Справа № 152/814/16-а
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 152/814/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Славінська Н.Л.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

10 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Граб Л.С. ,

секретар судового засідання: Марцісь Ю.А.,

за участю:

позивача: ОСОБА_2,

представника позивача: ОСОБА_3,

представника відповідача: Гриньової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання рішення протиправним, та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до Шаргородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання рішення протиправним, та зобов'язання призначити пенсію за вислугу років.

Постановою Шаргородського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2016 року позов задоволено частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача заперечила проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 в період: з 01.08.1986 року по 20.11.1988 року працювала вихователькою у Слідянській восьмирічній школі-садку; з 01.12.1988 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року працювала вихователькою дитячого садка КСП «Зоря», завідуючою дитсадком в с. Пелинівка; з 01.04.1992 року по 28.02.1996 року - у с. Пелинівка Володіївецької сільської ради; з 02.03.1996 року - вихователькою дитячого садка с. Пелинівка в КСП «Зоря», що 26.02.2000 року реорганізовано в СВК «Надія» до 29.04.2003 року; з 07.12.2004 року по 24.05.2005 року, та з 12.04.2007 року по 30.12.2015 року - вчителем початкових класів Володіївецької СЗШ І-ІІІ ступенів. Її стаж, як працівника освіти, станом на момент звернення до пенсійного органу становить 25 років 10 місяців 22 дні.

31.12.2015 року позивач звернулася до УПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області з заявою про призначення пенсії за вислугу років.

06 січня 2016 року відповідно до протоколу пенсійного органу № 711 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугою років, у зв'язку з відсутністю необхідного стажу.

Постановою Чернівецького районного суду Вінницької області від 12.04.2016 року дії УПФУ у Чернівецькому районі Вінницької області визнані протиправними та зобов'язано відповідача - Шаргородське ОУПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_2

Рішенням від 21.04.2016 року відповідачем повторно відмовлено їй у призначенні пенсії.

Відмову відповідач мотивує тим, що при перерахуванні її спеціальний стаж складає 24 роки 6 місяців 2 дні, так як неможливо зарахувати період її роботи вихователькою дитячого садка с. Пелинівка з січня 1991 року по березень 1992 року, оскільки вона не виробила встановлений мінімум трудоднів.

Не погодившись з повторною відмовою відповідача у призначенні пенсії за вислугу років, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Постановою суду першої інстанції від 01 серпня 2016 року позов задоволено частково, а саме визнано протиправним рішення Шаргородського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Вінницької області від 21.04.2016 року в частині не зарахування спеціального стажу ОСОБА_2 період перебування у оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею півтора роки та у безоплатній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 27.10.1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, зобов'язано Шаргородське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Вінницької області зарахувати до педагогічного стажу ОСОБА_2, що дає право на пенсію за вислугу уроків, перебування її у оплачуваній відпустці по догляду з дитиною до досягнення нею півтора роки та у безоплатній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 27.10.1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В решті позовних позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», зі змінами внесеними ЗУ №213 від 02.03.2015 року, що набув чинності з 01.04.2015 року, працівники освіти, які звернулися в період з 01.04.2015 року по 31.03.2016 року, мають право на пенсію за вислугу років за Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою КМУ від 04.11.1993 року №909, за наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років 6 місяців.

Статтею 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Пунктами 1, 2 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 22.08.1989 року №677, якою регулювалися правовідносини щодо перебування жінок у відпустках по догляду за дітьми у період, який відповідач не зараховує їй до стажу роботи за спеціальністю, передбачено збільшення тривалості частково оплачуваної відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею півтора років в Україні - з 01 липня 1990 року та збільшення з 01 грудня 1989 року тривалості додаткової відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а також передбачено зарахування додаткової відпустки до загального і безперервного стажу і стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року у с. Пелинівка Чернівецького району Вінницької області, що підтверджується паспортом позивача та відміткою у трудовій книжці про зміну прізвища, згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 03.08.1986 року.

З 11.01.2016 року ОСОБА_2 працює вчителем початкових класів Володіївецької СЗШ І-ІІІ ступенів на підставі наказу начальника відділу освіти за №7 від 11.01.2016 року (а.с.38).

Позивач 31 грудня 2015 року вважаючи, що в неї достатньої спеціального стажу для призначення пенсії за вислугою років, звернулась з відповідною заявою до пенсійного органу.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію (ч.2 ст.7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»).

Таким чином, і на теперішній час, і на момент прийняття оскаржуваного рішення від 21.04.2016 року, пенсія за вислугу років позивачу не може бути призначена, так як остання працювала і працює вчителем початкових класів Володіївецької СЗШ, тобто не залишила роботу, яка дає право на цю пенсію.

Крім цього, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.28 ЗУ «Про освіту», система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних, і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Структура освіти, відповідно до ст.29 ЗУ «Про освіту», включає, в тому числі, дошкільну освіту, загальну середню освіту, позашкільну освіту.

Тобто, виходячи із системного аналізу вищевказаних норм ЗУ «Про освіту», дошкільна освіта є таким самим видом структури освіти, як і загальна середня освіта.

До органів управління освітою належать, в тому числі, місцеві державні адміністрації і органи місцевого самоврядування, відповідно до ст.11 ЗУ «Про освіту».

Статтею 2 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» встановлено види державних пенсій, зокрема, трудові та соціальні пенсії. Одним із видів трудової пенсії є пенсія за вислугу років.

Пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком (ст.51 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»).

Пунктом «е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» ( в ред., що діяла на час звернення позивачки до відповідача за призначенням пенсії) встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Постановою КМУ від 04.11.1993 року за № 909 (з наступними змінами) «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» встановлено, що пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення призначаються за наявності спеціального стажу станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років і після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців.

Вищенаведеною постановою КМУ також затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, в абзаці першому розділу І якого, що має назву - «Освіта», зазначено найменування закладів і установ: загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи; дошкільні навчальні заклади всіх типів.

Пунктом 2 розділу «Примітки» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років встановлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Пунктом 3 розділу «Примітки» вказаного Переліку визначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, … зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Встановленим судом фактам відповідають адміністративно-правові відносини, що виникають з приводу захисту прав фізичної особи у сфері публічно-правових відносин від порушень органу державної влади, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, Кодексом адміністративного судочинства України, а також проаналізованим вище законодавством, зокрема: Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про освіту», постановою КМУ від 4.11.1993 року №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Так, згідно зі ст.ст.8, 19, 46, 55 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

На підставі вищенаведеного колегія суддів дійшла до висновку, що ОСОБА_2 має право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», проте, така пенсія не може їй бути призначена, оскільки вона працює за спеціальністю, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, у зв'язку з чим апелційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шаргородського районного суду Вінницької області від 01 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 15 листопада 2016 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Граб Л.С.