Справа № 814/1035/16
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/1035/16

Категорія: 12.2 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Танасогло Т.М.,

суддів Бойка А.В.,

Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (військова частина-польова пошта НОМЕР_2 ) про зобов`язання вчинити певні дії -,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про зобов`язання здійснити перерахунок і виплату грошового забезпечення з 12 березня 2015 року по 12 травня 2015 року, виходячи з посадового окладу 1060,00 грн. на місяць та щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% від посадового окладу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та ухвалити нову, якою адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

12 березня 2015 року на виконання наказу ПЗ Міністерства оборони України від 06 березня 2015 року. № 29. наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 51 капітана юстиції військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ОСОБА_2 призначено на посаду помічника командира бригади з правової роботи - начальника юридичної групи та з 12 березня 2015 року зараховано у розпорядження командира військової частини. /а. с. 19/

Згідно наказу командира військової частини від 12 травня 2015 року № 102 позивач прийняв посаду і приступив до виконання службових обов`язків лише з 12 травня 2015 року, оскільки посада стала вакантною 04 травня 2015 року з дати виключення зі списків особового складу частини ОСОБА_3 (наказ командира військової частини від 04 травня 2015 року № 96).

Вищевикладені обставини стали підставою для нарахування і виплати грошового забезпечення позивача не в повному обсязі у період з 12 березня 2015 року по 12 травня 2015 року.

Не погоджуючись з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач приступив до виконання посадових обов`язків за посадою помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної групи лише 12 травня 2015 року, у зв`язку з чим відсутні підстави для виплати грошового забезпечення позивачу у період виконання обов`язків за невакантними посадами, що тимчасово виконувалися.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції правильним та таким, що відповідає вимогам Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260.

В апеляційної скарзі вказується на те, що суд першої інстанції при вирішенні справи помилково послався на пункти 7.3.2, 7.10, 7.11 Інструкції №260 від 11 червня 2008 року, оскільки протягом спірного періоду позивач тимчасово обов`язки за посадою не виконував.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на наступне.

Пунктом 7.3.2 Інструкції встановлено, що військовослужбовцям, які обіймають посади начальників штабів військових частин і підрозділів, заступникам і помічникам командирів і начальників усіх найменувань незалежно від їх функціональних обов`язків, у разі тимчасового виконання обов`язків за невакантними посадами безпосередніх командирів і начальників виплачуються оклади за основними посадами. У разі тимчасового виконання зазначеними військовослужбовцями обов`язків за вакантними посадами безпосередніх командирів і начальників виплачуються оклади за посадами, що тимчасово виконуються, на загальних підставах.

Відповідно до п. 7.10 Інструкції військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які перебувають у розпорядженні, допущеним наказом відповідного командира (начальника), у розпорядженні якого вони перебувають, до тимчасового виконання обов`язків за вакантними посадами за їх спеціальністю, за час фактичного виконання обов`язків за цими посадами, але не більше ніж за два місяці, виплачуються оклади за посадами, що тимчасово виконуються (з урахуванням підпунктів 7.3.3 та 9.5.6 цієї Інструкції).

Пунктом 7.11 Інструкції встановлено, що військовослужбовцям, допущеним у період перебування у розпорядженні до тимчасового виконання обов`язків за невакантними посадами, посадові оклади за невакантними посадами, що тимчасово виконуються, не виплачуються.

Як вбачається з матеріалів справи, на посаді помічника командира бригади з правової роботи начальника юридичної групи військової частини польова пошта НОМЕР_2 , на яку Наказом №29 від 06 березня 2015 року був призначений позивач, до 04 травня 2015 року проходив службу інший військовослужбовець, що не заперечується позивачем.

Позивач отримав справи, прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків, відповідно до витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_2 №102 від 12 травня 2015 року, лише з 12 травня 2015 року.

Таким чином, на думку колегії суддів, підстав для виплати грошового забезпечення у період перебування позивача у розпорядженні до тимчасового виконання обов`язків за невакантними посадами, а саме з 12 березня 2015 року по 12 травня 2015 року виходячи з посадового окладу 1060,00 грн. на місяць, відсутні.

Аналізуючи вищевикладене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог правильним.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального закону та вирішив справу по суті правильно, тому постанова суду першої інстанції в порядку ст.200 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направленні її копій сторонам та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі.

Головуючий: Т.М.Танасогло
Суддя: А.В.Бойко
Суддя: О.В.Яковлєв