Справа № 821/1133/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1133/16
9 год.30 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

участю: представника позивача - Ліхацького М.М.,

представника відповідача - Чумаченка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональне базове товарно-комерційне підприємство "Кредо" до Херсонської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональне базове товарно-комерційне підприємство "Кредо" (далі - позивач) звернулось до суду із адміністративним позовом до Херсонської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Херсонська митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 508040001/2016/000003/2 від 21.04.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що ТОВ "МБТКП "Кредо" 20.04.2016 року для здійснення митного оформлення подало до Херсонської митниці ДФС митну декларацію № 508040001/2016/001477 на товар "Мармур природний, мікромелений, у вигляді гранул" та "Карбонат кальцію, виготовлений шляхом подрібнення природного мармуру, обробленій стеариновою кислотою з метою надання гідрофобізуючих властивостей" з країною походженням Туреччина. Декларантом обраний основний метод визначення митної вартості товару - "За ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)" для товарів № 1 та № 4, а також другорядний - "Резервний" для товарів № 2 та № 3. Митну вартість товарів № 2 та № 3 декларантом самостійно визначено за висновком експерта Державного гемологічного центру України, тобто не за основним методом визначення митної вартості товару. Херсонською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості від 21.04.2016 року №508040001/2016/000003/2 у зв'язку із недоліками, виявленими у документах, що підтверджують мину вартість. На думку позивача, зазначене рішення є незаконним, оскільки підприємством для підтвердження правильності визначення митної вартості були подані усі документи відповідно до вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.12 № 4495-VI (далі МКУ). Обчислення відповідачем митної вартості за резервним методом позивач вважає протиправним та таким, що порушує його права. Просив суд повністю задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, мотивуючи тим, що за результатами аналізу рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних та подібних товарів, інформація про які наявна в ПІК "ЄАІС ДФС" було виявлено не відповідність заявленого позивачем рівня митної вартості до інформації, яка є в розпорядженні митниці. Під час перевірки документів та відомостей, які подавалися декларантом для здійснення митного оформлення вищезазначеного товару та інших документів що підтверджують митну вартість, були виявлені неузгодженості між основним договором та додатком до нього щодо асортименту товарів, що поставляється, вартості товарів, кількості та загальної суми контракту, що не дало можливість розрахувати числове значення вартості товарів; підпис представника нерезидента у зовнішньоекономічному контракті відрізнявся від підпису у рахунку фактурі; адреса одержувача, зазначена у графі 8 митної декларації відрізнялася від адреси, зазначеної у коносаменті, рахунку-фактурі, декларації країни відправлення та в сертифікаті про походження товару, поданих разом з митною декларацією; адреса імпортера, зазначена у графі 2 митної декларації відрізнялася від адреси, зазначеної у зовнішньоекономічному контракті, поданому разом з митною декларацією. На вимогу митного органу про надання додаткових документів, підприємство відповіло відмовою. Зазначені обставини стали підставою для винесення спірного рішення щодо коригування митної вартості задекларованих товарів. Просив суд відмовити повністю у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Підприємством ТОВ "МБТКП "Кредо" () 20.04.2016 року до Херсонської митниці ДФС для здійснення митного оформлення подана митна декларація № 508040001/2016/001477 на товар "Мармур природний, мікромелений, у вигляді гранул. Використовується в якості наповнювача в виробництві пластмаси, фарб, гуми та хімікатів. Продукція не в аерозольній упаковці" (товар № 1, 2, 3) та "Карбонат кальцію, виготовлений шляхом подрібнення природного мармуру, обробленій стеариновою кислотою з метою надання гідрофобізуючих властивостей Використовується в якості наповнювача в виробництві пластмаси, фарб, гуми та хімікатів. Продукція не в аерозольній упаковці" (товар № 4), країна походження Туреччина. Товар ввезено на умовах поставки "CIF - Херсон" (Україна), на виконання умов договору № 2/16 від 14.03.2016 року між ним та компанією AYRA DIS TIKARET INSAAT VE SAN.LTD. STI.

Підприємством обраний основний метод визначення митної вартості товару - "За ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)" для товарів № 1 та № 4, а також другорядний - "Резервний" для товарів № 2 та № 3. Митну вартість товарів № 2 та № 3 декларантом самостійно визначено за рівнем висновку експерта Державного гемологічного центру України.

Для підтвердження правильності визначення митної вартості декларантом були подані документи: Коносамент (Bill of Lading) № 1 від 17.04.2016, вантажна відомість (Cargo Manifest) Б/Н від 17.04.2016 року, Висновок Державного гемологічного центру України за результатами експертизи й оцінки дорогоцінних каменів, дорогоцінних каменів органогенного утворення, напівдорогоцінних і декоративних каменів № 220402-Д від 19.04.2016р., рахунок-фактура (інвойс) № V0033354, пакувальний лист від 15.04.2016 року, зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу товарів № 2/16 від 14.03.2016 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 30.03.2016 року, договір про надання послуг митного брокера № 24/84 від 24.08.2011 року, Інформація про позитивні результати здійснення: санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2785 від 17.04.2016 року, екологічного контролю товару № 2761 від 17.04.2016 року, радіологічного контролю товару № 2761 від 17.04.2016 року, сертифікат про походження товару загальної форми № К0903591 від 15.04.2016 року, інші документи про хімічний склад товарів, копія митної декларації країни відправлення 16411500ЕХ000278 від 15.04.2016 року.

Як пояснив представник Херсонської митниці, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснювався митним органом відповідно до вимог статті 54 Митного кодексу України та положень Розділу 2 наказу ДФС України від 11.09.2015 року №689 "Про затвердження методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України.

За результатами оцінки ризику щодо МД № 508040001/2016/001477 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) із формою контролю стосовно перевірки правильності визначення митної вартості задекларованих товарів із такими рекомендаціями: "По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару (орієнтовний показник митної вартості, розрахований відповідно до ПКМУ від 16.09.2015р. № 724): Товар № 1 - 0,10 дол. США/кг; Товар № 3 - 0,10 дол. США/кг; Товар № 4 - 0,15 дол. США/кг; здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015р. № 689 ... Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ".

Під час перевірки документів та відомостей, які подавалися декларантом для здійснення митного оформлення вищезазначеного товару та інших документів, що підтверджують митну вартість, відповідачем були виявлені наступні розбіжності:

1. Додатком № 1 від 30.03.2016 року до зовнішньоекономічного договору № 2/16 від 14.03.2016 року внесено зміни щодо асортименту товарів, що поставляється (п. 1.1), вартості товарів (п. 3.2), проте відомості щодо кількості товарів (п. 3.4) та загальної суми контракту (п. 3.5) не змінено, що не дає можливість розрахувати числове значення вартості товарів. Інших доповнень до зовнішньоекономічного договору не надано.

2. Підпис представника нерезидента у зовнішньоекономічному контракт № 2/16 від 14.03.2016 року відрізняється від підпису у рахунку фактурі № У003335 від 15.04.2016 року.

3.Адреса одержувача, зазначена у графі 8 митної декларації № 508040001/2016/001477 від 20.04.2016 року відрізняється від адреси, зазначеної у коносаменті № 1 від 17.04.2016 року, рахунку-фактурі № У003335 від 15.04.2016 року, в декларації країни відправлення № 16411500ЕХ000278 від 15.04.2016 року та в сертифікаті про походження товару № К0903591 від 15.04.2016 року, поданих разом з митною декларацією.

4. Адреса імпортера, зазначена у графі 2 митної декларації № 508040001/2016/001477 від 20.04.2016 року відрізняється від адреси, зазначеної у зовнішньоекономічному контракті від 14.03.2016 року № 2/16, поданому разом з митною декларацією.

У зв'язку із встановленням зазначених розбіжностей митним органом на підставі ч. 3 ст. 53 МК України запропоновано декларанту надати додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів, а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 7) платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 8) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 9) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 10) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач відмовився від надання таких документів, мотивуючи тим, що вимога митного органу є безпідставною, а відмова у розмитненні товарів за ціною, запропонованою декларантом - незаконною.

За таких обставин відповідачем прийняте рішення про визначення митної вартості товарів № 508040001/2016/000003/2 від 21.04.2016 року, відповідно до якого митну вартість товарів № 1 та № 3 скориговано та визначено за другорядним методом, а саме: "За ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів" відповідно до статті 60 Митного кодексу України на підставі наявної у митного органу інформації. Митну вартість товару № 4 скориговано та визначено за другорядним методом, а саме: за "Резервним" відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі наявної у митного органу інформації.

Надаючи оцінку позиціям сторін та правомірності спірного рішення про визначення митної вартості товарів, суд застосовує наступні положення законодавства у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Згідно частини першої та другої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із аналізу цих правових норм вбачається, що Митним кодексом України встановлений вичерпний перелік документів, що надається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Як встановлено судом, позивач надав до Херсонської митниці усі необхідні документи на підтвердження вартості придбаного товару: зовнішньоекономічний договір та доповнення до нього, коносамент, вантажну відомість, рахунок-фактуру (інвойс) та експертний висновок Державного гемологічного центру України про оцінку товару.

Порядок визначення митної вартості товарів встановлений Митним кодексом України.

Так за приписами частини 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний (ч. 1 ст. 57 МК України).

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч. 1 ст. 57 МК України).

Статтею 58 МК України регламентований метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, який застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів (ч. 1 ст. 58 МК України).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні (ч. 2 ст. 58 МК України).

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч. 3 ст. 58 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 31 березня та 2 червня 2015 року (справи №№ 21-127а15, 21-498а15 відповідно).

Оглянувши документи, надані декларантом, суд встановив, що позивач надав усі необхідні документи для визначення митної вартості товару: для товарів № 1 та № 4 за основним методом визначення митної вартості товару - "За ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)" та для товарів № 2 та № 3 другорядний - "Резервний" за рівнем висновку експерта Державного гемологічного центру України.

Суд не погоджується із відповідачем про наявність розбіжностей у поданих документах, що не дає можливість розрахувати числове значення вартості товарів.

Так, митний орган посилався, що Додатком № 1 від 30.03.2016 року до зовнішньоекономічного договору № 2/16 від 14.03.2016 року внесено зміни щодо асортименту товарів, що поставляється (п. 1.1), вартості товарів (п. 3.2), проте відомості щодо кількості товарів (п. 3.4) та загальної суми контракту (п. 3.5) не змінено, що не дає можливість розрахувати числове значення вартості товарів.

Суд відмічає, що уточнення асортименту і відповідно вартості товарів, що поставлялись, не ускладнювали розрахунок вартості товарів, оскільки частиною 3 основного договору (до якої не вносились зміни) передбачено, що вартість товару, що поставлявся на підставі замовлення покупця визначається в інвойсах (рахунках-фактурах). Тому висновок Херсонської митниці про неможливість розрахувати вартість товару на підставі договору є безпідставним.

Також суд критично ставиться до твердження митного органу про відмінність підпису представника нерезидента у зовнішньоекономічному контракті від підпису у рахунку -фактурі, та різні адреси одержувача та імпортера, зазначені у поданих документах, оскільки ці обставини не впливають на визначення вартості товару та є суто формальними.

Щодо неврахування поданого позивачем для визначення митної вартості ввезеного товару висновку Державного гемологічного центру України за результатами експертизи й оцінки дорогоцінних каменів, дорогоцінних каменів органогенного утворення, напівдорогоцінних і декоративних каменів № 220402-Д від 19.04.2016 року, Херсонська митниця взагалі не надала жодних пояснень, ні підприємству, приймаючи рішення про коригування митної вартості, ні суду під час розгляду справи.

Враховуючи зазначене суд приходить до висновку про протиправність рішення відповідача про коригування митної вартості від 21.04.2016 року № 508040001/2016/000003/2 та скасовує його повністю, задовольняючи позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України судові витрати, понесені ТОВ "МБТКП "Кредо" відшкодовуються позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської митниці Державної фіскальної служби.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості від 21.04.2016 року №508040001/2016/000003/2.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Міжрегіональне базове товарно-комерційне підприємство "Кредо" () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2450,00 грн. (дві тисячі чотириста п'ятдесят) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Херсонської митниці Державної фіскальної служби () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 11 листопада 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 5.2.2