Справа № 761/3260/15-а
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 761/3260/15-а Суддя доповідач Троян Н.М.
У Х В А Л А

16 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Троян Н.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року позов задоволено повнястю.

Не погодившись із зазначеною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Разом із апеляційною скаргою відповідач подає клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 186, 187 КАС України.

Так, відповідно до вимог частини шостої статті 187 КАС України до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015 № 484-VIII, яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (надалі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до п.2 частини третьої ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції від 01.09.2015) за подання апеляційної скарги на рішення суду, розмір судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2015 року становить 1218 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява подана 02.02.2015. Водночас, при подачі даної позовної заяви підлягала сплаті ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

21 червня 2016 року позивачем подано до Шевченківського районного суду м. Києва заяву про зміну позовних вимог.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2016 року становить 1378 гривень.

Відповідно до п. 1 частини третьої статті шостої Закону України «Про судовий збір» зазначено, що у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

При подачі заяви про зміну позовних вимог від 21.06.2016 позивач заявив 4 (чотири) вимоги немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону України «Про судовий збір», розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, в даному випадку, становить ((1378*0,4) *4)*110% = 2425 грн 28 копійок.

Згідно частини першої ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відтак, Київський апеляційний адміністративний суд для сплати судового збору має наступні реквізити: п/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності - 206.

Також суд звертає увагу на те, що Законом України «Про судовий збір» (в редакції, станом на день подання апеляційної скарги) не встановлено пільг щодо сплати судового збору для апелянта, який є відповідачем у цій справі.

У поданому клопотанні апелянт просить звільнити його від сплати судового збору, в обґрунтування вимог посилається на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не має можливості сплатити судовий збір у зв'язку з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Розглянувши клопотання апелянта щодо звільнення його від сплати судового збору, суддя-доповідач не знаходить підстав для його задоволення, оскільки апелянт жодними доказами не підтверджує та не обґрунтовує неможливість сплати суми судового збору.

Наведені апелянтом у клопотанні обставини не свідчать про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, відповідно до частини другої статті 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як свідчать матеріали справи, 21 жовтня 2016 року представником відповідача до Шевченківського районного суду м. Києва подано апеляційну скаргу.

При цьому, в апеляційній скарзі позивач до апеляційної скарги надає копію супровідного листа до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року із вхідним штампом канцелярії , з якого вбачається, що оскаржувана постанова отримана 11.10.2016.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, а саме із роздруківки відстеження поштових відправлень судом першої інстанції, оскаржувана постанова вручена за довіреністю відповідачу 10.09.2016 (а.с. 121).

Отже, враховуючи дату направлення оскаржуваної постанови та розумний строк надходження поштової кореспонденції, апеляційна скарга подана з пропуском допустимого десятиденного строку.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга подана поза межами строків на апеляційне оскарження, а тому апелянту слід надати інші докази отримання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року або надати докази поважності причин пропуску строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга залишається без руху, зокрема, у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частин третьої та четвертої ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу.

Відповідно до частини першої ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 108, 186, 187, 189, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні клопотання про звільнення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2016 року - залишити без руху.

Встановити скаржнику тридцятиденний строк з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, для усунення недоліків апеляційної скарги.

Після усунення недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз'яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, що позбавляє апелянта права повторного звернення до апеляційного суду з цього питання.

Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Троян