Справа № 813/2880/16
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року справа № 813/2880/16 12 год. 34 хв. зал судових засідань № 7

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Гулика А.Г.,

судді Потабенко В.А.,

судді Брильовського Р.М.,

секретар судового засідання Жовковська Ю.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Національного університету «Львівська політехніка» до ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Національний університет «Львівська політехніка» (надалі - НУ «Львівська політехніка») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області (надалі - ОСОБА_2 ДАБІ у Миколаївській області), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача №63/1014-4737-16 від 09.08.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою Проектно-конструкторське обєднання «Політехніка» Національного університету «Львівська політехніка» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 130 500,00грн.

Ухвалою суду від 10.10.2016 до участі у справі у звязку із відсутністю згоди позивача на заміну первинного відповідача в якості другого відповідача залучено Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (надалі ДАБІ України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в результаті проведення перевірки дотримання НУ «Львівська політехніка» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відповідач ОСОБА_2 ДАБІ у Миколаївській області безпідставно наклало штраф на Проектно-конструкторське обєднання «Політехніка», яке є структурним підрозділом позивача без статусу юридичної особи, оскільки до відповідальності у сфері містобудівної діяльності можна притягнути тільки юридичну особу або фізичну особу-підприємця. Також позивач зазначає, що розробка проектної документації без отримання технічних умов щодо пожежної та техногенної безпеки не може вважаться порушенням законодавства, оскільки отримання таких технічних умов здійснюється на добровільних засадах. Стосовно дотримання при проектуванні вимог п.13. містобудівних умов та обмежень, якими передбачалося необхідність виконання вимог ДБН В.2.2-17-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення», то позивач зазначає, що будівництво спального корпусу на 24 місця здійснюється в зоні котеджів, які знаходяться на крутому схилі. Ухил існуючого підїзду до зони котеджів не відповідає поздовжньому уклону шляху руху, по якому можливий проїзд інвалідів на кріслах-колясках згідно з вимогами ДБН В.2.2-7-2006. Реконструкція дороги, яка б відповідала вимогам ДБН В.2.2-7-2006, потребує залучення значних фінансових ресурсів, а позивач, будучи бюджетною установою, не має виділеного фінансування на такі цілі. Крім того, в житлово-адміністративній зоні бази відпочинку знаходяться інші спальні корпуси. Зокрема, до спального корпусу №11 передбачено умови безперешкодного та зручного пересування маломобільних груп населення відповідно до ДБН В.2.2-7-2006 (влаштовано пандус), а також обладнано для них три номера зі зручностями на першому поверсі, що дає можливість забезпечити розміщення інвалідів. З цих підстав, позивач вважає постанову відповідача №63/1014-4737-16 від 09.08.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач ОСОБА_2 ДАБІ у Миколаївській області подав до суду заперечення на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що посадові особи ОСОБА_2 ДАБІ у Миколаївській області при проведенні перевірки дотримання НУ «Львівська політехніка» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил діяли в межах чинного законодавства, в порядку та у спосіб, що передбачені законом. Вказує на те, що в декларації про початок виконання будівельних робіт Проектно-конструкторське обєднання «Політехніка» вказане як проектна організація, а тому може бути прятягнуто до відповідальності. Відповідач зазначає, що факт порушення позивачем вимог ДБН В.2.2-7-2006 підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідач ДАБІ України заперечень на позовну заяву або заяви про визнання позову не подали.

Відповідачі явку представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового розгляду, клопотань про розгляд справи без участі представників не надходило.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях. Просила суд позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що НУ «Львівська політехніка» є юридичною особою, ідентифікаційний код 02071010, місце знаходження: м. Львів, вул. Степана Бандери, 12. Позивачу видана ліцензія ДАБІ України від 05.10.2011 серія АВ №590407 на ведення господарської діяльності, повязаної зі створенням обєктів архітектури.

Позивачем здійснюється будівництво спального корпусу на 24 місця в Навчально-оздоровчому таборі «Політехнік-3» НУ «Львівська політехніка», надалі НОТ «Політехнік-3», на вул. Степовій, 3а в селі Коблеве Миколаївської області на підставі декларації на початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої ОСОБА_2 ДАБІ у Миколаївській області 14.05.2016 за № МК 46.

