Справа № 826/17276/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

10 листопада 2016 року м. Київ № 826/17276/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

ОСОБА_1
доМіністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України
провизнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, в якому просить суд:

- визнати дії Міністерства внутрішніх справ України, які призвели до видачі наказу МВС України від 06.11.2015 №233о/с про звільнення ОСОБА_1 згідно з пунктом 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 64 "г"неправомірним;

- скасувати наказ МВС України від 06.11.2015 №233 о/с про звільнення ОСОБА_1 згідно з пунктом 10 та 11 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" та відповідно до положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за пунктом 64 "г";

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ з 06.11.2015 та перевести в Національну поліцію з 07.11.2015;

- визнати бездіяльність посадових осіб Національної поліції України щодо призначення ОСОБА_1 на посаду, що заміщується поліцейськими у Департаменті карного розшуку Національної поліції України або будь-якому органі (закладі, установі) поліції рівнозначній, вищій або нижчій щодо посади, яку він обіймав під час проходження служби в міліції, чи посаду на якій він виявив бажання проходити службу в поліції - протиправною;

- зобов'язати Національну Поліцію України призначити ОСОБА_1 на посаду, що заміщується поліцейськими у Департаменті карного розшуку Національної поліції України або будь-якому органі (посаді. установі) рівнозначній, вищій або нижчій щодо посади, яку він обіймав під час проходження служби в міліції, чи посаду на якій він виявив бажання проходити службу в поліції та присвоїти ОСОБА_1 спеціальне звання підполковник поліції;

- зобов'язати позивачів зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років в органах внутрішніх справ та поліції час його вимушеного прогулу;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України та Національну поліцію України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015 по день поновлення на службі.

Відповідно до частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує наказ №233 о/с від 06.11.2015 на підставі якого його було звільнено зі служби в поліції.

Одночасно з позовною заявою позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущених строків звернення до суду.

В обґрунтування причин пропуску позивач зазначив, що тривалий час перебував під моральними стражданнями по втраті роботи, тривалим тиском та побоюванням щодо можливого упередженого відношення з боку керівництва Департаменту карного розшуку і Національної поліції України щодо застосування відносно останнього погроз, які, на думку позивача, неодноразово висвітлювались керівництвом МВС України та Національної поліції у засобах масової інформації щодо повторного вивільнення з поліції осіб, які повертаються на службу через суди.

Разом з тим, просив суд прийняти дату звернення з листами до Міністра внутрішніх справ та Голови Національної поліції 20.10.2016 датою коли позивачеві стало відомо про порушення свої прав.

За наслідками розгляду клопотання позивача про поновлення строків на оскарження, суд дійшов висновку про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина третя статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як визначено частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Окружний адміністративний суд міста Києва вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Із аналізу вказаних норм статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що початком обчислення строку звернення до суду із адміністративним позовом у справах щодо проходження публічної служби вважається день, коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Тобто, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, який вказав, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, "Стаббігс на інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії").

З обґрунтування про поновлення строків на оскарження, вбачається, що єдиною підставою пропущення звернення до суд є моральні стражданнями по втраті роботи, тривалий тиск та побоюванням щодо можливого упередженого відношення з боку керівництва Департаменту карного розшуку і Національної поліції України щодо застосування відносно останнього погроз.

Проте, зазначені обставини є лише суб'єктивним баченням позивача, яке нічим не підтверджене.

Інших доказів поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду з адміністративним позовом позивачем суду не надано.

Суд звертає увагу, що вказані доводи не підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із позовом про оскарження наказу Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 06.11.2015 року №2323 о/с.

Також, з тексту адміністративного позову вбачається, що про оскаржуваний наказ було відомо позивачу при отриманні трудової книжки та витягу з наказу, ще задовго до 20.10.2016 року.

З урахування викладеного, в матеріалах адміністративного позову відсутні докази того, що позивач був позбавлений можливості звернутись з адміністративним позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказане свідчить про порушення позивачем приписів ч. 3 ст. 99 КАС України в частині дотримання встановленого місячного строку для звернення до суду з адміністративним позовом та наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,-

У Х В А Л И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.

2. Ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.С. Мазур