Справа № 161/11155/16-а
Суддя: Пономарьова О. М.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/0158/65/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

09 листопада 2016 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Пономарьової О.М.

при секретарі Грубі М.Є.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капрала поліції ОСОБА_4 про визнання протиправним дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капрала поліції ОСОБА_4 про визнання протиправним дій та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 17.08.2016 року поліцейським роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капралом поліції ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДР № 151184, якою до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вищезазначеною постановою встановлено, що 17.08.2016 року об 11 год. 50 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1» в м. Луцьк по вул. Сенаторки Левчанівської, 4, здійснив зупинку ближче десяти метрів до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9 (г) ПДР України.

Посилаючись на те, що правила дорожнього руху не порушував, при винесенні оскаржуваної постанови, уповноваженою особою не встановлено всіх обставин справи, не дотримано вимог КУпАП та порушено процес розгляду справи, тому просить суд визнати протиправним дії поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк ДПП капрала поліції ОСОБА_4 щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ДР2 № 151184 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 151184 від 17.08.2016 року про застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився. До суду подані письмові пояснення, в яких ОСОБА_3 зазначає, що дійсно 17.08.2016 року керував автомобілем марки «Мерседес» по вул. Левчанівської в напрямку вул. Глушець в м. Луцьку та здійснив зупинку по ліву сторону відповідно до руху автомобіля на тротуарі, при цьому не заважаючи іншим учасникам дорожнього руху та пішоходам, що не заборонено правилами дорожнього руху. Після чого до нього підійшли працівники поліції та повідомили, що він зупинився з порушенням ПДР України, тобто ближче як 10 м до пішохідного переходу, на що він відповів, що зупинився на тротуарі, а не на проїзджій частині дороги, при цьому не заважаючи іншим учасникам руху. Однак його заперечення працівниками поліції були проігноровані та в подальшому відносно нього було винесено постанову про притягнення до його адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді 255 грн. штрафу. Крім того, зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було дотримано вимог ст. 36 ч. 2 КУпАП, а також не враховано Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення. Посилаючись на вищевказане просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, з врахуванням письмових пояснень наданих, ОСОБА_3 В обґрунтування розбіжностей щодо обставин вчинення правопорушення в адміністративному позові та в письмових поясненнях, зазначив, що він при написанні адміністративного позову не вірно зрозумів пояснення свого довірителя. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адміністративний позов не визнала, посилаючись на те, що інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 при виявленні адміністративного правопорушення діяв в межах чинного законодавства, та з дотриманням інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, просила в задоволенні позову відмовити.

Відповідач інспектор Штурма Д.В. в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що 17.08.2016 року близько 11 год. 50 хв. при здійсненні патрулювання по охороні громадського порядку на вул. Сенаторки Левчанівської в м. Луцьк (біля старого ринку), було виявлено, що водій автомобіля НОМЕР_1» в порушенні п. 15.9 (г) ПДР України здійснив зупинку ближче десяти метрів до пішохідного переходу. З метою припинення вчинення порушення правил дорожнього руху, йому було запропоновано в добровільному порядку від'їхати. Оскільки ОСОБА_3 в добровільному порядку відмовився виконувати вимоги працівника поліції, йому було запропоновано пред'явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що останній відмовився, та зник з місця правопорушення. Після чого, зазначеного громадянина було зупинено на вул. Данила Галицького в м. Луцьку шляхом переслідування на патрульному автомобілі, та встановлено його особу. ОСОБА_3 було роз'яснено його права та обв'язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Давати будь-які пояснення останній відмовився та заперечив свою винуватість у вчиненні правопорушення. Після чого, він будучи посадовою особою, уповноваженою на розгляд справи про адміністративне правопорушення виніс постанову про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Посилаючись на те, при розгляді справи про адміністративне правопорушення було дотримано вимоги чинного законодавства, та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, просив в задоволені позову відмовити. В судове засідання призначене на 09.11.2016 року, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ОСОБА_4 не з'явився та не повідомив причини неявки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР № 151184 від 17.08.2016 року, ОСОБА_3, 17.08.2016 року об 11 год. 50 хв. ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1» в м. Луцьк по вул. Сенаторки Левчанівської, 4, здійснив зупинку ближче десяти метрів до пішохідного переходу, чим порушив вимоги п. 15.9 (г) ПДР України. За вказане порушення позивача визнано винним та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно до 15.9 (г) Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що по адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді камери ДМ 4165 не вбачається порушення ОСОБА_3 правил зупинки. Будь-яких інших доказів порушення ОСОБА_3 правил зупинки відповідачем надано не було.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що дії поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк капрала поліції ОСОБА_4 Д,В. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ДР2 № 151184 були протиправними, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР2 № 151184 від 17.08.2016 року про застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 14, 71, 86, 160-167, 185, 186 КАС України, на підставі ст.ст. 247, 280, 283, 284, 285 КпАП України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії поліцейського роти № 3 батальйону УПП в м. Луцьк капрала поліції ОСОБА_4 щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ДР2 № 151184.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДР2 № 151184 від 17.08.2016 року про застосування до ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Стягнути з Управління патрульної поліції у м. Луцьку Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою яка була відсутня в судовому засіданні протягом цього ж часу з моменту отримання її копії.

Суддя О.М. Пономарьова