Справа № 813/3248/16
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року м. Львів № 813/3248/16

11 год. 52 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Клименко О.М. за участю секретаря судового засідання Дорош Х.Р. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: представник Ковальчук І.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області про скасування наказу № 384-к від 16.09.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1»

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом Головного управління Держпраці у Львівській області № 384-к від 16.09.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1» йому оголошено догану відповідно до статей 147-149 Кодексу законів про працю України, статей 65, 66 Закону України «Про державну службу», подання дисциплінарної комісії Головного управління Держпраці у Львівській області.

Вказує, що при вирішенні питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності та видачі оскаржуваного наказу відповідачем порушено вимоги Кодексу законів про працю України та Закону України «Про державну службу» та застосовано до позивача дисциплінарне стягнення за відсутності в його діях дисциплінарного проступку. Звертає увагу на відсутність у його діях порушень, зазначених у оскаржуваному наказі, вважає такий наказ протиправним та просить його скасувати.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач позов заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні. Зазначив про те, що позивачем допущено порушення вимог статті 20 Закону України «Про державну службу» та вимог його посадової інструкції, не забезпечено контролю за ходом розгляду звернення ОСОБА_4 - вчинено дисциплінарний проступок у вигляді неналежного виконання посадових обов'язків. Вказані порушення встановлені під час здійснення дисциплінарного провадження та належним чином зафіксовані з додержанням вимог Закону України «Про державну службу». Внаслідок неналежного виконання посадових обов'язків та відсутності контролю за ходом розгляду звернення громадянина, позивачем порушено конституційні права громадянина, відтак, відповідачем прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області № 208-к від 22.12.2015 року ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області.

22.07.2016 року начальником відділу юридичного забезпечення Головного управління Держпраці у Львівській області подано начальнику Головного управління Держпраці у Львівській області службову записку, у якій запропоновано ініціювати дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 у зв'язку із допущенням порушення ст. 18, 20 Закону України «Про державну службу».

Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області № 343-к від 15.08.2016 року відкрито дисциплінарне провадження щодо завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області ОСОБА_1 та зобов'язано дисциплінарну комісію Головного управління Держпраці у Львівській області здійснити перевірку інформації службової записки та подати подання до 19.08.2016 року.

Дисциплінарною комісією Головного управління Держпраці у Львівській області 18.08.2016 року внесено на ім'я начальника Головного управління Держпраці у Львівській області подання про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани, у якому встановлено порушення позивачем статті 20 Закону України «Про державну службу» та п. 2.4. Посадової інструкції завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області.

Наказом Головного управління Держпраці у Львівській області № 384-к від 16.09.2016 року ОСОБА_1, завідувачу сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області оголошено догану відповідно до статей 147-149 Кодексу законів про працю України, статей 65, 66 Закону України «Про державну службу», подання дисциплінарної комісії Головного управління Держпраці у Львівській області.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Законом України «Про державну службу» визначено засади дисциплінарної відповідальності державних службовців.

Відповідно до ст. 64 цього Закону за невиконання або неналежне виконання посадових обов'язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 65 цього ж Закону підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 69 цього ж Закону для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб'єкта призначення.

Суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов'язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Відповідно до ст. 74 цього ж Закону дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час відсутності державного службовця на службі у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Дисциплінарне стягнення до державного службовця застосовується не пізніше шести місяців з дня виявлення дисциплінарного проступку, без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці, а також не застосовується, якщо минув один рік після його вчинення.

Згідно з ч. 1 ст. 75 цього ж Закону перед накладенням дисциплінарного стягнення суб'єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Відповідно до ст. 77 цього ж Закону рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб'єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб'єкта призначення.

У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.

З аналізу вищевказаних норм слідує, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов'язків.

Судом встановлено, що 16.10.2015 року до Головного управління Держпраці у Львівській області надійшло звернення ОСОБА_4 з приводу можливих порушень трудового законодавства при її звільненні.

Відповідно до резолюції, проставленої начальником ГУ Держпраці у Львівській області на зверненні ОСОБА_4, розгляд даного звернення повинен був забезпечити заступник начальника ГУ Держпраці Р. Синиця та начальник Управління з питань праці Г. Семків. Відповідно до резолюції начальника Управління з питань праці Г. Семків від 19.10.2015 року розгляд даного звернення повинен був забезпечити в. о. заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці ОСОБА_1

Наказом ГУ Держпраці у Львівській області від 22 грудня 2015 року № 208-к ОСОБА_1 було переведено на посаду завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації.

Також судом встановлено та не заперечується сторонами, що станом на 16.07.2016 року відповіді на звернення ОСОБА_4 від 16.10.2015 року надано не було.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Відповідно до п. 4 Положення про сектор звернення громадян та тупу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області, затвердженого наказом Головного управління Держпраці у Львівській області № 16-ОД від 06.07.2015 року, Сектор відповідно до покладених на нього завдань забезпечує виконання вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо встановленого порядку розгляду звернень громадян, здійснює контроль за дотриманням встановлених чинним законодавством термінів розгляду пропозицій, заяв і скарг громадян, які направлені на розгляд структурним підрозділам Управління Держпраці.

