Справа № 332/3509/16-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3509/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2016 року м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:

Головуючого судді Марченко Н.В.

при секретарі Фурдак В.Й.

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та забов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та забов'язання вчинити певні дії, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя як отримувач пільгової пенсії.

Після призначення пенсії позивач продовжувала працювати та сплачувати внески до пенсійного фонду. На теперішній час вона не працює. З жовтня 2007 року ОСОБА_1. набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що їй відомо лише в 2016 році.

ОСОБА_1 29.09.2016 року звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні роки, що передують року звернення.

Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя листом №147/3-8 від 14.10.2016 року було відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах позивачу. З даним рішенням позивач не згодна, вважає його незаконним.

Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі разом із запереченнями в яких просить в задоволенні адміністративного позову відмовити у зв'язку з тим, що позивачу була призначена пенсія за віком. Крім того, при переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за період страхового стажу зазначеного в ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення та заробітної плати з якої призначено пенсію.

Застосування показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за календарний рік, що передує року звернення при перерахунку пенсії неможливо, оскільки:

ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням, зокрема, страхового стажу, встановлено ч.4 ст.42 зазначеного Закону.

ч.3 ст.42 зазначеного Закону визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV.

Тобто, правила ч.1 ст.40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Аналіз ч.4 ст.42 Закону № 1058-ІУ свідчить, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Тобто, працюючий пенсіонер має право на перерахунок пенсії в будь-якій час після її призначення, однак не раніше як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя з 19.04.1996 року та отримує пільгову пенсію по Списку №1 зі зниженням пенсійного віку згідно п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач після призначення пенсії продовжувала працювати та сплачувати внески до пенсійного фонду. На теперішній час вона не працює. З жовтня 2007 року ОСОБА_1 набула право на пенсію за віком на загальних підставах у відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що їй відомо лише в 2016 році. З цих підстав 29.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні роки, що передують року звернення. Листом №147/3-8 від 14.10.2016 року Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на загальних підставах. З даним рішенням позивач не згодна, вважає його незаконним.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на їх забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за Списком № 1 зазначеним Законом не передбачена.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а/14 у подібних правовідносинах має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватися показник заробітної плати за три календарні роки, що передують призначенню нового виду пенсії.

Так, у ч.1 ст. 9 Закону № 1058 передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Станом на день призначення пенсії ОСОБА_1 не могло бути призначено пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки на час призначення пенсії позивачу виповнилось лише 45 років. Крім того, ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» набув чинності лише 01.01.2004 року. Таким чином, пенсію у відповідності до цього Закону призначено бути не могло.

Разом з тим ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку.

Враховуючи, що Законом №1058 не передбачена пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку, дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу за віком відповідно до вищезазначеного закону протиправними, оскільки в даному випадку має місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Подібна правова позиція була; також висловлена Вищим Адміністративним судом України в Ухвалі від 25.05.2015 р. №К/800/2756/14, та Верховним Судом України у Постанові від 31.03.2015 р. у справі №21-612а/14, яка відповідно до приписів ст. 2442 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх судів України.

Крім того, згідно абзацу 4 п. 1 ч. 2 прикінцевих положень ЗУ № 1058 підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Таким чином, судом встановлено , що в порушення вимог діючого законодавства УПФУ в Заводському райойі м. Запоріжжя неправомірно було відмовлено позивачу ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. За таких умов позовні вимоги ОСОБА_1. про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26, ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», про перерахунок та виплати різниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 128, 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та забов'язання вчинити певні дії - задовольнити .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити та здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком згідно заяви від 29.09.2016 року згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» а здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Н.В.Марченко