Справа № 815/4320/16
Суддя: Бжассо Н. В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4320/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В., справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій щодо відмови у застосуванні митної вартості за першим методом оцінки, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1П.) до Одеської митниці ДФС, за результатом розгляду якого позивач просить суд: визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ФОП ОСОБА_1, за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються; скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації , митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060702/2016/0015;визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості від 02.08.2016 року № 500060702/2016/000096/2 ; судові витрати розподілити відповідно до ст. 94 КАСУ.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними доводами.

18.05.2016 року між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та Компанією «Махіоn Jantas Jant Sanayi ve Ticaret A.S.» (Туреччина) (Продавець), укладено зовнішньоекономічний договір № NVP-MAXION, відповідно до умов якого Продавець відвантажує, а Покупець приймає та оплачує колісні диски та комплектуючі до них, у кількості та по цінам, вказаним у Інвойсах, що є невід'ємною частиною договору. Ціна за товар визначена у Євро за одиницю товару та вказана у Інвойс. Сума контракту визначається згідно Інвойс, умови поставки визначаються на умовах FOB(Izmir) Інкотермс 2010.

Відповідно до п. 5.2. зовнішньоекономічного договору, та на підставі рахунку -проформи № 1000R від 14.06.2016, ФОП ОСОБА_1 здійснив 100% попередню оплату, згідно платіжного доручення б/н від 05.07.2016 року.

20.07.2015 року з метою додержання умов договору сторони узгодили Інвойс № 182413, відповідно до якого була узгоджена номенклатура, ціна та кількість Товару.

Загальна кількість товару складає 480 штуки, загальна вартість товару становить 26824,00 Євро.

Позивач зазначає, що для здійснення митного оформлення ним була подана до Одеської митниці ДФС електронна вантажна митна декларація № 500060702/2016/009927 від 01.08.2016 року з пакетом супровідних документів: коносамент (Bill of Lading) № TFT/IZM/ODS/160100AD/IZM16/10 від 24.07.2016 року, банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 05.07.2016 року, документ, що підтверджує вартість перевезення № 28072016 (FM1) від 28.07.2016 року, прайс-лист виробника товару б/н від 14.06.2016 року, розрахунок ціни (калькуляція) № 182413 від 20.07.2016 року, інвойс № 182413 від 20.07.2016 року, пакувальний лист б/н від 20.07.2016 року, рахунок-проформа № 100R від 14.06.2016 року, навантажувальний документ № 62857 від 28.07.2016 року, зовнішньоекономічний договір № NVP-MAXION від 18.05.2016 року, внутрішній договір доручення № НАТ 444274 від 18.03.2016 року, сертифікат про походження товару № 0022814 від 21.07.2016 року, копія митної декларації країни відправлення 16351900 EX056711 від 21.07.2016 року.

02.08.2016 року на вимогу митного органу, для підтвердження митної вартості позивачем надано додаткові документи: висновок експерта щодо визначення ринкової вартості товару № 20-05/08-2016 від 02.08.2016 року, каталог виробника б/н, виправлений розрахунок ціни (калькуляція) № 182413 від 20.07.2016 року, лист-пояснення постачальника б/н від 02.08.2016 року.

У вантажній митній декларації № 500060702/2016/009927 від 01.08.2016 року митна вартість товару визначена за першим методом за ціною договору на рівні 1,37 Євро за кг.

На думку позивача, ним надано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості Товару за першим методом - за ціною договору, у декларації №500060702/2016/009927 від 01.08.2016 р.

Проте, відповідачем, всупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданої вантажної декларації та документів винесена картка відмови у прийнятті митної декларації № 500060702/2016/00152 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 02.08. 2016 року № 500060702/2016/000096/2, яким митну вартість товару визначено за резервним методом на рівні 1,78 Долари США за кг., або 1,61 Євро за кг.

