Справа № 2-а-7236/10
Суддя: Лешко С. М.
Дата ухвалення: 2010-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-7236/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді Лешко С.М. розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти в сумі 18372,00 гривни, що передбачені ст.ст.37,39 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2009 року по 01.01.2010 року, мотивуючи це тим, що він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи З категорії, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

Вважає, що проведення виплат в твердих грошових сумах, встановлених постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року, а не у розмірах визначених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», порушує його права.

В судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву де просить розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача УПСЗН Коростенської міської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення проти позову, в якому просив розглядати справу у його відсутності, позов не визнає.

Дослідивши письмові матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, і працює в ВАТ Коростенський завод хімічного машинобудування АТ «Хіммаш», що стверджується копією посвідчення потерпілого від ЧАЕС, паспорта та довідки з місця роботи.

Позивач отримує кошти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №«836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким встановлені компенсації та доплати громадянам, які проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця.

Вищевказані виплати відповідно до Закону України від 28.02.1991 року №796-Х11 громадянам проводились за місцем роботи та входять в структуру заробітної плати.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати окрім основної входять додаткова заробітна плата, яка включає доплати, надбавки, компенсаційні та інші грошові виплати.

Відповідно до постанови КМУ №936 від 20.05.2005 року «Про затвердження пор використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціаль захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випл компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виш соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міськ, держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли; вказаних періодах:

-з 1.12.2008 р. - 605 грн.; - з 1.04.2009 р. - 625 грн.; - з 1.07.2009 р. - 630 грн.;

-з 1.10.2009 р. - 650 грн.; - з 1.11.2009 р. - 744 грн.;

Отже, з урахуванням викладеного вище, та відповідно до проведеного розрахунку, за весь; спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем складає за ст.37 вищевказані закону (за мінусом отриманих коштів в сумі - 23,10 грн.) за період з 26.02.2009 року 01.01.2010 року - в сумі 2822,10 гривни, як то передбачено ст.99 КАС України, а за стЦ вказаного закону (за мінусом отриманих коштів в сумі 123,42 грн.) за період з 01.01.2009; по 01.01.2010 року в сумі 14707,58 гривень, а всього підлягає стягненню 17529,68 гривень.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є Управління праці Ц соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з нього дані кой а заперечення відповідача проти позову безпідставні. В решті вимог відмовити за необгрунтован істю.

А тому, на підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, ст.1<

Конституції України, ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, т

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів Україні №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державно« бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щодо невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 коштів передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради! на користь ОСОБА_1 кошти, що передбачені ст.37 ЗУ «Про статус...» в сумі 2822,10 гривни, за період з 26.02.2009 року по 01.01.201 Ороку та передбачені! ст.39 ЗУ «Про статус...» в сумі 14707,58 гривень, за період з 01.01.2009 р. по 01.01.2010 року, а всього 17529,68 гривень.

В решті вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді Лешко С.М. розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить рішенням суду визнати дії відповідача неправомірними та стягнути на його користь з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради недовиплачені кошти в сумі 18372,00 гривни, що передбачені ст.ст.37,39 Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01.01.2009 року по 01.01.2010 року, мотивуючи це тим, що він являється потерпілим від Чорнобильської катастрофи З категорії, проживає та працює в зоні гарантованого добровільного відселення.

Вважає, що проведення виплат в твердих грошових сумах, встановлених постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року, а не у розмірах визначених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», порушує його права.

В судове засідання позивач не зявився, надав письмову заяву де просить розглянути справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник відповідача УПСЗН Коростенської міської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заперечення проти позову, в якому просив розглядати справу у його відсутності, позов не визнає.

Дослідивши письмові матеріали справи, в їх сукупності та давши їм оцінку, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, і працює в ВАТ Коростенський завод хімічного машинобудування АТ «Хіммаш», що стверджується копією посвідчення потерпілого від ЧАЕС, паспорта та довідки з місця роботи.

Позивач отримує кошти відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №«836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яким встановлені компенсації та доплати громадянам, які проживають та працюють на територіях радіоактивного забруднення.

Виходячи з пріоритетності законів над урядовими нормативними актами позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадянам, які проживають на території гарантованого добровільного відселення, проводиться доплата в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати щомісяця, а до ст.39 даного закону, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, проводиться доплата у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат, щомісяця.

Вищевказані виплати відповідно до Закону України від 28.02.1991 року №796-Х11 громадянам проводились за місцем роботи та входять в структуру заробітної плати.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати окрім основної входять додаткова заробітна плата, яка включає доплати, надбавки, компенсаційні та інші грошові виплати.

Відповідно до постанови КМУ №936 від 20.05.2005 року «Про затвердження пор використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціаль захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» випл компенсацій та допомоги передбаченої ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус...» працюючим і працюючим громадянам, а також пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виш соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міськ, держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації.

При стягненні коштів суд виходить з розміру мінімальних заробітних плат, які діяли; вказаних періодах:

-з 1.12.2008 р. - 605 грн.; - з 1.04.2009 р. - 625 грн.; - з 1.07.2009 р. - 630 грн.;

-з 1.10.2009 р. - 650 грн.; - з 1.11.2009 р. - 744 грн.;

Отже, з урахуванням викладеного вище, та відповідно до проведеного розрахунку, за весь; спірний період часу розмір заборгованості перед позивачем складає за ст.37 вищевказані закону (за мінусом отриманих коштів в сумі - 23,10 грн.) за період з 26.02.2009 року 01.01.2010 року - в сумі 2822,10 гривни, як то передбачено ст.99 КАС України, а за стЦ вказаного закону (за мінусом отриманих коштів в сумі 123,42 грн.) за період з 01.01.2009; по 01.01.2010 року в сумі 14707,58 гривень, а всього підлягає стягненню 17529,68 гривень.

Оскільки розпорядником цих коштів і в спірний період часу і тепер є Управління праці Ц соціального захисту населення Коростенської міської ради, тому суд, стягує з нього дані кой а заперечення відповідача проти позову безпідставні. В решті вимог відмовити за необгрунтован істю.

А тому, на підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, ст.1<

Конституції України, ст.ст.37,39 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, т

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постановою Кабінету Міністрів Україні №936 від 20.09.2005 року «Про затвердження порядку використання коштів державно« бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щодо невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 коштів передбачених ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради! на користь ОСОБА_1 кошти, що передбачені ст.37 ЗУ «Про статус...» в сумі 2822,10 гривни, за період з 26.02.2009 року по 01.01.201 Ороку та передбачені! ст.39 ЗУ «Про статус...» в сумі 14707,58 гривень, за період з 01.01.2009 р. по 01.01.2010 року, а всього 17529,68 гривень.

В решті вимог відмовити за необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її

Суддя