У період з 18.07 по 29.07.2016 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 ДАБІ у Миколаївській області ОСОБА_3 на підставі пункту 6 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, та наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №411 від 29.06.2016 «Про затвердження плану перевірок обєктів будівництва на ІІІ квартал 2016 року» проведено планову перевірку щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо обєкта будівництва «Нове будівництво спального корпусу на 24 місця в НОТ «Політехнік-3» Національного університету «Львівська політехніка» на вул. Степовій, 3а в селі Коблеве Миколаївської області». За результатами проведення перевірки складено ОСОБА_4 перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.07.2016 (надалі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що Проектно-конструкторським обєднанням «Політехніка» НУ «Львівська політехніка» передано замовнику будівництва проектну документацію для виконання будівельних робіт на обєкті «Нове будівництво спального корпусу на 24 місця в НОТ «Політехнік-3» НУ «Львівська політехніка» на вул. Степовій, 3а в селі Коблеве Миколаївської області», розробленої з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил, а саме: без отримання необхідних вихідних даних (технічних умов щодо пожежної та техногенної безпеки), з порушенням будівельних норм (п.5.1. та п.6.1.1 ДБН В.2.2-17-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення») та з відхиленням від п.13 містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, виданих ОСОБА_2 містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 12.01.2016 №1, чим порушено ч.2 ст.26, ч.1 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.1 ст.26 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.4.1. ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

ОСОБА_2 ДАБІ у Миколаївській області складено протокол про правопорушення у сфері містобудування від 29.07.2016. За результатами розгляду вказаного протоколу ОСОБА_2 ДАБІ у Миколаївській області винесено постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09.08.2016 №63/1014-4737-16, якою Проектно-конструкторське обєднання «Політехніка» НУ «Львівська політехніка» (місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 12, м. Львів, Львівська область, 79012, код за ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 130 500,00 грн.

Не погоджуючись з постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання протиправною та скасування вказаної постанови.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності, спрямованої на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів визначаються Законом України «Про архітектурну діяльність».

Статтею 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснюється для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до ст.31 Закону України «Про планування і забудову територій» (чинного на спірний період) державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади

Згідно з п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011р. N 553 (далі - Порядок) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Держархбудінспекцією.

Відповідно до п.11 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем проведено планову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, за результатами якої складено акт перевірки.

Перевіркою встановлено, що Проектно-конструкторським обєднанням «Політехніка» НУ «Львівська політехніка» передано замовнику будівництва проектну документацію для виконання будівельних робіт на обєкті «Нове будівництво спального корпусу на 24 місця в НОТ «Політехнік-3» НУ «Львівська політехніка» на вул. Степовій, 3а в селі Коблеве Миколаївської області», розробленої з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів та правил, а саме: без отримання необхідних вихідних даних (технічних умов щодо пожежної та техногенної безпеки), з порушенням будівельних норм (п.5.1. та п.6.1.1 ДБН В.2.2-17-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення») та з відхиленням від п.13 містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, виданих ОСОБА_2 містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 12.01.2016 №1.

За вказані порушення Проектно-конструкторське обєднанням «Політехніка» НУ «Львівська політехніка» притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 130 500,00 грн., відповідно до постанови від 09.08.2016 №63/1014-4737-16.

Оцінюючи доводи позивача про протиправність оскарженої постанови суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Абзацом 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що проектні організації, які здійснюють проектування об'єктів, експертизу проектів будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі дев'яноста мінімальних заробітних плат за передачу замовнику проектної документації для виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва, розробленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил, у тому числі за нестворення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, незабезпечення приладами обліку води і теплової енергії, а також за заниження категорії складності об'єкта будівництва.

Отже, до відповідальності за передачу замовнику проектної документації, виготовленої з порушенням вимог законодавства, містобудівної документації, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, ДБН тощо, може бути притягнута проектна організація, яка має статус юридичної особи. Підтвердженням такої передачі може бути акт передачі-приймання проектної документації від проектної організації до замовника.