Відповідно до вказаного рішення про коригування митної вартості товарів «обставини прийняття рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено: з метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару було проведено аналіз баз даних ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів , є більшим : по товару № 1 - за МД № 40005000/2016/018276 від 25.06.2016 - 1,78 Доларів США за кг.

Не погоджуючись з рішенням митного органу, позивач 03.08.2016р. подав до митниці нову ВМД № 500060702/2016/010127, за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Позивач вважає рішення про коригування митної вартості та картку відмови у прийнятті митної декларації протиправними та таким, що підлягають скасуванню, оскільки ним поданий вичерпний перелік документів для митного оформлення товарів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МКУ. Розбіжності, які були наявні на думку відповідача, фактично відсутні.

Позивач до судового засідання не з'явився, належним чином та своєчасно повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в письмових запереченнях від 06.1-.2016 року, в яких зазначив, що Одеська митниця ДФС діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження, що відповідає вимогам ч.4 ст.122, ч. 6 ст. 128 КАС України.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

18.05.2016 року між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та Компанією «Махіоn Jantas Jant Sanayi ve Ticaret A.S.» (Туреччина) (Продавець), укладено зовнішньоекономічний договір № NVP-MAXION, відповідно до умов якого продавець відвантажує, а покупець приймає та оплачує колісні диски та комплектуючі до них, у кількості та по цінам, вказаним у Інвойсах, що є невід'ємною частиною договору, створюється та надається до кожної поставки товару.

Згідно ч. 3 вказаного договору, валютою платежу за даним договором є Євро, ціна товару за кожною поставкою вказується у комерційному інвойсі та визначається на умовах FOB(Izmir) Інкотермс 2010.

Згідно ч. 5 Договору, покупець здійснює оплату за товар продавцю банківським перерахунком на розрахунковий рахунок продавця, порядок оплати визначається в рахункі-проформі за кожною поставкою.

Згідно рахунку-проформи № 1000R від 14.06.2016 року, продавець відправляє покупцеві товар: безкамерні диски для вантажного транспорту у загальній кількості 50 шт., на суму 27624,00 Євро на умовах 100% передплати.

Згідно квитанції від 05.07.2016 року, позивач перерахув через публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 100% передплату за товар у сумі 27624,00 Євро.

Згідно рахунку-фактури (інвойс) № 182413 від 20.07.2016 року, продавець відправив покупцеві товар: безкамерні диски для вантажного транспорту у загальній кількості 480 шт., на суму 26824, 00 Євро.

Згідно митної декларації країни відправлення 16351900 EX056711 від 21.07.2016 року, компанією «Махіоn Jantas Jant Sanayi ve Ticaret A.S» поставлено позивачу товар у кількості 480 шт. на суму 26824, 00 Євро.

Згідно калькуляції собівартості дисків за інвойсом № 182413 від 20.07.2016 року здійснено розрахунок вартості товарів у доларах США. Згідно листа-пояснення від 02.08.2016 року, що направлений Компанією «Махіоn Jantas Jant Sanayi ve Ticaret A.S.» позивачу, компанією зазначено, що в калькуляції собівартості дисків за інвойсом № 182413 від 20.07.2016 року допущено помилку щодо щзазначаення вартості у доларах США, компанія «Махіоn Jantas Jant Sanayi ve Ticaret A.S.» просить вважати правильною калькуляцію собівартості дисків за умовами поставки FOB із загальною вартістю визначеною у Євро. До листа надано виправлену калькуляцію.

Згідно платіжного доручення в іноземній валюті від 12.08.2016 року, Компанією «Махіоn Jantas Jant Sanayi ve Ticaret A.S.» перераховано на рахунок ФОП ОСОБА_1 800 Євро, з вирахуванням збору відправника у сумі 12 Євро.

Відповідно до висновку експерта від 02.08.2016 року № 20-05/08-2016, виконаний на замовлення ФОП ОСОБА_1, вартість продукції визначалась на підставі середньо ринкових цін виробничих та торгівельних підприємств поза межами України з урахуванням місцезнаходження виробника та порівнянням продукції з іншими торгівельними марками інших компаній.

