Справа № 331/8558/13-а
Суддя: Жукова О. Є.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 6-а/331/70/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2016 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі :

головуючого судді - Жукової О.Є.

при секретарі - Бойко М.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 331/8556/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинення певних дій, стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 03.11.2016 звернувся в суд з заявою, в якій просив суд з урахуванням наданої уточненої заяви , змінити спосіб виконання виконавчого документа № 2а-331/32/14 (331/8558/14-а) від 28.05.2014 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, з зобов'язанням на стягнення з управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району на його користь нарахованих сум .

Заява обґрунтована тим, що з огляду на фактичну реальну фінансову відсутність у боржника УПСЗН можливості виконати судове рішення, порушуються його права , рішення протягом більше ніж три роки залишається невиконаним.

В судове засідання ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні заяви.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району просив справу розглянути у його відсутність, про що надав відповідну заяву.

Представник Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, будучи повідомленим про час та місце розгляду заяви, до судового засідання не з»явився, що відповідно до вимог ст. 263 КАС України не є перешкодою для розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку , що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2014 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 2а/331/32/14, в резолютивній частині якого зазначено: «Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної адміністрації Запорізької міської ради здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову допомогу на оздоровлення як інваліду Чорнобиля 2-ї групи за 2013 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, постраждалих в наслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі 5 мінімальних заробітних плат з урахуванням виплачених сум».

З матеріалів справи вбачається, що УПСЗН неодноразово повідомляло державного виконавця про неможливість виконання рішення суду в повному обсязі у зв'язку з відсутністю асигнувань. Сума перерахунку склала 5615 грн.

Відповідно до положень ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України). Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що зобов'язання вчинити певні дії, покладені на відповідача судовим рішенням, є обраним судом способом захисту порушеного права позивача.

З матеріалів справи вбачається, що по суті вимога позивача ОСОБА_1 про зміну способу виконання постанови суду є за своєю правовою природою новою позовною вимогою про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судами під час розгляду та ухвалення постанови в адміністративній справі № 2а/331/32/14.

Крім того, у ч. 1 ст. 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Зважаючи на те, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, суд приходить до висновку, що виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Зміна на підставі ст. 263 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до ст. 162 КАС при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Аналогічна з наведеною правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від від 11 листопада 2014 року у справі № 21-394а14.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2- Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Крім того, суд зазначає, що в ході виконання вказаного рішення суду неодноразово вирішувалося питання про зміну способу та порядку виконання рішення з тих самих підстав, зокрема, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2016 року (провадження 6а/33117/2016) аналогічна заява Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району була залишена без задоволення.

Керуючись ст. 263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 331/8556/13-а за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинення певних дій, стягнення щорічної допомоги на оздоровлення за 2013 рік- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Жукова О.Є.

15.11.2016