В протоколі про правопорушення у сфері містобудування від 29.07.2016 та оскарженій постанові від 09.08.2016 №63/1014-4737-16 в якості дій, які відповідач вважає порушенням абзацу 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності», зазначено передачу Проектно-конструкторським обєднанням «Політехніка» НУ «Львівська політехніка» замовнику проектної документації, виготовленої з порушенням законодавства, ДБН тощо, і саме на Проектно-конструкторське обєднання «Політехніка» НУ «Львівська політехніка» накладено штраф.

Суд встановив, що як такого факту правопорушення у вигляді передачі проектної документації від проектної організації до замовника не відбулося, оскільки проектною організацією є саме НУ «Львівська політехніка», якому видано відповідну ліцензію, і замовником будівництва є теж НУ «Львівська політехніка», а тому проектна організація та замовник збігаються в одній особі. Суд відхиляє як доказ вчинення порушення акт приймання-передачі проектно-кошторисної документації за договором від 06.06.2016 від НУ «Львівська політехніка» до підрядника ПП «Добробуд-Град», оскільки Законом України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» не передбачена відповідальність замовника за передачу підряднику проектної документації, що виготовлена з порушенням відповідних вимог у сфері містобудування.

Відповідно до п.1.3 Положення про проектно конструкторське обєднання «Політехніка» державного університету «Львівська політехніка», затверджене ректором 29.10.1997, вказане обєднання є підрозділом НУ «Львівська політехніка» з організаційно-правовим статусом філії без права юридичної особи.

Законом України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності» не передбачено можливості притягнення до відповідальності у вигляді штрафу структурний підрозділ без статусу юридичної особи. З цих підстав суд вважає, що оскаржена постанова суперечить статті 1, абзацу 2 ч.1 ст.2 Закону України «Про відповідальність у сфері містобудівної діяльності».

Позивач також вказує на те, що розробка проектної документації без отримання технічних умов щодо пожежної та техногенної безпеки не може вважатися порушенням, оскільки їх отримання згідно з законодавством є його правом, а не обовязком.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Порядок надання технічних умов до інженерного забезпечення обєкта будівництва щодо пожежної та техногенної безпеки для проектування обєктів будівництва, їх склад і зміст визначається Правилами надання технічних умов до інженерного забезпечення обєкта будівництва щодо пожежної та техногенної безпеки, затвердженими наказом Міністерства оборони України від 14.11.2013 № 771, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2013 за № 1988/24520.

Згідно з п.2 наказу Міністерства оборони України від 14.11.2013 № 771 фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, звертається до Державної служби України з надзвичайних ситуацій для отримання технічних умов до інженерного забезпечення обєкта будівництва щодо пожежної та техногенної безпеки на добровільній основі.

Відповідно до п.4 вищевказаних Правил технічні умови до інженерного забезпечення обєкта будівництва щодо пожежної та техногенної безпеки надаються безоплатно на добровільних засадах за зверненням фізичних чи юридичних осіб Державною службою України з надзвичайних ситуацій та її територіальними органами.

Пунктом 7 Правил передбачено, що у технічних умовах передбачаються лише заходи, необхідні для забезпечення пожежної та техногенної безпеки обєкта будівництва. У технічних умовах не допускається дублювання державних будівельних норм, стандартів і правил.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що отримання технічних умов до інженерного забезпечення обєкта будівництва щодо пожежної та техногенної безпеки є правом, а не обовязком замовника будівництва. Зазначені технічні умови підлягають отриманню на добровільних засадах. Тому, розробка проектної документації без отримання технічних умов щодо пожежної та техногенної безпеки не може вважаться порушенням законодавства, оскільки отримання таких технічних умов здійснюється на добровільних засадах. Окрім того, представник позивача пояснив, що при розробці проектної документації позивачем використовувалися відповідні державні будівельні норми з пожежної безпеки обєктів будівництва. При проектуванні не передбачалося якихось особливих заходів пожежної та техногенної безпеки, які б потребували додаткового отримання технічних умов до інженерного забезпечення обєкта будівництва щодо пожежної та техногенної безпеки, адже технічні умови не можуть дублювати ДБН.

Досліджуючи питання відхилення позивача при проектуванні спального корпусу на 24 місця від п.13 містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, виданих ОСОБА_2 містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації від 12.01.2016 №1, суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» субєкти містобудування зобовязані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва обєктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво обєктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про архітектурну діяльність» архітектор, інші проектувальники, які здійснюють роботи по створенню об'єктів архітектури, зобов'язані, зокрема, додержуватися державних стандартів, норм і правил, вимог вихідних даних на проектування.

