Справа № 804/2555/16
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2016 рокусправа № 804/2555/16

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року у справі №804/2555/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зміну наказу, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_1.(далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач, ГУНП в Дніпропетровській області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати протиправним та скасувати п.3 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 06.04.2016 року №870 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпродзержинського ВП ГУНП»; змінити наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 25.04.2016 року №99 о/с в частині призначення його на посаду слідчого слідчого управління ГУНП, звільнивши з посади начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, виключивши з нього словосполучення «у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом допущено суттєві порушення норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт вказував, що суд не прийняв до уваги істотні обставини справи, не врахував того, що підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності стало те, що відносно іншого поліцейського органом досудового слідства винесено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у зв'язку з чим відносно цього поліцейського проведено службове розслідування, яким встановлено лише обставини, вказані у документах кримінального провадження, за відсутності при цьому обвинувального вироку суду, що суперечить презумпції невинуватості. В той же час, в даному випадку має місце підозра іншого співробітника поліції у вчинені кримінального правопорушення, апелянт вказував на відсутність достатніх і необхідних доказів вчинення ним дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни. Апелянт зазначав, що він після ознайомлення з наказом №870, який він оскаржує, був вимушений написати рапорт про переведення його слідчим СУ ГУНП, оскільки в іншому випадку він був би зарахований в розпорядження начальника ГУНП та призначений на будь-яку іншу посаду без його згоди. Апелянт вказував, що суд не врахував того, що відповідачем не було розроблено функціональні обов'язки кожного працівника, не було затверджено положення про відділення поліції, сектору, начальником якого його було призначено. Апелянт зазначав, що службове розслідування проведено формально та поверхово, з порушенням ст.14 Дисциплінарного статуту та Інструкції, відносно нього службове розслідування не проводилось. Апелянт вважав, що відповідачем не було враховано того, що він працює в органах внутрішніх справ з 1997 року та характеризується позитивно, відповідач, на його думку, не врахував тяжкість проступку. Апелянт зазначав, що матеріалами справи підтверджено, що ним як керівником постійно вживались всі можливі заходи щодо зміцнення службової дисципліни та недопущення правопорушень з боку підлеглих поліцейських, відповідач не врахував, на його думку, специфіку роботи оперуповноваженого Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП ОСОБА_3

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач працюючи на посаді начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з 07.11.2015 року та склавши Присягу працівника Національної поліції України, мав усвідомлювати, що за її порушення він може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Суд першої інстанції вважав, що позивач був посадовою особою, відповідальною за дотриманням дисципліни і законності у Заводському ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП та не у повній мірі виконував свої посадові обов'язки на посаді начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП. Суд вважав, що відповідачем з дотриманням законодавства було проведено службове розслідування, звернув увагу на те, що факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного правопорушення був встановлений висновком про результати службового розслідування, а також те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2016 року у справі № 201/7158/16-к (провадження № 1-кс/201/4510/2016) застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Матеріалами справи встановлено, що згідно наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року №1о/с ОСОБА_1 було призначено начальником сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП, як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковник поліції. 07.11.2015 року ОСОБА_1 прийняв Присягу працівника Національної поліції України.

Згідно з п.3 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 06.04.2016 року № 870 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпродзержинського відділу поліції ГУНП» ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП за порушення службової дисципліни, вимог ст.8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що виразилось у неналежному контролі за діяльністю підлеглого поліцейського на службі. Даний наказ був прийнятий за результатами службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни оперуповноваженим Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_3, який є підлеглим позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 18.03.2016 року №671 було призначено службове розслідування за інформацією про відкриття прокуратурою Дніпропетровської області кримінального провадження №0001051 за фактом причетності начальника Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_5, заступника начальника сектора цього відділення поліції капітана поліції ОСОБА_4 та старшого оперуповноваженого цього ж відділення поліції капітана поліції ОСОБА_3 до незаконного зберігання та збуту наркотичних засобів. Підставою для прийняття цього наказу було надходження 17.03.2016 року інформації з прокуратури Дніпропетровської області про відкриття вищевказаного кримінального провадження.

