Справа № 435/14054/13-а
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Київ К/800/23259/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Пасічник С.С., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання дій протиправними, зобов'язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи на ЗАТ «Луганський емалювальний завод» на посаді обрубника фасонного лиття на наждаках та вручну з 06.04.1987р. по 13.05.1996р., на посаді обрубника, зайнятого на обробці лиття наждаком та вручну з молотками, зубилами, пневмоінструментом з 01.04.1998р. по 08.11.2000р. та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 23.07.2013р.

Постановою Жовтневого районного суду м.Луганська від 24.01.2014р. позов задоволено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014р. скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодився позивач подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене апеляційним судом рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, згідно пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 06.04.1987р. по 13.05.1996р. позивач працював на ЗАТ «Луганський завод емалювальний завод» (колишній Ворошиловоградський емалювальний завод імені Артема та Луганський емалювальний завод імені Артема) на посаді обрубника фасонного лиття на наждаках та вручну та з 01.04.1998р. по 08.11.2000р. на посаді обрубника, зайнятого на обробці лиття наждаком та вручну з молотками, зубилами, пневмоінструментом, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці позивача (а.с. 9).

25.09.2013р. позивач звернувся до УПФУ в Жовтневому районі м.Луганська із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 та із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 за періоди з 06.04.1987р. по 13.05.1996р. та з 01.04.1998 р. по 08.11.2000р.

Рішенням Комісії при ГУ ПФУ в Луганській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 31.10.2013р. підтверджено право на зарахування періоду роботи на ЗАТ «Луганський емалювальний завод» в якості обрубника, зайнятого на обробці лиття наждаком та вручну (молотками, зубилами пневмоінструментом) календарно з 06.04.1987р. по 31.12.1991р., з 01.01.1992р. по 21.08.1992р. за фактично відпрацьованим часом 6 місяців 18 днів (позиція 1110100а -15379 розділ ХІ «Металообробка» Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991р. № 10), з 30.06.1994р. по 13.05.1996р. за фактично відпрацьованим часом 1 рік 3 місяці 2 дні, з 01.04.1998 року по 08.11.2000 року фактично відпрацьованим часом 1 рік 3 місяці 14 днів (позиція 1110100а-15379 підрозділ 1 розділ XI «Металообробка» Списку № виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994р. №162) до пільгового стажу роботи що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини 2 пункту 1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та за результатами атестації робочих місць. До пільгового стажу не враховано період роботи з 22.08.1992р. по 29.06.1994р. у зв'язку з скасуванням результатів атестації робочих місць за умовами праці за цей період відповідно до подання і висновку Державної експертизи умов праці №7 від 17.03.1999р. (а.с. 24-25).

Рішенням УПФУ в Жовтневому районі м. Луганська від 25.11.2013р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв'язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (необхідний стаж 10 років, а пільговий стаж підтверджений Комісією становить 7 років 10 місяців) (а.с. 11).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що записами трудової книжки підтверджено, що протягом спірного періоду позивач працював на посадах, які віднесені до Списку №1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Не проведення атестації робочого місця не є виною позивача та не може бути підставою для позбавлення його права на пільгову пенсію, а тому відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні такої пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що відповідачем правомірно не враховано до пільгового стажу позивача період роботи з 22.08.1992р. по 29.06.1994р. у зв'язку із скасуванням результатів атестації робочих місць за умовами праці за цей період відповідно до висновку Державної експертизи умов праці №7 від 17.03.1999р., позивач не має необхідний пільговий стаж, а тому підстави для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відсутні.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки суду не спростовують і є безпідставними, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що позивач не має необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому апеляційний суд обгрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.04.2014р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

С.С. Пасічник

В.В. Швець