Згідно з п. 4.1. ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» проектна документація для будівництва має відповідати положенням законодавства, вимогам містобудівної документації, будівельних норм, стандартів та правил.

Пунктом 13 містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки №1 від 12.01.2016, виданих ОСОБА_2 містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації для обєкта будівництва «Спальний корпус на 24 місця в НОТ «Політехнік-3» НУ «Львівська політехніка» на вул. Степовій,3а в с. Коблеве Миколаївської області», передбачено необхідність забезпечення вимог щодо безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення: виконати вимоги ДБН В.2.2-17-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення». Тобто, в п. 13 вказаних містобудівних умов та обмеження не визначено конкретно, які саме вимоги ДБН В.2.2-17-2006 необхідно виконати.

Під час перевірки ОСОБА_2 ДАБІ у Миколаївській області встановлено, що проектною документацією не виконано вимоги ДБН В.2.2-17-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення», а саме: в порушення п.5.1 ДБН В.2.2-17-2006 у проектній документації не передбачені умови безперешкодного і зручного пересування МГН по ділянці до будинку; в порушення п.6.1.1 ДБН В.2.2-17-2006 у будинку (спальному корпусі) відсутній як мінімум один вхід, пристосований для МГН.

Згідно з п.5.1. ДБН В.2.2-17-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення» у проектах повинні передбачатись умови безперешкодного і зручного пересування маломобільних груп населення, далі МГН, по ділянці до будинку або по території підприємства, комплексу споруд, транспортної інфраструктури, зелених зон (парки, сквери тощо) з урахуванням вимог ДБН 360, ДБН Б.2.4-1, ВСН 01, ДБН В.2.3-15. Система засобів орієнтації для людей з вадами зору та інформаційної підтримки повинна забезпечуватись на всіх шляхах руху, доступних для МГН на весь час експлуатації.

Відповідно до п.6.1.1. ДБН В.2.2-17-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення» у будинку повинен бути як мінімум один вхід, пристосований для МГН, з поверхні землі і з кожного доступного для МГН підземного або надземного переходу, з'єднаного з цим будинком.

Отже, зазначеними положеннями ДБН В.2.2-17-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення» передбачено загальні вимоги до земельних ділянок, будинків та споруд щодо пристосування їх відповідно до потреб та зручностей маломобільних груп населення.

Суд встановив, що проектна документація «Нове будівництво спального корпусу на 24 місця НОТ «Політехнік-3» Національного університету «Львівська політехніка» на вул.Степовій, 3а в с.Коблеве Миколаївської області» пройшла експертизу та отримала позитивний висновок, що підтверджується Експертним звітом філії ДП «УКРДЕРЖЕКСПЕРТИЗА» у Миколаївській області №150-0051-16 від 23.03.2016р., складеним головним експертом ОСОБА_4, після чого затверджена замовником НУ «Львівська політехніка».

З пояснень представника позивача вбачається, що НОТ «Політехнік-3» НУ «Львівська політехніка» збудований в 1960-х роках призначений для літнього відпочинку студентів та викладачів університету, функціонує тільки три місяці протягом року. Це цілий ряд будівель та споруд, які розташовані на земельній ділянці площею 6,0га. Територія табору має складні природні умови, зокрема крутий рельєф, і умовно розділена на житлово-адміністративну та господарську зони та зону котеджів, куди входять шість будинків відпочинку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією схеми генплану НОТ «Політехнік-3» М 1:1000, що погоджена 04.08.2008р. головним архітектором Березанського району. Перепад висот між господарською зоною та пляжем становить 35м. Проектований спальний корпус на 24 місця знаходиться в глибині табору і будується на місці демонтованого існуючого деревяного будинку в зоні котеджів, які знаходяться на крутом схилі.

Як зазначено в п.5.3. ДБН В.2.2-7-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення» поздовжній уклон шляху руху, по якому можливий проїзд інвалідів на кріслах-колясках, не повинен перевищувати 5%. Однак, ухил існуючого підїзду до зони котеджів не відповідає поздовжньому уклону шляху руху, по якому можливий проїзд інвалідів на кріслах-колясках - перепад схилу складає 9 метрів це 18% при допустимих менше 5%, згідно з положеннями п.5.3. ДБН В.2.2-7-2006. До матеріалів справи долучено фотозображення існуючого підїзду до зони котеджів, в тому числі, до спального корпусу на 24 місця, який будується, якими підтверджується, що цей підїзд розташовано на схилі.

Також представник позивача пояснив, що вартість капітального ремонту дороги до зони котеджів з метою приведення її у відповідність до вимог ДБН В.2.2-7-2006 згідно з складеною кошторисною документацією складатиме 1 763 158,00 грн.

Враховуючи те, що позивач є вищим навчальним закладом, фінансування діяльності якого здійснюється за рахунок державних коштів, тому здійснення додаткових заходів щодо облаштування земельної ділянки, на якій заплановане будівництво спального корпусу на 24 місця тимчасового сезонного використання, для можливості пересування маломобільних груп населення потребує значних грошових витрат, оплатити які НУ «Львівська політехніка» не може через відсутність фінансування необхідної суми бюджетних коштів на такі цілі.

З наявного в матеріалах справи відкоригованого містобудівного розрахунку (п.4.1.) суд зясував, що на території НОТ «Політехнік-3» в легкому доступі розташований діючий спальний корпус №11, доступ і пересування по території до якого передбачено згідно з умовами безперешкодного та зручного пересування маломобільних груп населення відповідно до ДБН В.2.2-17:2006 (влаштовано пандус). У цьому спальному корпусі №11 на першому поверсі розташовано 10 номерів з параметрами, допустимими для універсального призначення, три з яких обладнано для маломобільних груп населення, а тому, необхідна норма 10% місць тимчасового проживання універсального призначення, від 24, для обєкту будівництва, забезпечена в існуючому корпусі, а збільшення кількості місць тимчасового проживання універсального призначення до нормативного відсотку від усіх, які перебувають у таборі та виконання відповідних умов благоустрою відбуватиметься при етапах реконструкції бази, по мірі обґрунтованої необхідності згідно з будівельними нормами. Тому, розташування універсальних місць тимчасового проживання в обєкті будівництва є недоцільним, а тому не передбачається. Відповідно, відсутня необхідність облаштування благоустрою ділянки, в межах обємів робіт, згідно вимог ДБН В.2.2.-17:2006.

На підставі встановлених обставин, суд дійшов до висновку про наявність обєктивних причин, за наявності яких позивач не передбачав у проектній документації розділу щодо забезпечення вимог щодо безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення згідно ДБН В.2.2-17-2006.

Також суд враховує те, що ОСОБА_2 містобудування та архітектури Миколаївської обласної державної адміністрації, розглянувши звернення позивача, листом від 02.11.2016 №883-01-26 внесло зміни в п.13 містобудівних умов та обмежень від 12.01.2016 №1 в частині вимог щодо забезпечення безперешкодного життєвого середовища для осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення, який викладено в такій редакції: «виконати вимоги ДБН В.2.2-17-2006 «Доступність будівель та споруд для маломобільних груп населення» лише в частині доступності цієї категорії населення до приміщень першого поверху будівлі спального корпусу». Як пояснив представник позивача, передбачається тільки можливість заїзду МГН до приміщень першого поверху будівлі спального корпусу на 24 місця, зокрема, з метою відвідування мешканців спального корпусу, а саме розміщення такої категорії населення здійснюватиметься в спальному корпусі №11 НОТ «Політехнік-3» чи в інших спальних корпусах по мірі їх реконструкції/будівництва задля недопущення завдання шкоди їх життю чи здоровю та попередження можливого травмування на геологічно небезпечних ділянках.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова відповідача про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №63/1014-4737-16 від 09.08.2016 є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, на користь позивача з відповідача ДАБІ Україна, яке має статус юридичної особи, за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1957,50 грн.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову ОСОБА_2 Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №63/1014-4737-16 від 09.08.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Національного університету «Львівська політехніка» судовий збір в сумі 1957,50 (одна тисяча девятсот пятдесят сім) грн. 50 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови суду складений і підписаний 14 листопада 2016 року.

Головуючий суддя А.Г. Гулик

Суддя В.А. Потабенко

Суддя Р.М. Брильовський