У висновку службового розслідування зазначено, що 30.12.2015 року прокуратурою Дніпропетровської області за матеріалами УВБ в Дніпропетровській області ДВБ НПУ за фактом вчинення кримінального провадження, передбаченого ч.2 ст.307 КК України відкрито кримінальне провадження №001051. Під час проведення досудового розслідування працівниками прокуратури Дніпропетровської області оперуповноваженому Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП капітану поліції ОСОБА_3 17.03.2016 року було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Згідно висновку про результати службового розслідування, затвердженого 05.04.2016 року п.4 пропонувалося звільнити з посади начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП підполковника поліції ОСОБА_1 за порушення службової дисципліни, вимог ст.8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що виразилося у неналежному контролі за діяльністю підлеглого поліцейського на службі. З тексту вказаного висновку, у тому числі і з наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 18.03.2016 року №671, не вбачається, що службове розслідування призначалось та проводилось у тому числі стосовно ОСОБА_1

Як встановлено матеріалами справи, 17.03.2016 року під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001051 від 30.12.2015 року, працівниками прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Цього ж дня ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину не визнав, обвинувальний вирок стосовно нього на день розгляду даної адміністративної справи як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції відсутній.

Встановлено, що 18.03.2016 року ОСОБА_1 надав пояснення Управлінню кадрового забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області, з якого вбачається, що він взнав про оголошення підозри ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ст.307 КК України 17.03.2016 року від працівника прокуратури Дніпропетровської області.

06.04.2016 року наказом ГУНП в Дніпропетровській області №99о/с ОСОБА_1 відповідно до п.3 ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» призначено (у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення) слідчим слідчого управління ГУНП, звільнивши з посади начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП з 26.04.2016 року. Підставою для прийняття вказаного наказу був рапорт ОСОБА_1 від 19.04.2016 року та наказ ГУНП від 06.04.2016 року №870.

В матеріалах справи є копія рапорту ОСОБА_1 від 19.04.2016 року, з якого вбачається що він дав згоду на призначення його на посаду слідчого слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідачем на запит суду було надано довідку від 13.10.2016 року №38/15512, згідно якого вбачається, що працівник поліції капітан поліції ОСОБА_3, старший оперуповноважений (кримінальної поліції) Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходився у прямому підпорядкуванні підполковника поліції ОСОБА_1, начальника сектору (кримінальної поліції) Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Також, судом були витребувано Положення про сектор (кримінальна поліція) Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та Положення про функціональні обов'язки начальника сектору (кримінальної поліції) Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_1, однак, своїм листом від 13.10.2016 року №38/15512 відділ кадрового забезпечення Кам'янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області поінформував про те, що такі функціональні обов'язки не були розроблені, у зв'язку з тим, що відповідне положення не було розроблено Національною поліцією. Відповідно, працівники кримінальної поліції у своїй діяльності користувалися вимогами Конституції України. Закону України «Про Національну поліцію» та іншими законодавчими документами.

Судом апеляційної інстанції запитувалась копія особової справи ОСОБА_1, однак відповідачем не була надана. В матеріалах справи є позитивна характеристика, видана 24.10.2016 року, на ОСОБА_1, підполковника поліції, слідчого слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

У матеріалах справи, є протоколи нарад сектору кримінальної поліції Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, які проводив позивач та на яких був присутній заступник начальника кримінальної поліції Заводського ВП ОСОБА_4, на яких розглядалися питання стану дисципліни і законності, транспортної дисципліни, організації роботи з попередження корупційних проявів серед працівників сектору, заходи щодо недопущення порушень законності працівниками сектору, стану дотримання службової дисципліни (грудень 2015 року - березень 2016 року). (а.с.60-65).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем лише 17.03.2016 року був виданий наказ №175, яким відповідальність за стан дотримання дисципліни (у тому числі транспортної) та законності серед підлеглого особового складу Заводського ВП Дніпродзержинського ВП покладено на начальника ВП, майора ОСОБА_5

Наказом начальника Заводського ВП майора міліції ОСОБА_5 від 18.03.2016 року за №77 призначено відповідальним за організацію роботи по дотриманню належного стану дисципліни й законності в Заводському ВП майора поліції ОСОБА_6, заступника начальника Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

У матеріалах справи є функціональні обов'язки заступника начальника Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6, затверджені 25.02.2016 року начальником Дніпродзержинського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, полковником поліції В.К. Остаповим.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що на час подій, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, були відсутні затверджені його функціональні обов'язки, керівництвом відповідача та Заводського ВП не було визначено відповідального за дотримання службової дисципліни та законності серед підлеглого особового складу Заводського ВП.

Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з положень частин 2 та 6 ст.71 КАС України, в частині покладання обов'язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову та того, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Позивач ОСОБА_1 був звільнений за порушення службової дисципліни, вимог ст.8 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, що виразилось у неналежному контролі за діяльністю підлеглого поліцейського на службі.

Згідно п.9 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» було поширено на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Особливу увагу начальник повинен приділяти вивченню індивідуальних якостей підлеглих, своєчасному запобіганню порушенням службової дисципліни та виявленню причин їх учинення, формуванню нетерпимого ставлення до порушників, враховуючи при цьому думку колективу та громадськості.

Згідно п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов'язаний професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва.

Відповідно до вимог ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Враховуючи вищевказані докази та нормативні акти, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що, працюючи на посаді начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП УНП в Дніпропетровській області позивач мав усвідомлювати, що за їх порушення він може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, оскільки притягненню до дисциплінарної відповідальності у всіх випадках повинно передувати встановлення вини особи, а не лише займання нею відповідної посади.

Колегія суддів вважає, що не знайшов підтвердження висновок суду першої інстанції про те, що позивач був посадовою особою, відповідальною за дотриманням дисципліни і законності у Заводському ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП та не у повній мірі виконував свої посадові обов'язки на посаді начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП, оскільки відповідачем не було розроблено функціональних обов'язків позивача та він не визнавався відповідальною особою за дотриманням дисципліни і законності у Заводському ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про те, що відповідачем з дотриманням законодавства було проведено службове розслідування та факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного правопорушення був встановлений висновком про результати службового розслідування, оскільки службове розслідування не призначалось стосовно позивача. З тексту самого висновку службового розслідування не вбачається саме в чому полягає вина позивача щодо порушення службової дисципліни оперуповноваженим Заводського ВП Дніпродзержинського ВП УНП капітана поліції ОСОБА_3 Колегія суддів зазначає, що такого факту як підлеглість не достатньо для такого виду дисциплінарної відповідальності, як звільнення з посади. На думку суду, відповідачем при прийнятті наказу про звільнення позивача з посади не було враховано його попередню службу в органах внутрішніх справ, того факту, що ним здійснювались контрольні функції за діяльністю своїх підлеглих, зокрема, шляхом проведення нарад з підлеглими з питань дотримання службової дисципліни та законності.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач ОСОБА_1 був звільнений з посади наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 06.04.2016 року №870 незаконно.

У той же час, позивач не ставить питання про поновлення його на посаді начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зміну наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 25.04.2016 року №99 о/с в частині призначення його на посаду слідчого слідчого управління ГУНП, звільнивши з посади начальника сектору Заводського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, виключивши з нього словосполучення «у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1, частин 4, 8, 11 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейського здійснюється на посаду, нижчу ніж та, на якій перебував поліцейський, зокрема, як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Поліцейський, переміщений з вищої посади на посаду, нижчу ніж та, яку він займав, у подальшому просувається по службі з дотриманням вимог, визначених цим Законом, а звільнений з посади в дисциплінарному порядку, - після зняття дисциплінарного стягнення. Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Не допускається переміщення поліцейських на вищі посади протягом шести місяців з дня притягнення до адміністративної чи дисциплінарної відповідальності.

У своїх доводах, позивач вказував, що формулювання в наказі про його призначення на посаду слідчого слідчого управління ГУНП у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення є незаконним та таким, що зачіпає його права та інтереси, оскільки згідно Закону України «Про Національну поліцію» перешкоджає його службовій кар'єрі.

Аналізуючи вищевказані норми ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» з урахуванням обставин справи, незаконністю п.3 наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 06.04.2016 року №870, колегія суддів зазначає, що доводи позивача є обґрунтованими та його права та інтереси підлягають захисту у судовому порядку шляхом зміни наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 25.04.2016 року №99 о/с в частині виключення з нього формулювання: «у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ч.1 ст.202, ст., ст.205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 року у справі №804/2555/16 - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним наказу та скасування, зміну наказу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 06.04.2016 року №870 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпродзержинського ВП ГУНП».

Змінити наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.04.2016 року №99 о/с в частині призначення ОСОБА_1 на посаду слідчого слідчого управління ГУНП, звільнивши з посади начальника сектору Заводського відділення поліції Дніпродзержинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, виключивши з нього словосполучення «у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення».

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до вимог статей 211, 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий