Справа № 810/6524/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/6524/14 Головуючий у 1-й інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

07 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участі секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логистик Групп ЛТД» до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Логистик Групп ЛТД» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16.06.2014.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2014 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено (а.с. 116-120 т. 2).

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач - ТОВ «Логистик Групп ЛТД» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі (а.с. 125-132 т. 2).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 апеляційну скаргу ТОВ «Логистик Групп ЛТД» залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 - без змін (а.с. 156-164 т. 2).

09.06.2016 позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі (а.с. 171-182 т. 2).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.11.2015 здійснено заміну Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області на її правонаступника - Ірпінську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області. Касаційну скаргу ТОВ «Логистик Групп ЛТД» задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.05.2015 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 250-252 т. 2).

Згідно мотивувальної частини ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.11.2015 по даній справі судами першої та апеляційної інстанцій, при визнанні правомірним податкового повідомлення-рішення про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з ПДВ, не досліджено та не здійснено аналізу податкових накладних, наявності фактичної сплати позивачем ПДВ постачальникам в ціні придбаних товарів (послуг); не досліджено реального здійснення господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано суму бюджетного відшкодування ПДВ.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 вищевказаний адміністративний позов задоволено (а.с. 62-71 т. 3).

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач правомірно відносив до складу податкового кредиту відповідні суми ПДВ по вказаних господарських відносинах, тому висновки Акту перевірки про заниження ПДВ є помилковими, а збільшення суми грошового зобов'язання з ПДВ - протиправним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

20.03.2014 податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку достовірності декларування суми бюджетного відшкодування ПДВ.

За наслідками проведеної перевірки складено акт № 298/15-1/34358085 від 20.03.2014, яким встановленопорушення позивачем вимог п. 198.1 - 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 ст. 201, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту по декларації за листопад 2013 року на 4 743 947,79 грн, бюджетне відшкодування ПДВ, заявлене на рахунок платника у банку по декларації за грудень 2013 року на 4 723 796,00 грн, занижено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету по декларації за листопад 2013 року на 20 143,00 грн (а.с. 11-14 т. 1).

На підставі акту перевірки № 298/15-1/34358085 від 20.03.2014 податковим органом прийнято:

- податкове повідомлення-рішення № від 31.03.2014, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 5 904 745,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) 1 180 949,00 грн (а.с. 15 т. 1).

- податкове повідомлення-рішення № від 31.03.2014, яким збільшено грошове зобов'язання в сумі 25 178,75 грн: за основним платежем 20 143, 00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 5 035,75 грн (а.с. 16 т. 1).

Позивач оскаржив зазначені податкові повідомлення-рішення в досудовому порядку, зокрема звернувся зі скаргою до Головного управління Міндоходів у Київській області (а.с. 17-18 т. 1).

Згідно з рішенням Головного управління Міндоходів у Київській області № 1385/10/10-36-10-01-04/372 від 10.06.2014 перевіркою встановлено, що ТОВ «Логистик Груп ЛТД» до податкового кредиту за листопад 2013 року включено податкові накладні № 37 від 28.10.2013 на загальну суму 265 362, 00 грн, в т.ч. ПДВ 44 227, 00 грн по придбанню насосної станції AD GEN 30 FHS 80-250/450 PFS ABR DOL, № 15 від 18.11.2013 на загальну суму 65 484, 00 грн, в т.ч. ПДВ 10914, 00 грн по придбанню насосу 92SV 3G 220T, шафа ЗАІ 1х22 DOL, отримані від ТОВ "Адакор», та з посиланням на те, що податкові накладні № 37 від 28.10.2013 та № 15 від 18.11.2013 не містять коду УКТ ЗЕД при постачанні товару, ввезеного на митну територію України, зроблено висновок, що ТОВ «Логистик Груп ЛТД» в порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України включено до податкового кредиту податкові накладні № 37 від 28.10.2013, № 15 від 18.11.2013, що складені з порушенням вимог ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено податковий кредит за листопад 2013 року на суму 55 141, 00 грн.

ТОВ «Логистик Груп ЛТД» у скарзі зазначає, що податкова накладна № 15 від 18.11.2013 містить код товару згідно з УКТ ЗЕД стосовно ввезеного на митну територію України насосу 92SV 3G 220T, інший товар, а саме шафа ЗАІ 1х22 DOL і насосна станція AD GEN 30 FHS 80-250/450 PFS ABR DOL, не відносяться до підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України (насосна станція виготовлена на митній території України, при цьому укомплектовується імпортним насосом, що зазначений в податковій накладній окремим документом).

Оскільки в акті перевірки не наведено факти, які б доводили, що насосна станція AD GEN 30 FHS 80-250/450 PFS ABR DOL та шафа ЗАІ 1х22 DOL, вказані у податкових накладних відносяться до підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, та в податковій накладній № 15 від 18.11.2013 на суму 65 484, 00 грн, в т.ч. ПДВ 10914,00 грн вказано товар - насос 92SV 3G 220T та код товару УКТ ЗЕД , ГУ Міндоходів у Київській області дійшла висновку, що перевіркою не доведено порушення позивачем вимог п.п. «і» п. 201.1 ст. 200 ПК України.

Також, в рішенні Головного управління Міндоходів у Київській області № 1385/10/10-36-10-01-04/372 від 10.06.2014 зазначено, що матеріали перевірки свідчать, ТОВ «Логистик Груп ЛТД» до податкового кредиту за листопад 2013 року включено податкові накладні № 299 від 16.09.2013 на суму 10 000, 00 грн, в т.ч. ПДВ 1666, 67 грн, № 337 від 22.10.2013 на суму 10 000, 00 грн, в т.ч. 1666, 67 грн, отримані від Колективне НВП «Спецавтоматики» (проектування, монтаж установки пожежогасіння), які складені з порушенням вимог пп. «ґ» п. 201.1 ст. 201 ПК України, а саме податкові накладні містять адресні дані, які не відповідають місцезнаходженню юридичної особи (Київська область, Бородянський район, с. Блискавиця, вул. Нова, 23).

Позивач у скарзі зазначає, що вищевказані податкові накладні містять точну інформацію про адресні дані товариства: 07835, Київська область, Бородянський район, с. Блискавиця, вул. Нова, 23, оформлені належним чином.

Оскільки перевіркою встановлено, що фактично ТОВ «Логистик Груп» знаходиться за адресою: 07835, Київська область, Бородянський район, с. Блискавиця, вул. Нова, 23, ГУ Міндоходів у Київській області дійшло висновку, що перевіркою не доведено порушення ТОВ«Логистик Груп» вимог пп. «ґ» п. 201.1 ст. 201 ПК при включенні до податкового кредиту за листопад 2013 року ПДВ у сумі 3333, 34 грн по податковим накладним, отриманим від Колективне НВП «Спецавтоматики».

У зв'язку з викладеним, рішенням Головного управління Міндоходів у Київській області № 1385/10/10-36-10-01-04/372 від 10.06.2014 скасовано податкові повідомлення-рішення від 31.03.2014 в частині невизнання перевіркою податкового кредиту у сумі 58 474, 00 грн та відповідно застосованих штрафних санкцій, а скаргу частково задоволено та зобов'ґзано Ірпінську ОДПІ вжити відповідних заходів у відповідності до діючого законодавства (а.с. 17-21 т. 1).

Ірпінською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.06.2014 зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 4 685 465, 00 грн та застосування штрафної санкції в розмірі 11 713 66, 25 грн (а.с. 22 т. 1).

Позивач звернувся до Міністерства доходів і зборів України зі скаргою на податкове повідомлення-рішення № від 16.06.2014 (а.с. 23-24 т. 1).

Рішенням Державної фіскальної служби України № 1252/6/99-99-10-01-15 від 07.08.2014 податкове повідомлення-рішення № від 16.06.2014 залишено без змін, скарга позивача - без задоволення (а.с. 25-26 т. 1).

Згідно акту перевірки, між ТОВ «Логистик Груп» та ТОВ «Віст Груп» укладено договір № 9/2013-04 від 26.09.2013 на поставку товарів. До перевірки надано видаткові накладні та податкові накладні на суму ПДВ 1 000 000,00 грн (касовища, граблі, лопати та інший садовий інвентар) та податкову накладку на суму ПДВ 3 586 666,67 грн. На підставі даних податкових накладних ТОВ «Логистик Груп» сформовано податковий кредит у листопаді 2013 року на суму ПДВ 4 586 666,67 грн.

Відповідно до реєстраційних даних встановлено, що основним видом діяльності ТОВ «Логистик Груп» є «організація будівництва будівель», а контрагента - «не спеціалізована оптова торгівля», в той час як вищевказаним договором поставки ТОВ «Віст Груп» зобов'язався поставити певні види товару (садовий інвентар), які не призначені для використання у господарській діяльності ТОВ «Логистик Груп», що здійснює організацію будівництва будівель.

Перевіркою встановлено, що за умовами п. 4 укладеного договору поставка товару здійснюється на умовах DDP (транспортними засобами постачальника), п. 6.6 договору, передача та прийом товару за його кількістю та якістю здійснюється за товаросупроводжувальними документами, але при перевірці не було встановлено первинних документів, які б підтверджували факт поставки товару ТОВ «Віст Груп» та його приймання ТОВ «Логистик Груп». Яким чином перевозився зазначений товар , з якого саме складу і ким цей товар було прийнято та перевірено його кількість та якість, ТОВ «Логистик Груп» до перевірки не надав.

Отже, в порушення п. 198.3 ст. 198 ПК позивачем включено до податкового кредиту податкові накладні № 211 від 11.11.2013 на суму ПДВ 1 000 000,00 грн та № 212 від 12.11.2013 на суму ПДВ 3 586 666,67 грн, в результаті чого завищено податковий кредит за листопад 2013 року на 4 586 666,67 грн.

ТОВ «Логистик Груп» до податкового кредиту за листопад 2013 року включено податкові накладні на поставку бетону різних марок та піску, отримані від ТОВ «Вест ТД».

Перевіркою встановлено, що за умовами укладеного договору № 29/05-13 від 28.05.2013 поставка здійснюється транспортними засобами постачальника, передача та прийом товару за його кількістю та якістю здійснюється за товаросупроводжувальними документами, але при перевірці не було встановлено первинних документів, які б підтверджували факт поставки товару ТОВ «Вест ТД» та його приймання ТОВ «Логистик Груп». Яким чином перевозився зазначений товар , з якого саме складу і ким цей товар було прийнято та перевірено його кількість та якість, ТОВ «Логистик Груп» до перевірки не надав.

Місцезнаходження ТОВ «Вест ТД» (постачальника бетону) м. Одеса, Ленінградське шосе, буд 5, місцезнаходження отримувача ТОВ «Логистик Груп» - Київська область, Бородянський район, с. Блискавиця, вул. Нова, буд. 23. Відстань між вказаними населеними пунктами становить 520 км, що становить приблизно семи годин руху наземним транспортним засобом.

В той час, як згідно наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.97 термін придатності бетонної суміші не може перевищувати 2 години 30 хвилин.

В порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України сформовано податковий кредит за податковими накладними, отриманими від ТОВ «Вест ТД» на загальну суму ПДВ 58 487,73 грн по товарах, фактичне придбання яких не підтверджено належним чином оформленими первинними документами.

До податкового кредиту за листопад 2013 року включено податкові накладні, отримані від ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» Одеська регіональна філія «УГМК» на загальну суму 241 914,92 грн, в т.ч. ПДВ 40 319,15 грн по придбанню арматури та дроту.

На підставі наданих до перевірки документів податковим органом встановлено, що транспортування арматури здійснювалось Одеською регіональною філією ПАТ Українська гірничо-металургійна компанія» (пункт навантаження м. Одеса, вул. Новомосковська, 23а). Однак, товарно-транспортні накладні від 03.09.2013 тв від 22.10.2013 не містять інформації про пункт призначення та ким цей товар прийнято та перевірено його кількість та якість.

Інформація про отримання, транспортування, зберігання, оприбуткування дроту до перевірки не надано.

В порушення п. 196.6 ст. 196 ПК сформовано податковий кредит за податковими накладними, отриманими від ПАТ Українська гірничо-металургійна компанія» Одеська регіональна філія «УГМК» на загальну суму ПДВ 40 319, 15 грн по товарах,

Фактичне придбання яких не підтверджено належним чином оформленими документами.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ВІСТ ГРУП» колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пояснень позивача, товар придбавався з метою його подальшої реалізації, що і було здійснено на користь ТОВ «Віст Групп Лімітед» на підставі договору поставки № 10/2013-02 від 11.10.2013, рахунку-фактури СФ-0000099 від 14.10.2013 і видаткової накладної № РН-0000003 від 15.11.2013. По факту проведених оплат підприємство виписало, здійснило реєстрацію і надало покупцеві оригінали податкових накладних № 104 від 14.10.2013, № 106 від 21.02.2013, № 107 від 23.10.2013, № 108 від 24.10.2013, № 109 від 25.10.2013 і № 110 від 28.10.2013 на суму ПДВ 4 588 000,00 грн.

До перевірки було надано договір поставки, специфікації, видаткові накладні № РН 0000082 від 11.11.2013 і № РН 0000084 від 12.11.2013, картки рахунку, оборотно-сальдові відомості по рахунку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на час виконання договору поставки сторонами договору в додатку № 1 від 01.10.2013 було повністю погоджено асортимент та кількість товару, загальну ціну договору, строк поставки і період оплати поставленого товару, умову про перехід права власності на товар від постачальника до покупця без його переміщення зі складу.

Колегією суддів встановлено, що товар під час переходу права власності на нього знаходився на одному й тому ж складі за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Блиставиця, вул. Нова, 23.

Зокрема, продаж товару без переміщення його на інший склад не суперечить закону, а відсутність транспортування товару не вимагає складання товарно-транспортних накладних або документів, які б підтверджували навантаження та розвантаження цього товару.

Наявні в матеріалах справи докази, а саме: Договір оренди частини нежитлового (складського) приміщення між ТОВ «ВІСТ ГРУП» і ТОВ «Логистик Груп ЛТД» № 01/01-11 від 01.01.2011, акт прийому-передачі товару, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності і технічного паспорта на складське приміщення за адресою: Київська обл., Бородянський район, с. Блиставиця, вул. Нова, 23 (а.с. 58 - 59 том 2), видаткові накладні № РН-0000082 від 11.11.2013 та № РН0000084 від 12.11.2013, підписані обома сторонами договору, записи в журналі реєстрації довіреностей за 2013 рік про видані директору ТОВ «Логистик Групп ЛТД» ОСОБА_1 довіреностей за № 62 від 10.11.2013 і № 63 від 11.11.2013, на отримання товару за видатковими накладними № РН-0000082 і № РН 0000084 (а.с.66 - 69 том 1), платіжні доручення (платник ТОВ «Логістик-Груп ЛТД», отримувач ТОВ «ВІСТ ГРУП»): № 177 від 11.11.2013, № 178 від 11.11.2013, № 180 від 12.11.2013, № 181 від 12.11.2013, № 183 від 12.11.2013, № 184 від 12.11.2013, № 185 від 12.11.2013 з відмітками ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (том 1, а.с. 62 - 65), оборотно-сальдова відомість по рахунку: 281 ТМЦ за 4 квартал 2013 року ТОВ «Логістик Груп ЛТД» (том 1, а.с. 70 - 80), повністю спростовують висновки податкового органу, які стали підставою для видання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що при придбанні товару у ТОВ «ВІСТ ГРУП» позивачем ставилось за мету отримання прибутку, що відповідає меті діяльності, яку зафіксовано статутом підприємства.

Тому, доводи апелянта про те, що види товару (садовий інвентар) за договором поставки, не призначені для використання у господарській діяльності ТОВ «Логистик Груп», що здійснює організацію будівництва будівель не знайшли свого підтвердження.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ВЕСТТ ТД», колегія суддів зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи, будівництво здійснювалося позивачем на орендованій земельній ділянці в с. Усатове - 18-19 км окружної дороги, за межами населеного пункту Біляївського району Одеської області, а саме будувався торговий центр з офісними та складськими приміщеннями, на потреби чого і здійснювалось придбання та поставка піску і бетону, що підтверджується копією декларації про початок виконання будівельних робіт торгово-офісного центру зі складськими приміщеннями, зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській обл.

Поставки товару супроводжувались оформленням видаткових накладних, транспортних накладних та документів про якість товару, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рахунків-фактур № НФ-0925 від 10.09.2013, № НФ-0988 від 23.09.2013, № НФ-1037 від 17.10.2013, № НФ-1085 від 30.10.2013, видаткових накладних № НФ-0001423 від 08.10.2013, № НФ-0001341 від 11.09.2013, № НФ-0001368 від 23.09.2013, № НФ-0001369 від 23.09.2013, № НФ-0001370 від 23.09.2013, № НФ-0001473 від 22.10.2013, № НФ-0001507 від 31.10.2013, та транспортних накладних за вересень, жовтень 2013 року.

Накладні на доставку товару і додані до кожної з них документи про якість містять в собі відомості про виробника і адресу, з якої поставлявся товар, найменування товару і його кількість, а також відомості про покупця і адресу, на яку товар поставлявся, ким відпускався і ким приймався (підписи).

Згідно наданих позивачем податкових накладних, видаткових накладних, накладних на доставку товару, документів про якість товару, правочин між позивачем і контрагентом укладався з метою отримання бетону для будівництва об'єкту саме в Біляївському районі Одеської області.

Тобто, факт придбання та отримання позивачем товару від ТОВ «ВЕСТТ ТД» підтверджується документами, серед яких є і Декларація про початок виконання підготовчих робіт, зареєстрована ДАБК у Одеської області, що свідчить про реальність господарських операцій у межах господарської діяльності товариства.

Згідно пояснень позивача, товариство здійснювало будівництво торгово-офісного центру із складськими приміщеннями, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями Декларації про початок виконання підготовчих робіт, Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстровані ДАБК у Одеської області, а також копія технічного паспорта новозбудованого торгового центру наявні в матеріалах справи (а.с. 142 - 143 том 1, а.с. 39 - 41 том 2).

Постачальник листом підтвердив правомірність оформлення ТТН на кількість бетону, який поставлявся кожним з автомобілів за одну зміну (том 2 а.с. 19 - 20), додатковими матеріалами з відкритих джерел доведено факт наявності достатньої матеріальної бази постачальника для здійснення поставок бетону (а.с. 61, 62, 83 - 86, 89, 90 том 2).

В матеріалах справи містяться копії накладних і паспорти на розчин (документ про якість бетонної суміші із зазначенням точного часу завантаження в автомобіль-цистерну) (а.с. 218 - 221, 230 том 1, а.с. 54 - 57 том 2), журнал реєстрації довіреностей ТОВ «Логистик Групп ЛТД» за 2013 рік, в яких відображено факт отримання від ТОВ «ВЕСТТ ТД» всіх партій бетону за цей період (а.с. 66 - 69 том 1), виписки по рахунку ТОВ «Логистик Груп ЛТД» за періоди 08.10.2013, 11.09.2013, 22.10.2013, 23.09.2013, 27.09.2013, 31.10.2013 з відмітками ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з даними про здійснення оплат за придбаний бетон і пісок (а.с. 58 - 61 том 1).

Щодо взаємовідносин позивача з ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія», колегія суддів зазначає наступне.

За договором поставки металопродукції № 35/13 від 14.10.2013 постачальник здійснив поставки товару власними силами (п. 4.1 договору), підписавши з позивачем на одну поставку видаткову накладну № Офн-002620 від 27.09.2013, податкову накладну № 2535/16 від 27.09.2013, товарно-транспортну накладну за 27.09.2013 № Офн-000461 (а.с. 150 - 152 том 1), на другу поставку видаткову накладну № Оф000002792 від 22.10.2013, податкову накладну № 221/16 від 22.10.2013, товарно-транспортну накладну за 22.10.2013 № Офн108/2792 (том 1 а.с. 153 - 156), на третю поставку видаткову накладну № Оф000002867 від 30.10.2013, податкову накладну № 347/16 від 31.10.2013, податкову накладну № 321/16 від 30.10.2013, товарно-транспортну накладну за 30.10.2013 № Оф228/2867 (а.с. 157 - 159 том 1).

У матеріалах справи наявні копії декларацій про початок будівельних робіт, паспорта новозбудованого приміщення (а.с. 32 - 38 том 2), які свідчать, що поставки металопродукції співпадають з періодом здійснення будівництва об'єкта.

З відкритих джерел доведено факт наявності достатньої матеріальної бази ТОВ «УГМК» для здійснення поставок - зазначена інформація про місце знаходження складу відвантаження металу, пропозиція здійснення доставки придбаного товару в потрібну точку, вартість та характеристики металопрокату (а.с. 78 - 80 том 2), інформація про технічні характеристики автопоїзду у складі тягача КАМАЗ і напівпричепу СЗАП-93271-01/30 та технічні характеристики напівпричепу МАЗ (а.с. 87 - 88 том 2), якими відповідно до ТТН доставлявся метал на будмайданчик, з яких слідує, що вантажопідйомності автомобілів і напівпричепів достатньо для перевезення вантажів масою 25 500 кг (КАМАЗ) і 27 900 кг. (МАЗ).

Також реальність здійснення господарських операцій підтверджують наявні в матеріалах справи журнал реєстрації довіреностей за 2013 рік, відповідно до якого позивачем видано довіреності на отримання від ПАТ «Українська гірничо-металургійна компанія» матеріальних цінностей (довіреності № № 44, 52, 56) (а.с. 66 - 69 том 1), виписки по рахунку, завірені АТ «Райффайзен банк Аваль», які свідчать про здійснення оплат придбаного товару (а.с. 59 - 61 том 1) .

Таким чином, у відповідності до норм ст. 198 ПК України необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товару, робіт чи послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

Придбання позивачем у вказаних контрагентів товарів безпосередньо пов'язано з його господарською діяльністю, а здійснені господарські операції є реальними та підтверджуються необхідними документами.

Так, враховуючи норми п. 198.2, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.8, п. 201.10 ст. 201 ПК України позивач правомірно відносив до складу податкового кредиту відповідні суми податку на додану вартість по вказаних господарських відносинах, тому висновки акту перевірки про заниження податку на додану вартість є помилковими, а збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість - протиправним.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає апеляційну скаргу податкового органу залишити без задоволення, а спірну постанову - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 скаржнику відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення апеляційним судом.

Оскільки станом на момент вирішення справи доказів відповідної сплати судового збору апелянтом суду не надано, керуючись положеннями статей 88, 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 5359, 20 грн.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 - без змін.

Стягнути з Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на користь Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 5359, 20 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 14.11.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.