Справа № 452/2344/16-а
Суддя: Казан І. С.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 452/2344/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 листопада 2016 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.

при секретарі Топорович В.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Самборі Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Львівської області, третя особа управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Львівської області, - про визнання відмови органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування неправомірною та зобовязання укласти договір, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_3 міської ради Львівської області про визнання відмови органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування неправомірною та зобовязання укласти договір. У підтвердження заявлених позовних вимог позивач посилається на те, рішенням 20 сесії 5 демократичного скликання ОСОБА_3 міської ради від 15.07.2010 року №25, був затверджений проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 300м2 по вул. Купилевій, 1«а» в м. Самборі під влаштування автостоянки та надання її в оренду терміном на 5 років за рахунок частини території ОСОБА_3 райспоживспілки. Під час підготовки документів для укладення договору оренди землі зясувалось, що в рішенні міської ради невірно зазначена адреса місця розташування земельної ділянки; під вказаною адресою знаходиться інший обєкт нерухомого майна, а тому необхідно присвоїти земельній ділянці площею 300м2, призначеної під влаштування автостоянки інший окремий вуличний номер 1«т» по вул. Купилевій в м. Самборі, про що начальником відділу архітектури та містобудування була видана довідка №1/1-76 від 06.06.2007 року. Рішенням 27 сесії 4 скликання ОСОБА_3 міської ради від 25.12.2012 року №30 було вирішено внести зміни в рішення ОСОБА_3 міської ради від 15.07.2010 року №25, а саме в пункті 1 замість слів «Купилева, 1а» вказати «Купилева, 1т». Після виправлення адреси місця розташування земельної ділянки були внесені відповідні зміни у проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки під влаштування автостоянки площею 300м2 по вул. Купилевій, 1«т» в м. Самборі; у подальшому проект землеустрою доповнювався документацією з призначенням кадастрового номеру земельної ділянки. 30.06.2016 року після отримання витягу з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки з присвоєним кадастровим номером, ОСОБА_1 набув право на укладення договору оренди цієї земельної ділянки, так як обєкт оренди був визначений відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції від 07.11.2011 року. Однак, звернувшись до ОСОБА_3 міської ради про укладення договору оренди землі, позивачу було відмовлено в укладенні договору з підстав невиконання вказаного зобовязання у рішеннях ОСОБА_3 міської ради №25 від 15.07.2010 року та №30 від 25.12.2012 року, про укладення договору оренди в місячний термін і термін на який було надано в оренду земельну ділянку на 5 років пройшов. ОСОБА_1 вважає, що договір оренди не був укладений в місячний термін з вини відповідача, так як саме відповідачем була допущена помилка у визначенні адреси місця розташування земельної ділянки.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримав, просив її задовольнити та посилався на обставини зазначені у зверненні до суду.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради Львівської області на виклик до суду не зявився без поважних причин, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи; через три звернення представника відповідача із письмовим клопотанням про відкладення розгляду справи та з урахуванням обставин у справі суд відкладав розгляд адміністративного позову. Беручи до уваги наведене, вимоги ст. ст. 122, 128 КАС України і те, що відповідачу пропонувалось неодноразово подати письмове заперечення проти позову, що цілком залишилось поза реакцією; судом кожен раз після відкладення розгляду попереджалось про наслідки повторного неприбуття на виклик до суду, що визнано судом як неприбуття без поважних причин, оскільки жодного підтвердження про участь в інших розглядах справ представником відповідача до справи не подано по сьогодні; не подано жодного письмового доказу в заперечення проти адміністративного позову; а також через тривалий час із 13.09.2016 року перебування на розгляді в місцевому суді зазначеної адміністративної справи, відтак суд постановляє ухвалу про розгляд позову і вирішення його на підставі наявних у ньому доказів.

Представник третьої особи управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі Львівської області ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, звернувши увагу суду на те, що повязані питання із землею вирішуються тривалий час через часті зміни до земельного законодавства, через виготовлення великої кількості документів та різними задіяними структурами, що також значно впливає на час. А тому у випадку спору позивача, що склався із відповідачем, представник третьої особи переконана, що дії посадових осіб відповідача є неправомірними, оскільки прийняттям відповідачем рішення ОСОБА_3 міської ради 25.12.2012 року №30, яким вирішено внести зміни в рішення ОСОБА_3 міської ради від 15.07.2010 року №25, відповідачем вже визнано самостійне зволікання із виконанням останнього власного рішення, де пунктом 4 покладено контроль за виконанням на постійну комісію ради з питань землекористування, будівництва та архітектури. Оскільки позивач ОСОБА_1 отримав повідомлення від міської ради про неможливість укладення договору оренди, що є порушенням його законних прав, свобод та інтересів, то представник третьої особи управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі вважала за необхідне прийняти позитивне судове рішення.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до переконання, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 міської ради Львівської області про визнання відмови органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування неправомірною та зобовязання укласти договір, підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради Львівської області від 15.07.2010 року №25 «Про надання земельних ділянок в оренду та постійне користування» затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 за рахунок частини території ОСОБА_3 райспоживспілки площею 300м2 по вул. Купилевій, 1«а» під влаштування автостоянки та надання її в оренду терміном на 5 років; зобовязано землекористувачів у місячний термін укласти догори оренди.

