Справа № 815/5199/16
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5199/16
УХВАЛА

10 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Завальнюка І.В.,

за участю секретаря - Маковейчук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління юстиції в Одеській області від 12.09.2016 р. № 494/03-06 про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1; визнати протиправними дії Одеської філії Державного підприємства "Національні інформаційні системи" з відключення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України та зобов'язати останню підключити приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання, в якому просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 494/03-06 про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 12.09.2016 р. до ухвалення рішення у даній адміністративній справі; зобов'язання Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ДП "Національні інформаційні системи" поновити доступ позивача до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що прийняття наказу про зупинення нотаріальної діяльності позивача з 12.09.2016 р. свідчить про те, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 до ухвалення рішення в адміністративній справі, адже відповідна діяльність є її єдиним доходом, також позивач перебуває у складних життєвих обставинах, так як розлучена зі своїм чоловіком та виховує двох неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 29-2 Закону України "Про нотаріат" приватний нотаріус, діяльність якого зупинена, за відсутності заміщення його іншим приватним нотаріусом, має право: знімати заборону відчуження нерухомого майна , видавати з депозиту гроші та цінні папери, документи, прийняті на зберігання, дублікати та копії документів, що зберігаються у справах приватного нотаріуса, а також видавати довідки про вчинення нотаріальної дії. Так, на даний час до позивача надійшло ряд звернень громадян про видачу дублікатів документів та інше, які вона не може виконати, оскільки в результаті видання наказу про зупинення її нотаріальної діяльності її було відключено від Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України, що призводить до порушення прав третіх осіб, які звернулись за нотаріальними діями.

В судовому засіданні позивач та її представник вищезазначене клопотання підтримали.

Представники відповідачів проти задоволення зазначеного клопотання заперечували.

Дослідивши матеріали справи в частині заявленого клопотання, суд вважає його не підлягаючим задоволенню у зв'язку з наступним.

З огляду на матеріали справи, у зв'язку із прийняттям Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області наказу про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 № 494/03-06 від 12.09.2016 р. Одеською філією Державного підприємства "Національні інформаційні системи" було відключено позивача від Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України. При цьому, саме з приводу зупинення дії оскаржуваного наказу та поновлення доступу позивачу до зазначених реєстрів і заявлено клопотання про забезпечення позову.

Згідно з ч.1 статті 117 КАС України суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

З аналізу ст. 117 КАС України можна зробити висновок, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідача, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов'язків сторін.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчинити певні дії.

Вирішуючи порушене представником позивача питання, суд враховує, що забезпечення позову має на меті запобігти, по-перше, збігу обставин, за умови яких позитивне судове рішення буде невиконуваним або його виконання потребуватиме значних зусиль; по-друге, спричиненню шкоди позивачу, що узгоджується з міжнародними принципами здійснення справедливого та ефективного правосуддя і забезпечення прав людини.

При цьому суд враховує, що заходи щодо забезпечення позову повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв'язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Застосування конкретного забезпечувального заходу повинно виключати утруднення/унеможливлення виконання рішення по суті спору.

Слід також зазначити, що суди найвищих інстанцій неодноразово звертали увагу на те, що суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 6, постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Забезпечивши позов шляхом зупинення оскаржуваних рішень, суд фактично ухвалить рішення без розгляду справи по суті, оскільки завчасно надасть оцінку правомірності та законності спірних наказів, які є предметом спору, що не відповідає меті застосування інституту забезпечення позову.

З наведеного вище вбачається, що забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 494/03-06 про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 12.09.2016 р. до ухвалення рішення у даній адміністративній справі суперечить вимогам ст.117 КАС України, оскільки вказані вимоги є предметом позову по справі, та, в разі задоволення такого клопотання, суд фактично вирішить справу по суті, що є неприпустимим та виходить за межі підстав забезпечення позову.

Крім того, відповідно до положень статті 29-2 Закону України "Про нотаріат" приватний нотаріус, діяльність якого зупинена, за відсутності заміщення його іншим приватним нотаріусом, має право: знімати заборону відчуження нерухомого майна, видавати з депозиту гроші та цінні папери, документи, прийняті на зберігання, дублікати та копії документів, що зберігаються у справах приватного нотаріуса, а також видавати довідки про вчинені нотаріальні дії. На зазначені засади закону і посилається позивач, обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову шляхом зобов'язання Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ДП підприємства "Національні інформаційні системи" поновити доступ позивача до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України.

В той же час, положеннями вказаної статті Закону України "Про нотаріат" закріплено, що при зупиненні нотаріальної діяльності приватного нотаріуса він має право, а якщо строк зупинення більше одного місяця, - зобов'язаний, укласти договір про його заміщення з іншим приватним нотаріусом за виключенням підстави, передбаченої пунктом 7 частини першої статті 29-1.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 494/03-06 нотаріальну діяльність позивача було зупинено з 12.09.2016 р. Так, з дати зупинення нотаріальної діяльності позивача до моменту подачі до суду клопотання про забезпечення позову пройшло більше одного місяця. Тобто, для уникнення порушення прав та інтересів третіх осіб, в тому числі громадян, які звернулись до позивача для вчинення останньою певних дій, приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 необхідно було укласти договір про її заміщення з іншим приватним нотаріусом у порядку та у межах строків, визначених статтями 29-1, 29-2 Закону України "Про нотаріат".

Таким чином, суд критично оцінює посилання позивача на норми ст. 29-2 Закону України "Про нотаріат" як на підстави та законодавче підґрунтя для забезпечення позову шляхом зобов'язання Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ДП підприємства "Національні інформаційні системи" поновити доступ позивача до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України.

На думку суду, позивачем не надано обґрунтованих доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає суду можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди прав, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по даній адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Таким чином, оскільки заявлений позивачем у клопотанні спосіб забезпечення позову не відповідає критеріям та принципам інституту забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з його предметом, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, задоволення клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області № 494/03-06 про зупинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_1 від 12.09.2016 р. до ухвалення рішення у даній адміністративній справі; зобов'язання Головного територіального управління юстиції в Одеській області та ДП "Національні інформаційні системи" поновити доступ позивача до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної мережі Міністерства юстиції України не є обґрунтованим.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складено 11 листопада 2016 року.

Суддя ______________ І.В. Завальнюк