є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Виконання податкового обов'язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента.

Проте, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе сам платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

На виконання наведених вище положень, відповідачем до податкового органу було подано відповідні податкові декларації, в яких платником податку самостійно визначено суму податку на додану вартість.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податковий кодекс України податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Відповідно до пункту 56.11. статті 56 Податкового кодексу України самостійно визначене платником податків податкове зобовязання оскарженню не підлягає.

Як встановлено статтею 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Так, позивач з метою стягнення податкового боргу направив ТОВ «Спецпідводбуд-7»податкову вимогу від 22.03.2011р. № 976 на суму 119667,60 грн.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, податкову вимогу відповідач отримав 18.05.2011р.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем податкової вимоги від 22.03.2011р. № 976.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Так, податковими повідомленнями-рішеннями № /0 від 9 березня 2011 року та № /0 від 9 березня 2011 року на підставі статті 126 Податкового кодексу України відповідачу нараховано штрафні санкції на суму 3034,70 грн. 24154,11 грн. відповідно.

Відповідно до пункту 56.2 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем зазначених податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи судовому порядку.

Відповідно до підпункту 14.1.137. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України під органом стягнення слід розуміти державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Пункт 41.5. статті 41 Податкового кодексу України закріплює, що органами стягнення є виключно органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Також, пунктом 54.3. статті 54 Податкового кодексу України визначено випадки, коли контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством.

Право органів податкової служби на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини закріплено підпунктом 20.1.18. пункту 2.1. статті 20 Податкового кодексу України.

Враховуючи, що встановлені у справі обставини свідчать про наявність у відповідача заборгованості перед бюджетом зі сплати податку на додану вартість, що підтверджується, зокрема, зворотнім боком облікової картки платника станом на 01.03.2012р., та відсутність доказів погашення податкового боргу в повному обсязі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та наявність підстав для стягнення я з відповідача податкового боргу в розмірі 465 927, 32 грн.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобовязаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру»передбачено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до статті 121 Конституції України, на органи прокуратури покладається, зокрема, представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 60 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено порушення адміністративним судом справ за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до суду в інтересах держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпідводбуд-7» (02121, м. Київ, вул. Колекторна, 1-Д, ) на користь Державного бюджету України (р/р 0003 до УДКС у Дарницькому районі м. Києва, код 38021179 в банку ГУДКСУ у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 14010100) суму податкової заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 465 927 (чотириста шістдесят пять тисяч девятсот двадцять сім) грн. 32 коп.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України

Суддя А.І. Савченко