Відповідно до рішення ОСОБА_3 міської ради Львівської області від 25.12.2012 року №30 внесено зміни в рішення ОСОБА_3 міської ради від 15.07.2010 року №25, а саме: в пункті 1 замість слів «Купилева, 1а» вказати «Купилева, 1т».

Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 30.06.2016 року, кадастровий номер земельної ділянки по вул. Купилевій, 1«т» в м. Самборі Львівської області площею 0,03га :03:029:0076; датою державної реєстрації землі є «29.12.2015 року».

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції станом на 15.07.2010 року, істотними умовами договору оренди землі визнається обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); у редакції Закону України від 07.07.2011р. N3613-VI істотними умовами договору оренди землі є обєкт оренди, - кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки.

Як установлено у судовому засіданні із пояснень позивача ОСОБА_1, про визначення кадастрового номеру земельної ділянки :03:029:0076 по вул. Купилевій, 1«т» в м. Самборі були внесені відомості 26.06.2012 року та проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки був доопрацьований відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» лише 15.12.2015 року; 30.06.2016 року за замовленням ОСОБА_1 на підставі доопрацьованого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 15.12.2015 року відомості про права ОСОБА_3 міської ради, податковий номер 26269805, на земельну ділянку кадастровий номер :03:029:0076 були зареєстровані у Державному земельному кадастрі. ОСОБА_1 сплатив земельний податок за 2016 рік в сумі 3130грн. за користування ним земельною ділянкою площею 0,03га по вул. Купилевій, 1«т» в м. Самборі.

Із повідомлення ОСОБА_3 міської ради Львівської області від 22.07.2016 року №13-1932/2-17 громадянину ОСОБА_1 установлено, що у 2010 році було надано в оренду терміном на 5 років земельну ділянку по вул. Купилевій, 1«т» в м. Самборі під влаштування автостоянки та було зобовязано в місячний термін укласти договір оренди землі; дане зобовязання не було виконано; термін на який було надано в оренду земельну ділянку також пройшов; оскільки ОСОБА_1 не заключив договір оренди землі, то на сьогоднішній день дана земельна ділянка класифікується як вільна і згідно ст. 134 Земельного кодексу України підлягає продажу окремими лотами на конкурентних засадах.

Зазначена відповідь позивачу суперечить позиції самого відповідача ОСОБА_3 міської ради прийняттям безпосереднього рішення 25.12.2012 року за №30, яким внесено зміни в рішення ОСОБА_3 міської ради від 15.07.2010 року №25; тривалому часу оформлення відповідної документації, а також вимогам наведених далі нормативних актів:

Згідно ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. 6 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Тому правомірно в судовому порядку позивач ОСОБА_1 просив визнати відмову ОСОБА_3 міської ради в укладенні із ним договору оренди земельної ділянки неправомірною, оскільки визначення кадастрового номеру земельної ділянки та внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру стало необхідною та істотною умовою укладення договору оренди землі, яка була виконана саме 30.06.2016 року; та зобовязати укласти договір оренди земельної ділянки.

Ураховуючи вищенаведене, достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню і слід визнати неправомірною відмову ОСОБА_3 міської ради в укладенні з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :03:029:0076 в м. Самборі Львівської області по вул. Купилевій, 1«т», площею 0,03га терміном на пять років, призначену під облаштування автостоянки у тому числі виходячи з принципів адміністративного судочинства, верховенства права; відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, що судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України та згідно зі ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України основною засадою судочинства є обовязковість рішень суду.

Керуючись ст. ст. 7, 70, 86, 158 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною відмову ОСОБА_3 міської ради в укладенні з ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки із кадастровим номером :03:029:0076 в м. Самборі Львівської області по вул. Купилевій, 1«т», площею 0,03га терміном на пять років, призначену під облаштування автостоянки.

Зобовязати ОСОБА_3 міську раду Львівської області укласти із ОСОБА_4, податковий номер НОМЕР_1, договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :03:029:0076, що розташована у м. Самборі по вул. Купилевій, 1«т», площею 0,0300га призначеної під влаштування автостоянки терміном на пять років на підставі рішень ОСОБА_3 міської ради №25 від 15.07.2010 року та №30 від 25.12.2012 року, - у місячний термін з дня набрання судовим рішенням законної сили.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до адміністративного суду апеляційної інстанції через місцевий суд протягом десяти днів з часу отримання її копії. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя