Справа № 185/1233/14-а
Суддя: Перекопський М. М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/1233/14-а
Провадження № 2-а/185/42/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Перекопського М.М.,

при секретарі судового засідання Шелеповій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, в якому просить визнати неправомірними дії відповідача по нарахуванню та виплаті їй сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2011-2013 роки; стягнути з відповідача на користь позивача суму недоотриманої допомоги за 2011 рік у сумі 3631,94 грн., за 2012 рік у сумі 9424 грн., за 2013 рік у сумі 10164 грн.; зобовязати відповідача призначити, зробити перерахунок, виплатити заборгованість та сплачувати позивачу відповідно до ст. 15 Закону України "Про державну допомогу сім9ям з дітьми" допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років щомісяця починаючи з 01 січня 2014 року, до закінчення строку передбаченої законом виплати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснює догляд за дитиною, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, де отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Однак, в порушення ст.15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми відповідач виплачував їй таку допомогу у розмірі 130 грн., що менше ніж передбачено цим Законом.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву у якій просить про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у своєму запереченні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні, оскільки вважає, що порушень прав позивача не було, а допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку призначалась та перераховувалась відповідно до норм діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 08 квітня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до УПСЗН Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з 2011 року по 02 серпня 2013 року було залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1, є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження. Як вбачається з довідки про доходи №102 від 22.01.2014 р., позивач отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. щомісячно починаючи з 11.08.2011 року виходячи з різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн.

Як вбачається з заяви представника відповідача від 07.04.2014 р. №818/07 вбачаєтсья, що позивач звернулась до відповідача за призначенням усіх видів державної допомоги як безробітна. Позивачу призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як не працюючій, тобто як особі, не застрахованій в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Закон України Про державну допомогу сім'ям з дітьми №2811-XII від 21 листопада 1992 року встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Закон України Про державну допомогу сім'ям з дітьми № 2811-XII від 21 листопада 1992 року є спеціальним законом, що регулює правовідносини, пов'язані з призначення та виплатою державної допомоги на неповнолітніх дітей.

Частиною 1 статті 1 вказаного Закону встановлено, що громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми передбачено, що право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновитель, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною.

Статтею 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми від 21 листопада 1992 року № 2811-XII передбачено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

До ст.15 Закону №2811-ХII вносились зміни, а дія статті зупинялась іншими Законами.

Так, Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" ст.15 Закону №2811-ХII викладено в наступній редакції: "Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 гривень".

Проте, відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" Розділ I цього Закону набирає чинності з 01.01.2008 року і діє по 31.12.2008 року.

Тобто до 1 січня 2008 року - дати набрання чинності Законом України від 28 грудня 2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" - правовідносини щодо виплати допомоги регулювалися Законом № 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на осіб, не застрахованих в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування (стаття 13).

З 01.01.2009 року ст.15 Закону №2811-ХII відновила попередню редакцію, відповідно до якої допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

Проте, ст. 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" встановлено, що у 2009 році допомога при народженні дитини та по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" та Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" призначається і здійснюється в розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України. Аналогічним чином врегульовано спірні правовідносини у 2010 році ст.45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік".

При цьому Законом України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22 грудня 2011 року N 4282-VI та Законом України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 6 грудня 2012 року № 5515-VI зміни до ст.15 Закону Про державну допомогу сім'ям з дітьми №2811-ХII не вносились, дія статті не зупинялась.

Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства позивачу має бути нарахована та виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому ст.15 Закону Про державну допомогу сім'ям з дітьми.

За таких обставин, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі, встановленому ст.15 Закону Про державну допомогу сім'ям з дітьми, з 03 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року та з 01 січня 2014 року.

Проте, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми недоотриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задоволенню не підлягають, оскільки нарахування та виплата допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку є компетенцією відповідного територіального органу Управління праці та соціального захисту населення, тому суд не може перебирати на себе повноваження щодо визначення належних до виплати сум допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та їх стягнення.

Керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області щодо виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі меншому ніж передбачено діючим законодавством.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради Дніпропетровської області здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 15 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років на момент виплати, з 03 серпня 2013 року по 31 грудня 2013 року та з 01 січня 2014 року з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки .

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_3

Згідно з оригіналом. Суддя М.М. Перекопський