01.08.2016 року позивачем була подана до Одеської митниці ДФС електронна вантажна митна декларація № 500060702/2016/009927 від 01.08.2016 року з пакетом супровідних документів, в якій зазначено ціну товару у розмірі 26824, 00 Євро.

02.08.2016 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № 500060702/2016/000096/2, згідно якого під час здійснення перевірки документів та відомостей, які надаються митним органам, встановлено наявність розбіжностей та відсутність всіх відомостей для підтвердження числових значень складових митної вартості, зокрема: 1) у рахунку-фактурі від 20.07.2016 року № 182413 визначено вартість товару на рівні 26824 Євро. Валютою у п.3.1 зовнішньоекономічного контракту визначена Євро. У калькуляції складові та власне вартість товару визначена в доларах США; 2) у проформі-інвойс від 14.06.2016 року № 1000R вартість товару визначена на умовах FOB Izmir на рівні 27624 Євро, у рахунку-фактурі від 20.07.2016 № 182413 визначено вартість товару на рівні 26824 Євро.

Декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати: виписку з бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовленими спеціалізованими експертними організаціями, каталоги, праси виробника товару.

Як встановлено судом, електронним повідомленням позивач повідомив відповідача про відсутність можливості надати виписку з бухгалтерської документації, надав пояснення щодо встановлених розбіжностей та надано витяг з каталогу виробника, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованою експертною установою, лист постачальника та виправлену калькуляцію.

Згідно рішення про коригування митної вартості № 500060702/2016/000096/2 від 02.08.2016 року, з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз бази даних ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів є більшим: по товару №1 - товар №1 МД від 25.06.2016 року № 400050000/2016/018276 nf становить 1,78 дол. США за кг нетто, у зв'язку з чим ціну товару було скориговано.

Суд зазначає, що доказів на підтвердження обраної відповідачем митної вартості подібних(аналогічних) товарів до суду не надано.

Відповідачем за результатами перевірки митної декларації та наданих документів складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060702/2016/00152.

Відповідно до ст. 49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 с. 51 МКУ митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.2, ч.3 ст. 53 МКУ , у випадках , передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом встановлено що декларантом до митного оформлення для підтвердження заявленої митної вартості товарів разом з митною декларацією були подані, зокрема, наступні документи: коносамент (Bill of Lading) № TFT/IZM/ODS/160100AD/IZM16/10 від 24.07.2016 року, банківський платіжний документ, що стосується товару б/н від 05.07.2016 року, документ, що підтверджує вартість перевезення № 28072016 (FM1) від 28.07.2016 року, прайс-лист виробника товару б/н від 14.06.2016 року, розрахунок ціни (калькуляція) № 182413 від 20.07.2016 року, інвойс № 182413 від 20.07.2016 року, пакувальний лист б/н від 20.07.2016 року, рахунок-проформа № 100R від 14.06.2016 року, навантажувальний документ № 62857 від 28.07.2016 року, зовнішньоекономічний договір № NVP-MAXION від 18.05.2016 року, внутрішній договір доручення № НАТ 444274 від 18.03.2016 року, сертифікат про походження товару № 0022814 від 21.07.2016 року, копія митної декларації країни відправлення 16351900 EX056711 від 21.07.2016 року; висновок експерта щодо визначення ринкової вартості товару № 20-05/08-2016 від 02.08.2016 року, каталог виробника б/н, виправлений розрахунок ціни (калькуляція) № 182413 від 20.07.2016 року, лист-пояснення постачальника б/н від 02.08.2016 року.

Згідно рішення про коригування митної вартості, відповідачем було встановлено вищезазначені розбіжності у документах, що були подані декларантом.

Перевіряючи правильність висновків митного органу, судом встановлено, що у розрахунку ціни (калькуляція) № 182413 від 20.07.2016 року, що надана позивачем митному органові разом із митною декларацією від 01.08.2016 року дійсно допущено помилку та визначено вартість товару у доларах США. Проте, позивач до прийняття рішення про коригування митної вартості надав відповідачу лист-пояснення від 02.08.2016 року постачальника товару разом із виправленою калькуляцією, де вартість товару визначено у Євро. Суд вважає, що відповідач не обґрунтовано не прийняв до уваги надані позивачем докази, оскільки помилка допущена в калькуляції не з вини позивача, калькуляції складена людиною, що не виключає можливості допущення технічних помилок, описок при складанні документів. До того ж, згідно зовнішньоекономічний договір № NVP-MAXION від 18.05.2016 року, вартість товару та базові умови поставки зазначаються саме в комерційному інвойсі.

Щодо другого зауваження відповідача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так відповідач в письмових запереченнях на адміністративний позов посилається на Додаток до рекомендації № 1 «Формуляр-зразок Організації об'єднаних Націй для зовнішньоторговельних документів. Керівні принципи застосування» (2001), згідно якого рахунок-проформа - це документ,який слугує в якості попереднього рахунку та містить у цілому ту ж саму інформацію, що і рахунок-фактура, але не є основною для оплати.

Згідно договору № NVP-MAXION від 18.05.2016 року, передбачено, що у разі якщо товар згідно комерційного інвойсу був поставлений не у повному обсязі, продавець зобов'язується на протязі 30 календарних днів з моменту отримання повідомлення щодо недопоставки товару повернути вартість недопоставленого товару шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок покупця.

Враховуючи те, що в рахунку-проформі № 1000R від 14.06.2016 року було визначено кількість товару 500 шт. на суму 27624,00 Євро, а згідно рахунку-фактури (інвойсу) від 20.07.2016 року № 182413 поставлено позивачу товар у кількості 480 шт., зменшилася і вартість товару до 26824,00 Євро, оскільки безкамерні диски для вантажного транспорту у кількості 20 шт. ФОП ОСОБА_1 не отримував, у зв'язку з чим різниця у вартості товару була перерахована на рахунок позивача,як передбачено договором від 18.05.2016 року № NVP-MAXION.

Таким чином,суд приходить до висновку, що виявлені відповідачем недоліки ніяким чином не впливають на визначення митної вартості товару.

Крім того, позивачем надано на пропозицію відповідача додаткові документи, окрім виписки з бухгалтерської документації із поясненням, чому позивач не може надати зазначену виписку.

Враховуючи вищевикладене суд приходить висновку, що рішення про коригування митної вартості від 02.08.2016 року № 500060702/2016/000096/2 є протиправним та підлягає скасуванню, з тих самих причин підлягає скасуванню картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060702/2016/00152.

Вимога позивача щодо визнання протиправними дій Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої ФОП ОСОБА_1, за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, на думку суду, задоволенню не підлягає. Відповідач безпосередньо не відмовляв у застосуванні митної вартості, заявленої ФОП ОСОБА_1, а за результатами розгляду та перевірки наданих документів, що входить до кола повноважень відповідача, виявив розбіжності та скоригував заявлену митну вартість товару. Враховуючи, що вказані дії щодо перевірки повноти даних зазначених у наданих позивачем документах під час митного оформлення входять у коло повноважень відповідача, суд приходить висновку про відсутність ознак протиправності у зазначених діях.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до положень ч. ч. 1,3 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з Одеської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати у сумі 2701,75 грн., що сплачені ним під час подання адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 69-71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій щодо відмови у застосуванні митної вартості за першим методом оцінки, скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, визнання протиправним та скасування рішення про корегування митної вартості.

Скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації , митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060702/2016/0015.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості від 02.08.2016 року № 500060702/2016/000096/2.

Стягнути з Одеської митниці ДФС (39441717) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) судові витрати у сумі 2701,75 грн.(дві тисячі сімсот одна гривня сімдесят п'ять копійок), що сплачені ним під час подання адміністративного позову.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.В.Бжассо