Справа № 713/405/16-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 713/405/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Кириляк А.Ю.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

08 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

секретар судового засідання: Коваль К.В.,

за участі:

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника відповідача: Семирозума О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вижницькому районі Чернівецької області на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вижницькому районі Чернівецької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 звернулась до Вижницького районного суду Чернівецької області із позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вижницькому районі Чернівецької області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Постановою Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з'ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представники позивача заперечили проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 з 03 лютого 1996 року по 26 липня 2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, інтереси якого представляє ОСОБА_2.

Відповідно до Акту про смертельний нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 30 листопада 2015 року о 17 год. 30 хв. з водієм фізичної особи-підприємця ОСОБА_8, ОСОБА_6 стався нещасний випадок в результаті якого настала смерть останнього.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району, 28 жовтня 2015 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 42 роки.

Діючи в інтересах неповнолітнього сина та доньки, ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою щодо виплати одноразової допомоги у разі його смерті внаслідок нещасного випадку на виробництві, відповідно до п.6.ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» .

Відповідно до постанови Відділення ВД ФССНВ у Вижницькому районі №2404/368/368/2 від 05 січня 2016 року про призначення одноразової допомоги сім'ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого після 01.01.2015 року, призначено суму одноразової допомоги ( вид виплати - 301, КЕКВ 2730.05) які мають на це право в разі смерті потерпілого, а саме: доньці - ОСОБА_7 та сину ОСОБА_5 розмірі 27560,00 грн. кожному.

Вказаною постановою також призначено одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його сім'ї в розмірі 137800,00 грн. (Вид виплати - 300, КЕКВ 2730.05). Зазначену допомогу призначено на сім'ю, однак в постанові не вказано осіб, яким призначена допомога.

Водночас, одноразова допомога в разі смерті потерпілого його сім'ї у розмірі 137800,00 грн. відповідачем не була проведена, а тому 09.02.2016 року позивач знову письмово звернулася до відповідача щодо виплати вказаної одноразової допомоги.

Листом № 41 від 16.02.2016 року відповідач відмовив у виплаті, зазначаючи при цьому, що до складу сім'ї ОСОБА_6, окрім дітей, може також входити ОСОБА_9, яка проживала із померлим без зареєстрованого шлюбу. Вказаним листом відповідач рекомендував звернутися до суду для вирішення питання права на отримання одноразової допомоги та визнання належної частки.

Враховуючи вказані обставини позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано повний пакет документів на отримання одноразової допомоги. Тому суд вважає дії Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції у Вижницькому районі в частині не зазначення даних про осіб які мають право на страхові виплати, - неправомірними та зобов'язує Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення виконавчої дирекції у Вижницькому районі виплатити одноразову допомогу в разі смерті потерпілого ОСОБА_6 внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім'ї, а саме сину, ОСОБА_5 у розмірі, відповідно до п.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Відповідно до ч.7 ст.34 Закону України від 23.09.1999 року "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (надалі Закон) у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого.

Згідно із ст.33 Закону у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Такими непрацездатними особами є інваліди - члени сім'ї потерпілого на час інвалідності, непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

За приписами пунктів 1.2, 6.1.4, 6.1.8, 6.1.10 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 року за № 24, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 року за № 715/13982 (далі - Порядок) у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення зобов'язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право: 1) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; 2) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; 3) щомісячну страхову виплату в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого (далі - щомісячна страхова виплата); 4) страхову виплату потерпілому у розмірі його середньомісячного заробітку при тимчасовому переведенні його на легшу нижчеоплачувану роботу; 5) страхову виплату потерпілому під час його професійної реабілітації; 6) щомісячну страхову виплату особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого; 7) відшкодування вартості ритуальних послуг, пов'язаних з похованням померлого.

Згідно із ст.15 Закону страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків, до повноважень якого згідно до ст.ст. 21,36 Закону входить вирішення питання про призначення і виплату страхових сум або про відмову у їх виплаті.

Відповідно до ст. 36 Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Отже, під «членом сім'ї» розуміється особа, що перебувала з потерпілим у правовідносинах, природа яких визначається кровними (родинними) зв'язками або шлюбними відносинами, постійним проживанням, веденням спільного господарства, про утворення особами сім'ї можуть свідчити і інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно пункту 6.1.1- 8 Порядку документом, що засвідчує родинні стосунки є свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження та ін.

Суд враховує, що позивачем надано відділенню Фонду документи, які підтверджують факт родинних зв'язків ОСОБА_6 та його доньки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_5. Більш того, факт наявності родинних стосунків між дітьми та потерпілим не заперечується відповідачем.

Враховуючи наведені обставини, відповідач листом № 41 від 16.02.2016 року протиправно відмовив позивачу у виплаті одноразової допомоги.

Доводи відповідача про відсутність підстав для виплати вказаної допомоги позивачу з огляду на те, що до складу сім'ї ОСОБА_6, окрім дітей, може також входити ОСОБА_9, яка проживала із померлим без зареєстрованого шлюбу, спростовуються рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 липня 2016 року у справі №713/324/16-ц, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 18 серпня 2016 року.

Так, згідно вказаного судового рішення відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Вижницькому районі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Берегометська селищна рада Вижницького району, ОСОБА_2, яка представляє інтереси неповнолітнього сина ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім'єю.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Вижницькому районі Чернівецької області залишити без задоволення, а постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 26 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 15 листопада 2016 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.