Згідно з п. 2.4. посадової інструкції завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області завідувач сектору здійснює контроль за дотриманням порядку та строків розгляду звернень громадян та забезпечує виконання вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо встановленого порядку розгляду звернень громадян.

Позивач стверджує про відсутність в його діях дисциплінарного проступку, оскільки на момент надходження звернення ОСОБА_4 позивач не займав посаду завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до резолюції, проставленої на зверненні ОСОБА_4, ОСОБА_1 зобов'язано забезпечити розгляд вказаного звернення. 22.12.2015 року позивача переведено на посаду завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області. Із наведеного слідує, що саме позивач, як в. о. заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Управління з питань праці, а в подальшому - завідувач сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області був зобов'язаний забезпечити розгляд та здійснювати контроль за дотриманням порядку та строків розгляду звернення ОСОБА_4 та забезпечити виконання вимог Закону України «Про звернення громадян» щодо встановленого порядку розгляду звернення ОСОБА_4

Позивач стверджує, що розгляд звернення ОСОБА_4 протерміновано 17.11.2015 року, а завідувачем сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області його призначено лише 22.12.2015 року. Разом з тим, з моменту призначення і до моменту виявлення факту відсутності належного розгляду звернення ОСОБА_4 позивач, як завідувач сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації, не здійснив контролю за дотриманням порядку та строків розгляду вказаного звернення.

Суд зазначає, що встановлені в ході судового розгляду обставини дають підстави для висновку про наявність у діях позивача порушення статті 20 Закону України «Про державну службу» та п. 2.4. Посадової інструкції завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області.

Стосовно твердження позивача про порушення відповідачем статті 148 Кодексу законів про працю України суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 148 Кодексу законів про працю України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Суд зазначає, що подання дисциплінарної комісії, яким встановлено наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, внесено 18.08.2016 року. Відповідно до наказу № 157-в від 12.08.2016 року (а. с. 59) ОСОБА_1 перебував у відпустці з 22.08.2016 року по 09.09.2016 року включно. Спірний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності видано 16.09.2016 року. Відтак, відповідачем дотримано строку для застосування дисциплінарного стягнення протягом місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу перебування працівника у відпустці. Крім того, дисциплінарний проступок, до відповідальності за вчинення якого притягнуто позивача, є триваючим проступком, оскільки позивач не здійснював контролю за дотриманням порядку та строків розгляду звернення ОСОБА_4 протягом усього терміну перебування на посаді завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області до моменту виявлення вказаного проступку. Відтак, норма ст. 148 КЗпП України стосовно накладення стягнення не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку до вказаних правовідносин не застосовується.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позивачем допущено неналежне виконання своїх посадових обов'язків на посаді завідувача сектору звернення громадян та доступу до публічної інформації Головного управління Держпраці у Львівській області, що у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу» є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. В свою чергу, відповідачем дотримано вимог Закону України «Про державну службу» при прийнятті оскаржуваного наказу. Суд бере до уваги також і ту обставину, що дисциплінарне стягнення у вигляді догани, яке було застосовано до позивача, не є найбільш суворим видом дисциплінарного стягнення із передбачених статтею 66 Закону України «Про державну службу».

Щодо покликань позивача на порушення відповідачем вимог ст. 77 Закону України «Про державну службу» стосовно відсутності у спірному наказі відомостей про позивача, стислого викладу обставин справи, виду дисциплінарного проступку і його юридичної кваліфікації суд зазначає, що відсутність вказаних відомостей не може бути достатньою підставою для визнання спірного наказу протиправним та його скасування, оскільки в наказі є покликання на подання дисциплінарної комісії Головного управління Держпраці у Львівській області, у якому зазначено відомості про позивача, виклад обставин дисциплінарної справи, вид дисциплінарного проступку і його юридичну кваліфікацію.

Оцінюючи пояснення сторін, письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та обґрунтування не підтверджують протиправності спірного наказу № 384-к від 16.09.2016 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1», а позивачем не доведено належними доказами порушення його прав при винесенні спірного наказу.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані відповідачем переконують у безпідставності позовних вимог про визнання протиправним і скасування наказу № 384-к від 16.09.2016 року.

Оцінюючи правовий акт індивідуальної дії відповідача на відповідність ч. 3 ст. 2 КАС України, суд вважає, що він був прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України; з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 94 КАС України відшкодування судових витрат позивачеві, якому відмовлено у позові, не передбачено.

Керуючись ст.ст. 17-19, 35, 71, 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 14.11.2016 року.

Суддя Клименко О.М.