Справа № 816/4248/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 листопада 2016 р.Справа № 816/4248/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання: Медяник А.О.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. по справі № 816/4248/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання індивідуальної податкової консультації недійсною,

ВСТАНОВИЛА:

22 жовтня 2015 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду задоволено адміністративний позов Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Міжрегіонального головного управління ДФС- Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання індивідуальної податкової консультації недійсною.

31 серпня 2016 року на зазначену постанову суду Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби подано апеляційну скаргу. Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби пропущено строк на апеляційне оскарження, встановлений ст. 186 КАС України. У апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

04 жовтня 2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду відмовлено Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. по справі №816/4248/15.

06 жовтня 2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. по справі № 816/4248/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання індивідуальної податкової консультації недійсною - залишено без руху. Надано скаржнику 30 днів з дня отримання копії ухвали суду для надання клопотання про поновлення строку із зазначенням інших причин пропуску строку.

07 листопада 2016 року на адресу Харківського апеляційного адміністративного суду надійшла заява від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування заяви про поновлення пропущеного процесуального строку заявник зазначив, що Офісом великих платників податків ДФС своєчасно подано апеляційну скаргу до суду, але апеляційна скарга не розглянута через відсутність фінансування на сплату судового збору. Вказує, що обов'язок щодо сплати судового збору за подання процесуальних документів до суду у органів ДФС України виник 01.09.2015, а тому під час планування використання бюджетних коштів на 2015 рік об'єктивно неможливо було врахувати витрати бюджетних коштів на подання документів до суду. Саме тому відповідач був позбавлений можливості виконати вимоги ч. 6 ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України та надати документ про сплату судового збору. Зазначає, що станом на 30.08.2016 року кошторис відповідача затверджений, кошти на сплату судового збору виділені, тому тільки в даний момент податковий орган мав змогу заплатити судовий збір. Зазначає, що відповідачем протягом 2015-2016 років постійно вживалися заходи для оскарження рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представників відповідача, перевіривши доводи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що подане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Матеріали справи свідчать, що копію постанови Харківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року отримано заявником 16 листопада 2015 року (т. 1 а.с. 170), апеляційну скаргу на зазначену постанову було подано відповідачем 26 листопада 2015 року, тобто у строк встановлений ч. 2 ст. 186 КАС України.

14 грудня 2015 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду зазначена апеляційна скарга була залишена без руху з підстави порушення частини 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору. Скаржнику надано строк для усунення недоліків скарги - протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали суду (т. 1 а.с.181).

29 грудня 2015 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду повторно направлено ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14.12.15 року про залишення без руху апеляційної скарги Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби-Центральний офіс з обслуговування великих платників на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. по справі № 816/4248/15 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби-Центральний офіс з обслуговування великих платників про визнання індивідуальної податкової консультації недійсною, встановивши строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги на протязі 5 днів з моменту отримання копії ухвали.

26 січня 2016 року ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Міжрегіонального головного управління ДФС-Центрального офісу з обслуговування великих платників на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. по справі № 816/4248/15 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Міжрегіонального головного управління ДФС-Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання індивідуальної податкової консультації недійсною повернуто відповідачу (т. 1 а.с. 220).

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Аналізуючи вище викладене колегія суддів не заперечує права відповідача повторно звернутись до суду з апеляційною скаргою, однак з дотриманням вимог ст. 186-187 КАС України.

Повторно з апеляційною скаргою відповідач звернувся лише 31 серпня 2016 року, що підтверджується (т. 2 а.с. 27), тобто більше ніж через півроку після повернення апеляційної скарги.

У заяві, відповідач просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи своє його тим, що на момент винесення справи по суті були внесені зміни до Закону України "Про судовий збір", відповідно до яких на органи державної влади покладено обовязок сплачувати судовий збір. Однак, в Державному бюджеті України стаття витрат на судовий збір не була передбачена та не було внесено змін до Бюджету. Відповідач стверджує, що протягом 2015-2016 років постійно вживалися заходи для оскарження рішення суду першої інстанції.

Наведені скаржником у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 13 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду у випадках та порядку, встановлених цим Кодексом.

Частина перша статті 185 Кодексу адміністративного судочинства України надає право сторонам та іншим, зазначеним у ній суб'єктам, оскаржити в апеляційному порядку судові рішення суду першої інстанції.

Частиною 2 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленим судовим рішенням суду першої інстанції, можуть скористатися правом його оскарження в апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Частина друга статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на осіб, які беруть участь у справі, обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України процесуальний строк може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі у разі його пропущення з поважних причин.

Отже, особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

В контексті наведеної норми поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи певних процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Відповідно до вимог Закону України Про судовий збір, з урахуванням змін, внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору, на момент первинного подання апеляційної скарги суб'єкти владних повноважень зобов'язані сплачувати судовий збір.

Зі змісту клопотання заявника не вбачається, що наведені підстави є достатніми для його задоволення. Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Як зазначено вище, відповідач всупереч вимогам ч. 6 ст. 187 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснив сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі при зверненні до суду з апеляційною скаргою вперше.

При цьому, податковий орган не надав доказів відсутності на його рахунках коштів та вчинення будь-яких дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору фінансування з Державного бюджету України з моменту звернення до суду з апеляційною скаргою вперше.

Вищевикладене свідчить лише про відсутність у відповідача наміру своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

Крім того, після отримання ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2016 року про повернення апеляційної скарги, апелянт мав можливість одразу подати апеляційну скаргу разом із клопотанням про відстрочення/розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Вказаним правом відповідач не скористався, що свідчить про невжиття Офісом великих платників податків ДФС всіх можливих заходів для своєчасного подання апеляційної скарги з дотриманням строку, передбаченого ч. 2 ст. 186 КАС України.

Доказів які б підтверджували, що відповідач вживав заходи направлені на оскарження рішення суду першої інстанції в матеріалах справи не міститься.

Враховуючи викладене, наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження підстави пропуску такого строку не є поважними.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" від 06.10.2015 Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою потворного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Отже, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що у даному випадку зазначені відповідачем причини значного пропуску строку оскарження не виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

У даному випадку не вбачається обставин, які обєктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання належним чином оформленої апеляційної скарги протягом установленого законодавством терміну чи подати клопотання про поновлення такого строку із зазначенням поважних причин, підтверджених доказами, для поновлення строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви выдповыдача та поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського окружного адміністративного суду суду від 22 жовтня 2015 року.

Керуючись ст. 100, 186 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2015р. по справі №816/4248/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3 ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 16.11.2016 р.