Справа № 803/1571/16
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Справа № 803/1571/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шафранюк І.Ф.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Федорчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП Костюк) звернувся в суд із адміністративним позовом до Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Володимир-Волинська ОДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.08.2016 року №, №, рішення про застосування штрафних санкцій від 05.08.2016 року №000324319 та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.08.2016 року №000323319.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення Володимир-Волинської ОДПІ від 05.08.2016 року №000324319 про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 05.08.2016 року №Ф-000323319 залишено без розгляду у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Володимир-Волинською ОДПІ проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року за результатом якої складено акт №364/13-НОМЕР_1 від 22.07.2016 року.

За результатом проведеної перевірки на підставі акта перевірки Володимир-Волинською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення № від 05.08.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 45 146,84 грн., в т.ч. 35 709,47 грн. - податкове зобов'язання та 9 437,37 грн. - штрафні (фінансові) санкції; № від 05.08.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 3 347,77 грн., в т.ч. 2 678,21 грн. - податкове зобов'язання та 669,56 грн. - штрафні (фінансові) санкції; рішення №000324319 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.08.2016 року в сумі 11 423,72 грн.; вимога про сплату боргу (недоїмки) №000323319 від 05.08.2016 року, якою зобов'язано сплатити суму недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 57 118,62 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, рішенням ДФС України від 19.10.2016 року №10960/К/99-99-11-02-02-28 «Про результати розгляду скарги» оскаржувані рішення №000324319 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.08.2016 року в сумі 11 423,72 грн. та вимога про сплату боргу (недоїмки) №000323319 від 05.08.2016 року, якою зобов'язано сплатити суму недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 57 118,62 грн. скасовані та вважаються відкликаними з дня прийняття даного рішення, оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Позивач вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними, а висновки Володимир-Волинської ОДПІ зазначені в акті перевірки, які стали підставою для визначення грошових зобов'язань за платежами - податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 45 146,84 грн., військовий збір в сумі 3 347,77 грн., такими, що суперечать чинному законодавству України, з огляду на що просив визнати їх протиправними та скасувати.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити, визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до повного задоволення, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 29.09.2003 року та взятий на облік як платник податків 30.09.2003 року.

Володимир-Волинською ОДПІ на підставі наказу від 14.06.2016 року №219 та направлень від 24.06.2016 року №177/13, №178/13 та №179/13 проведено планову виїзну документальну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року за результатом якої складено акт №364/13-НОМЕР_1 від 22.07.2016 року.

Актом перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в порушення пункту 177.2 статті 177, пункту 178.3 статті 178 Податкового кодексу України (далі - ПК України) не включив до загального оподатковуваного доходу за 2015 рік акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів в розмірі 178 547,31 грн., чим занизив чистий оподатковуваний дохід на вказану суму. Враховуючи зазначене вище, податковий орган прийшов до висновку, що суб'єкт господарювання у зв'язку з невідображенням у графі 2 «Сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності або незалежної професійної діяльності» Книги обліку доходів і витрат у 2015 році, сум акцизного податку порушив пункт 44.1 статті 44, пункт 177.10 статті 177 ПК України та пункт 3.2 Наказу Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність та Порядку її ведення» (далі - Порядок № 481), що зареєстрований в Мінюсті 01.10.2013 року за № 1686/24218.2015 року.

За результатом проведеної перевірки на підставі акта перевірки Володимир-Волинською ОДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення № від 05.08.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 45 146,84 грн., в т.ч. 35 709,47 грн. - податкове зобов'язання та 9 437,37 грн. - штрафні (фінансові) санкції; № від 05.08.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 3 347,77 грн., в т.ч. 2 678,21 грн. - податкове зобов'язання та 669,56 грн. - штрафні (фінансові) санкції; рішення №000324319 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.08.2016 року в сумі 11 423,72 грн.; вимога про сплату боргу (недоїмки) №000323319 від 05.08.2016 року, якою зобов'язано сплатити суму недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 57 118,62 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, рішенням ГУ ДФС у Волинській області від 12.09.2016 року №537/фоп/03-20-10-03.06 «Про результати розгляду первинної скарги», що залишене без змін рішенням ДФС України від 10.10.2016 року №10647/К/99-99-11-02-01-14 «Про результати розгляду повторної скарги», податкові повідомлення-рішення, рішення та вимога залишені без змін, а скаргу платника податків - без задоволення.

Крім того, рішенням ДФС України від 19.10.2016 року №10960/К/99-99-11-02-02-28 «Про результати розгляду скарги», скаргу платника податків задоволено частково, оскаржувані рішення №000324319 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05.08.2016 року в сумі 11 423,72 грн. та вимога про сплату боргу (недоїмки) №000323319 від 05.08.2016 року, якою зобов'язано сплатити суму недоїмки з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 57 118,62 грн. скасовані та вважаються відкликаними з дня прийняття даного рішення, оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до таких висновків.

В акті перевірки контролюючим органом зазначено, що ФОП ОСОБА_1 за наслідками здійснення господарської діяльності за кодами ВЕД: 46.71 «Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами»; 47.30 «Роздрібна торгівля пальним» (основний) та 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» на АЗС, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відобразив у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, а саме, у графі 4 розділу «Доходи від провадження підприємницької діяльності» додатку Ф4 «Розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою» одержаний дохід в сумі 2 909 509,51 грн. без урахування акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів.

В акті перевірки Володимир-Волинською ОДПІ вказано, що ФОП ОСОБА_1 в порушення пункту 177.2 статті 177, пункту 178.3 статті 178 ПК України не включив до загального оподатковуваного доходу за 2015 рік акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів в розмірі 178 547,31 грн., чим занизив чистий оподатковуваний дохід на вказану суму.

Податковий орган прийшов до висновку, що суб'єкт господарювання у зв'язку з невідображенням у графі 2 «Сума доходу, отриманого від здійснення господарської діяльності або незалежної професійної діяльності» Книги обліку доходів і витрат у 2015 році, сум акцизного податку порушив пункт 44.1 статті 44, пункт 177.10 статті 177 ПК України та пункт 3.2 Порядку №481.

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Володимир-Волинської ОДПІ, з огляду на таке.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 05.08.2016 року № суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - ПК України ).

Законом України «Про внесення змін до ПК України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 №71-VIII, з 01.01.2015 запроваджено акцизний податок з роздрібного продажу підакцизних товарів.

Поняття реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, в цілях оподаткування, визначено підпунктом 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України, згідно з яким, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших об'єктах громадського харчування, а також фізичний відпуск з автозаправної станції та/або автомобільної газозаправної станції товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, незалежно від форми розрахунків.

У відповідності до пункту 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Статтею 177 ПК України визначено порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 ПК України, об'єктом оподаткування фізичної особи-підприємця на загальній системі оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів) (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

У відповідності до пункту 177.3 статті 177 ПК України, для фізичної особи-підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, не включаються до витрат і доходу суми податку на додану вартість, що входять до ціни придбаних або проданих товарів (робіт, послуг).

Із наведеної правової норми слід дійти висновку, що до складу витрат і доходу фізичної особи-підприємця не включається податок на додану вартість, який за своєю суттю є непрямим податком.

За визначенням підпункту 14.1.4 пункту 14.1 статті 14 ПК України, акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).

Відповідно до підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України, платниками податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Згідно підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 ПК України, для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків.

Наведені правові положення ПК України дають підставу для висновку, що акцизний податок є непрямим податком, що встановлюється у вигляді надбавки до ціни, оплачується покупцями при купівлі підакцизних товарів, а в бюджет вноситься продавцями таких товарів за визначеними Кодексом ставками.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сума акцизного податку не включається до складу доходу фізичної особи-підприємця, яка перебуває на загальній системі оподаткування (у даному випадку).

При вирішенні питання, щодо включення фізичною особою-підприємцем, яка перебуває на загальній системі оподаткування в дохід акцизного податку слід застосувати аналогію відображення доходу юридичними особами (підприємствами, установами, організаціями), де відсутність обов'язку платника податку відображати суми акцизного податку у складі отриманого доходу чітко передбачена нормами Національних положень (Стандартів) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затверджених Наказом Мінфіну України від 07.02.2013 року №73 (далі - Стандарт № 1).

Зокрема, пунктом 3 Стандарту № 1 визначено, що доходи передбачають збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які призводять до зростання власного капіталу (за винятком збільшення капіталу за рахунок внесків власників).

Більш того, згідно підпункту 6.1 пункту 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого Наказом Мінфіну України від 29.11.1999 року №290 (далі - Стандарт № 15), не визнаються доходами такі надходження від інших осіб, зокрема, сума податку на додану вартість, акцизів, інших податків і обов'язкових платежів, що підлягають перерахуванню до бюджету й позабюджетних фондів.

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), згідно пункту 7 Стандарту №15, визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

Враховуючи вищевикладене, зростання доходу за рахунок «роздрібного» акцизу не відбувається, так як, надалі акцизний податок перераховується до державного бюджету.

Як вбачається з акту, перевіркою підтверджено повну сплату платником акцизного податку.

А тому, суд приходить до висновку, що не є доходом суми податків, які підлягають перерахуванню до бюджету.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнями позивача та його представника, платник податків у питанні визначення доходу за 2015 рік керувався саме таким принципом, що не є доходом суми податків, які підлягають перерахуванню до бюджету.

В Податковому кодексі України порядок формування доходу фізичною особою-підприємцем, що перебуває на загальній системі оподаткування регулюється лише статтею 177 ПК України, а тому, є незрозумілим та безпідставним посилання податкового органу на порушення платником податків п. 178.3 ст. 178 Кодексу, так як, вказана норма стосується виключно до оподаткування доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Про обов'язок платника податків формувати свої доходи за звітний період з урахуванням акцизного податку в статті 177 ПК України не зазначено.

Крім того суд звертає увагу, що Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року про запровадження акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів вступив в дію з 01.01.2015 року, а роз'яснень з приводу його відображення в доходах чи витратах не було до 23.02.2015 року.

Зокрема, відповідно до роз'яснення ДФС України розміщеного на його офіційному порталі 23.02.2015 року, яке оглянуто судом (а.с. 110) та на яке посилається позивач, було зазначено, що Порядком ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність №481, не передбачено зазначення інформації сум акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів.

Аналогічна позиція була висловлена ДПІ в Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві в роз'ясненні від 02.03.2015 року та розміщена на офіційному порталі ДФС України.

Згідно пункту 53.1 статті 53 ПК України, не може бути притягнуто до відповідальності платника податків, який діяв відповідно до податкової консультації, наданої у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Тобто, фіскальна служба дотримувалась цілком однозначної позиції з платниками податків - фізичними особами-підприємцями, що перебувають на загальній системі оподаткування щодо відсутності підстав відображення акцизного податку в доходах.

Проте, незважаючи на відсутність будь-яких законодавчих змін у цьому питанні в статті 177 ПК України, податковий орган необґрунтовано змінив свою позицію.

Так, листом ДФС України від 01.09.2015 року за №8299/В/99-99-17-02-02-14, який оглянутий судом, фіскальний орган довів, що суми акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів не виключаються із сум отриманого доходу.

При цьому, податковим органом не було враховано, що платником податків протягом січня-вересня 2015 року Книга обліку доходів і витрат велась без включення акцизного податку в дохід, відповідно до попередніх роз'яснень контролюючого органу.

Зокрема, у вказаному листі фіскальний орган роз'яснив, що суми акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів не виключаються із сум отриманого доходу.

Навіть у випадку згоди платника податку з позицію податкового органу щодо залишення сум акцизного податку в своїх доходах, вказане роз'яснення неможливо застосувати до позивача у зв'язку з тим, що переважна більшість сум з продажу пального є оптові продажі, що підтверджуються звітом форми №1-торг про продаж світлих нафтопродуктів і газу за січень-грудень 2015 року, поданих органам статистики відповідно до Наказу Держстату від 19.11.2014 року №349.

Тобто, вказаний лист ДФС стосується обов'язку відображення акцизного податку в доходах лише у випадку роздрібного продажу пального і не стосується продажу оптом, що є різними поняттями у вказаних розрахунках.

Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять, затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004 року №130, надає визначення поняттям роздрібної та оптової торгівлі.

Роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг.

Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання пов'язаних із цим послуг.

Також, ні у мотивувальній частині акта перевірки, ні за наслідками розгляду ГУ ДФС у Волинської області первинної скарги, платнику податків так і не роз'яснено, формування яких показників податкової звітності, а саме - доходу за 2015 року, не підтверджені первинними документами.

Зокрема, під час перевірки контролюючим органом охоплено документи суцільним порядком, які надані платником податків у повному обсязі і зауваження щодо їх недостатності відсутні.

Крім того, необґрунтованими є посилання у рішенні ГУ ДФС у Волинській області від 12.09.2016 року №537/фоп/03-20-10-03.06 «Про результати розгляду первинної скарги» на Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року №88, так як фізична особа-підприємець, що перебуває на загальній системі оподаткування не зобов'язана вести бухгалтерський облік, а саме Положення встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності лише юридичними особами.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що викладені в акті перевірки ФОП ОСОБА_1 висновки контролюючого органу щодо заниження платником суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 35 709,46 грн., не знайшли свого підтвердження в ході з'ясування обставин у справі по суті.

Відповідач не довів суду правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 05.08.2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 45 146,84 грн., в т.ч. 35 709,47 грн. - податкове зобов'язання та 9 437,37 грн. - штрафні (фінансові) санкції, з огляду на що дане рішення слід скасувати як протиправне.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 05.08.2016 року № суд зазначає наступне.

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 28.12.2014 року №71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» до ПК України, в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб-підприємців.

Так, відповідно до п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПК України, а саме:

- фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи;

- фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні.

При цьому, об'єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Податкового кодексу України: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відповідно до п.п.164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходу, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка проводить незалежну професійну діяльність згідно зі статтею 178 цього Кодексу.

Згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Отже, військовий збір нараховується, утримується та перераховується із сум чистого доходу, який визначається виходячи із документально підтверджених витрат, пов'язаних з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Як встановлено вище, в акті перевірки №364/13-НОМЕР_1 від 22.07.2016 року відповідачем зазначено, що ФОП ОСОБА_1 було занижено суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік у сумі 35 709,46 грн., що в свою чергу призвело до заниження суми військового збору, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 2 678,21 грн.

На підставі такого висновку відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 05.08.2016 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем військовий збір в сумі 3 347,77 грн., в т.ч. 2 678,21 грн. - податкове зобов'язання та 669,56 грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Отже, підставою для прийняття вказаного податкового повідомлення-рішення слугували твердження податкового органу про заниження позивачем суми податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2015 рік у сумі 35 709,46 грн., і на основі яких було прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.08.2016 року №.

Враховуючи спростування судом правомірності збільшення відповідачем суми оподатковуваного доходу позивача, зокрема, за 2015 рік за результатом перевірки, яка була оформлена актом №364/13-НОМЕР_1 від 22.07.2016 року, неправомірним є також донарахування позивачу суми військового збору на вказану суму доходу, що тягне за собою також визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.08.2016 року №.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи із наданих частиною другою статті 162 КАС України суду повноважень, з наведених вище підстав адміністративний позов слід задовольнити повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Володимир-Волинської ОДПІ від 05.08.2016 року №, №.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

ФОП ОСОБА_1 при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 1 170,37 грн., що підтверджується платіжним дорученням №0.0.638635175.1 від 21.10.2016 року.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.11.2016 року повернуто ФОП ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 685,42 грн. у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Таким чином, враховуючи те, що судом визнаються протиправними та скасовуються податкові повідомлення-рішення від 05.08.2016 року №, № на загальну суму 48 494,61 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Володимир-Волинської ОДПІ на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 484,95 грн. (1 170,37 - 685,42).

Керуючись статтями 11, 17, 71, 94, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 05.08.2016 року №, №.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Володимир-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір у розмірі 484,95 грн. (чотириста вісімдесят чотири грн. 95 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 19 листопада 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий С.Ф. Костюкевич