Справа № 739/1616/16-а
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/1616/16-а
Провадження № 2-а/739/73/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" листопада 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

представника позивачки Многолєтнього Ю.І.,

представника відповідача Шахунова М.О.,

представників третіх осіб Стояна В.А., Котової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова Міністерства оборони України, Новгород-Сіверський об`єднаний міський військовий комісаріат, КП «Новгород-Сіверське МБТІ», про визнання протиправним і скасування рішення та свідоцтва про право власності,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова Міністерства оборони України, Новгород-Сіверський об`єднаний міський військовий комісаріат, КП «Новгород-Сіверське МБТІ», про визнання протиправним і скасування пукнту 2 рішення №12 від 25 лютого 2010 року щодо надання дозволу на оформлення права власності з видачею свідоцтва за державою в особі Міністерства оборони України в оперативному управлінні квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів на будівлі та споруди Новгород-Сіверсько-Семенівського ОРВК, що розташовані по АДРЕСА_1 , а також свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 19 березня 2010 року.

Зі змісту позовної заяви та пояснень представника позивачки, наданих у судовому засіданні, вбачається, що прийняттям оспорюваного рішення та виданням оспорюваного свідоцтва на право власності на будівлі військового комісаріату, зокрема й службове житлове приміщення в якому проживає позивачка, в цілому як на нежитлові будівлі, було порушено житлові права позивачки, передбачені статтями 110-125 Житлового кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа чи інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Водночас, пунктом 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.
У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові №21-5430а15 від 29 березня 2016 року, суди розглядаючи спір у справі, яка стосується визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, зокрема житлового будинку з видачею свідоцтва про право власності, тобто цивільного права, дійшли помилкового висновку щодо вирішення його в порядку адміністративного судочинства. Відповідно Верховний Суд України зробив висновок, що спір про визнання незаконним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким, вирішено питання щодо права власності на житловий будинок, має розглядатися у порядку цивільної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Пунктом 1 частини першої статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що позивачка у справі, яка розглядається судом в порядку адміністративного судочинства, звернулася до суду за захистом свого цивільного права, яке виникає із житлових правовідносин, суд приходить до висновку, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, отже, провадження у справі підлягає закриттю. При цьому позивачці необхідно роз`яснити, що розгляд її справи має здійснюватися в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 2, 3, 17, 157, 165, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова Міністерства оборони України, Новгород-Сіверський об`єднаний міський військовий комісаріат, КП «Новгород-Сіверське МБТІ», про визнання протиправним і скасування рішення та свідоцтва про право власності закрити.

Копії ухвали вручити особам, які беруть участь у справі.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається, а також, що розгляд її справи має здійснювати в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку і строки, передбачені статтями 186, 254 КАС України.

Суддя В.В. Чепурко