Справа № 826/8252/16
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року м. Київ К/800/21278/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т.
Гончар Л.Я.
Шведа Е.Ю.

провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2016 року у справі № 826/8252/16 за позовом ОСОБА_4 до Національного педагогічного університету імені М.П.Драгоманова про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова, в якому просила визнати протиправним та скасувати наказ від 18.04.2016 № 670.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказ ректора Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова від 18.04.2016 № 670 є протиправним, оскільки при прийнятті оскаржуваного наказу була порушена процедура його погодження.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 червня 2016 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2016 року скасовано рішення суду першої інстанції та закрито провадження в адміністративній справі.

На Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2016 року надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, ставиться питання про її скасування та направлення справи на продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.08.2013 року наказом № 1328 НПУ імені М.П. Драгоманова ОСОБА_4 зараховано з 01.09.2013 студенткою першого курсу денної форми навчання за напрямами за державними замовленням.

З 2013 року ОСОБА_4 є членом Первинної профспілкової організації студентів НПУ імені М. П. Драгоманова, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.

Викладачі НПУ імені М. П. Драгоманова подали рапорти на ім'я декана факультету іноземної філології зазначеного університету проф. Зернецької А. А., в якому доповіли про те, що студентка ОСОБА_4 регулярно не відвідує заняття та не з'явилась на модульне оцінювання. Декан факультету іноземної філології НПУ імені М. П. Драгоманова проф. Чернецька А. А. подала погоджений з головою студентської ради факультету рапорт на ім'я ректора зазначеного університету академіка НАПА України проф. Андрущенка В.П., в якому просила відрахувати зі складу студентів факультету іноземної філології студента 3 курсу 36 групи спеціальність «Мова і література» ОСОБА_4., як таку, що не відвідує заняття з 10.03.2016 року.

Наказом НПУ імені М. П. Драгоманова № 670 від 18.04.2016, відповідно до ст. 46 Закону України «Про вищу освіту», п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 15.04.1996 № 245, п.п. 4.4 та 5.13 Статуту університету, відраховано зі складу студентів 3-го курсу 36 групи факультету іноземної філології (спеціальність «Мова і література») ОСОБА_4 за пропуски занять без поважних причин.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно абз. 4 п. 1.2 договору від 02.03.2011 року між Адміністрацією, Первинною профспілкою організацією студентів і Студентською радою НПУ імені М. П. Драгоманова встановлено, що Адміністрація зобов'язується видавати накази про відрахування студентів за погодженням із Профкомом та Студрадою. Водночас, спірний наказ був прийнятий без погодження із профспілкою. При цьому, судом першої інстанції встановлено, що декан НПУ імені М. П. Драгоманова звернувся до голови та в.о. голови профспілкою організації студентів зазначеного університету факультету іноземної філології щодо погодження відрахування зі складу студенті 3 курсу денної форми навчання факультету іноземної філології ОСОБА_4 після прийняття спірного наказу.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження в адміністративній справі суд апеляційної інстанції виходив з того, що за змістом ч. 2 ст. 20 Закону України «Про освіту» керівники навчальних закладів, що є у загальнодержавній власності і підпорядковані центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, обираються за конкурсом і призначаються на посаду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти, шляхом укладання з ними контракту відповідно до порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене судом апеляційної інстанції встановлено, що Національний педагогічний університет імені М. П. Драгоманова не є суб'єктом владних повноважень у розумінні положень КАС України, не є органом управління освітою та не здійснює функцій суб'єкта владних повноважень у сфері управлінської діяльності, водночас, спірні відносини не пов'язані також і з прийняттям, проходженням чи звільненням з публічної служби, а справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що даний спір є приватно - правовим, а тому його належить розглядати в порядку цивільного судочинства відповідним районним судом з урахуванням правил підсудності.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками суду апеляційної інстанції виходячи з наступного. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України визначено, що суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У ст. 2 КАС України зазначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

З огляду на наведене адміністративним є спір про оскарження дій особи, які вона вчиняє в якості суб'єкта владних повноважень на виконання владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про освіту» в Україні для управління освітою створюються система державних органів управління і органи громадського самоврядування. Органи управління освітою і громадського самоврядування діють у межах повноважень, визначених законодавством.

Вичерпний перелік органів управління освітою визначений ст. 11 Закону України «Про освіту». До таких віднесені центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері освіти; центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері освіти; місцеві державні адміністрації і органи місцевого самоврядування, а також утворені місцевими державними адміністраціями та органами місцевого самоврядування структурні підрозділи з питань освіти (місцеві органи управління освітою).

Суд касаційної інстанції зазначає, що, в окремих випадках, як суб'єкт владних повноважень може виступати особа, яка не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, але в силу повноважень, наданих законодавством, виконує окремі владні управлінські функції або делеговані повноваження. Проте судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що Національний педагогічний університет імені М. П. Драгоманова, не є суб'єктом владних повноважень, та не виконує його окремі владні управлінські функції або делеговані повноваження при винесенні оскаржуваного наказу відповідача.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції повно і правильно встановлені фактичні обставини справи, характер правовідносин сторін і вірно застосовано до них норми матеріального права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2016 року у справі № 826/8252/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута в порядку ст.ст. 235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: