Справа № 806/1211/16
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м. Житомир

справа № 806/1211/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюк М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

позивача ОСОБА_1, представників відповідача Слівінського О.О., Чирко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Житомирської області про визнання незаконним наказу №129к від 27.03.2014 р., поновлення на роботі,

встановив:

Позивач 08.07.2016 звернулась до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконним наказ прокурора Житомирської області №129к від 27.03.2014 про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу прокуратури Житомирської області та органів прокуратури Житомирської області на підставі ст. 38 КЗпПУ у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років;

- поновити її на роботі в органах прокуратури Житомирської області.

В обґрунтування позову зазначає, що звільнення є незаконним, оскільки ніякого бажання звільнятися у неї не було; підставою для звільнення був вихід на пенсію, яку з грудня 2015 року їй не нараховують; заяву про звільнення у зв'язку із виходом на пенсію її змусив написати заступник прокурора області.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях на позовну заяву (а.с.19-22).

Проаналізувавши досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про прокуратуру" та Кодексом законів про працю України.

ОСОБА_1 з 13.10.1994 працювала в органах прокуратури, а з 22.10.2013 працювала на посаді начальника організаційно-методологічного відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Житомирської області (а.с.8).

26.03.2014 ОСОБА_1 звернулась до керівництва Житомирської обласної прокуратури з рапортом (а.с.81) про звільнення її "із займаної посади та органів прокуратури Житомирської області за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50 Закону України "Про прокуратуру" 27.03.2014 року."

Згідно ч.1 ст. 46-2 Закону України "Про прокуратуру", в редакції, яка діяла на момент подання заяви про звільнення, прокурори і слідчі можуть бути звільнені з роботи на загальних підставах, передбачених законодавством про працю.

Частиною 1 ст. 38 Кодекс законів про працю України встановлено:

"Працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник."

Тобто закон зобов'язав власників робити звільнення працівників у зв'язку із виходом на пенсію у такий строк, про який вони просять. При цьому мова йде про скорочення двотижневого строку, оскільки за його межами працівник може звільнитися в загальному порядку. У цьому випадку строк попередження про звільнення скорочується на розсуд працівника хоча б навіть і до одного дня.

В рапорті про звільнення позивач просила звільнити її 27.03.2014.

Звільнення за власним бажанням працівника, якому призначена пенсія або такого, щодо якого зроблено подання про призначення пенсії, або який хоча б досяг пенсійного віку, повинне розглядатися як вихід на пенсію, якщо працівник вказує на цю причину звільнення в заяві. Для оформлення звільнення з цієї причини досить перевірити факт призначення пенсії, подання для призначення пенсії або досягнення пенсійного віку. Перевіряти дійсність мотивів недоцільно, оскільки закон визнає право зазначених працівників посилатися просто на таку причину звільнення без яких-небудь додаткових обґрунтувань.

З 05.11.2012 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (а.с.96).

На підставі рапорту ОСОБА_1 наказом прокуратури Житомирської області № 129к від 27.03.2014 (а.с.82) звільнено начальника організаційно-методологічного відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Житомирської області старшого радника юстиції ОСОБА_1 із займаної посади та органів прокуратури Житомирської області за власним бажанням 27 березня 2014 року на підставі ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що спірний наказ виданий у відповідності до діючого законодавства, а тому і підстав для поновлення її на роботі немає.

Те, що позивачу з 01.12.2015 року припинена виплата пенсії, не свідчить про незаконність наказу про її звільнення, оскільки на момент його видання пенсія була призначена.

Твердження позивача, що ніякого бажання звільнятися у неї не було і заяву про звільнення у зв'язку із виходом на пенсію її змусив написати заступник прокурора області, суд вважає необґрунтованими, оскільки ніяких доказів того, що вона написала заяву не добровільно, а під примусом, ОСОБА_1 не надала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 17 листопада 2016 р.