Справа № 695/2189/16-а
Суддя: Середа Л. В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2189/16-а
номер провадження 2-а/695/68/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Середи Л.В.

при секретарі - Оніщенко Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2 Та

представника відповідача - Король О.А.,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Золотоноша справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконкомі Золотоніської міської ради про скасування рішення Адміністративної комісії при виконкомі Золотоніської міської ради від 15 липня 2016року №13-1788,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Золотоніської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.05.2016 року відносно нього спеціалістом інженерно-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства виконкому Золотоніської міської ради Антиповичем М.Б., в присутності свідка ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення №14 за ст.152 КУпАП та п. 3.11.4 Правил благоустрою території м. Золотоноша, затверджених рішенням міської ради від 22.02.12 №15-9/VI.

На підставі вказаного протоколу про адміністративне правопорушення адміністративною комісією при виконавчому комітеті Золотоніської міської ради 10.06.2016 року винесено постанову №9/1461, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн.

ОСОБА_1 було визнано винним в розміщенні на тротуарі матеріалів інформаційного характеру без погодження з міською радою (постанова № 9-1461 від 10.06.2016 року). У склад комісії, що розглядала вказану справу увійшли, зокрема Антипович М.Б. (секретар комісії) та ОСОБА_5 (заступник голови комісії).

05 липня 2016 року виконком Золотоніської міської ради своїм рішенням за № 216 скасував постанову адмігністративної комісії від 10 червня 2016 року через можливу упередженість та однобічність розгляду та направив справу на новий розгляд.

15 липня 2016 року відбувся повторний розгляд даної справи та постановою № 13-1788 «Про скасування постанови про адміністративне правопорушення» ОСОБА_1 знову було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивач ОСОБА_1 свою вину не визнав та звернувся до суду із відповідним позовом.

При цьому представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у позовній заяві та заявив про те, що оскаржуване рішення прийняте без дотримання вимог, визначених ч.3 ст.2 КАСУ та з порушенням гарантованого ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року права на справедливий і публічний розгляд, а саме: необґрунтовано та упереджено. На його думку відповідач припустився неповного та необ'єктивного з'ясування обставин справи і не вирішив справу у точній відповідності із чинним законодавством, чим порушив вимоги ст.,ст..245 та 280 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржуваним рішенням були порушені його права, гарантовані Конституцією України та ст. 9 (Свобода думки, совісті і релігії) Конвенції в частині заборони свавільного обмеження права сповідувати свою релігію. У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 Підтримали повністю заявлений позов та посилаючись на чинне українське та міжнародне законодавство просили його задовольнити. Представник відповідача Король О.А. позов не визнав, та суду пояснив, що адмінкомісія комісія діяла правомірно, "Правила благоустрою території м. Золотоноші" затверджені сесією міської ради, а тому вважає законною постанову адміністративної комісії та просить у позові відмовити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 25.05.2016 року спеціалістом інженерно-технічного відділу Управління житлово-комунального господарства виконкому Золотоніської міської ради Антиповичем М.Б. у присутності свідка ОСОБА_5 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 14 відносно позивача ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП в зв`язку з порушенням та п.,п. 3.11.4 «Правил благоустрою».

Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 216 від 05.07.2016 постанову адміністративної комісії № 9/1461 від 10.06.2016 року, якою ОСОБА_1 Було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП, скасовано, у зв'язку із можливою упередженістю та однобічністю розгляду, а справу направлено на новий розгляд.

Згідно з постановою №13-1788 від 15 липня 2016 року адміністративна комісія повторно ОСОБА_1 визнала винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та наклала на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,0 грн.

Вирішуючт позов, суд бере до уваги, що до складу комісії, яка виносила постанову від 15.07.2016 року входили ті самі особи, окрім ОСОБА_5, що виносили постанову від 10.06.2016 року, яка була скасована у зв'язку із можливою упередженістю та однобічністю розгляду справи.

Окрім того секретарем комісії, згідно постанови від 15.07.2016 року зазначено Антиповича М.Б., який і складав протокол про адміністративне правопорушення від 25.05.2016 року.

Таким чином судом встановлено наявність грубого порушення норм процесуального права щодо забезпечення дотримання вимог неупередженості розгляду справи.

Так із матеріалів справи вбачається, що склад адміністративної комісії, що постановив відносно позивача оскаржуване рішення, не забезпечив безсторонній розгляд справи. Секретар комісії Антипович М. Б. є особою, що складала відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. Ці дії на попередніх етапах провадження обґрунтовано вказували на те, що ще до початку розгляду справи він вже сформував негативну думку щодо питання про вину позивача, чим унеможливив неупереджене прийняття рішення.

Згідно з п. 4 ст. 6 Положення про адміністративні комісії Української РСР, від 09.03.1988, № 5540-ХІ, яка на даний час залишається чинною, до складу адміністративної комісії не можуть входити представники державних органів, службові особи яких мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, а також працівники прокуратури, суду і адвокати.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 10 КУпАП передбачає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до постанови від 15.07.2016 року 25.05.2016 року в м. Золотоноша по вул. Шевченка біля торгівельного центру ОСОБА_1 розмістив на тротуарові матеріали інформаційного характеру без погодження з міською радою, а тому в діях ОСОБА_1 адміністративна комісія вбачає ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП. У вказаній постанові також зазначено, що інформація, яка розповсюджувалася мала не комерційний характер, діяльність яку проводить ОСОБА_1 не має на меті отримання прибутку.

Окрім того суд бере до уваги, що матеріали інформаційного характеру були розміщені не на тротуарі, як це зазначено в постанові, а на власному пересувному візку позивача, який нікому не заважав.

Відповідно до ст. 152 КУпАП адміністративна відповідальність осіб наступає за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пункті.

Так згідно з п. 3.11.4 «Правил благоустрою території м. Золотоноша», затверджених рішенням Золотоніської міської ради від 22.02.2012 року №15-9/VI громадянам, підприємствам, організаціям, установам, незалежно від форм власності та відомчої належності забороняється розклеювати та розміщувати оголошення, афіші на будинках, стовпах, парканах, деревах та інших не визначених для цього місцях.

Вказаний пункт правил направлений на приведення у відповідність рекламно-торгівельної діяльності, яка потребує спеціальних дозволів та погоджень.

Виходячи з обставин справи, пересувний візок з інформацією про Свідків Єгови до таких видів конструкцій не відноситься, оскільки діяльність позивача є безкоштовною та релігійною. В цій частині правила будь-якої заборони, крім загальних вимог, не містять. Тому у діях позивача відсутні порушення наведених правил, а дії ОСОБА_1 не підпадають під диспозицію п. 3.11.4, а тому відповідно відсутній склад адміністративного порушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що при винесенні оскаржуваного рішення адміністративна комісія не з'ясувала обставини вчиненого правопорушення та чи наявна вина ОСОБА_1 у його вчиненні.

Також, відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в даному випадку відсутні будь які достовірні, належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимоги чинного законодавства відповідачем не були дотримані, суд вважає, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП є неправомірними, а тому постанова від 15 липня 2016 року № 13-1788 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Золотоніської міської ради підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 9 Європейської Конвенції, кожному гарантовано право на свободу сповідувати свою релігію або переконання під час богослужіння, навчання, виконання та дотримання релігійної практики і ритуальних обрядів як одноособово, так і спільно з іншими, як прилюдно, так і приватно. Стаття 10 закріплює право кожного на свободу вираження поглядів, яке включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати та передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 2 ст. 171-2 КАС України рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 9, 11, 71, 72, 158-163, 185, 186 КАС України,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконкомі Золотоніської міської ради про скасування рішення Адміністративної комісії при виконкомі Золотоніської міської ради від 15 липня 2016року №13-1788 - задовольнити повністю.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Золотоніської міської ради від 15 липня 2016 року № 13-1788 «Про скасування постанови про адміністративне правопорушення», якою ОСОБА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорока) грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за статтею 152 КУпАП відносно ОСОБА_1, - закрити.

Стягнути із Золотоніської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений позивачем за подання даного позову у розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Середа Л.В.