Справа № 324/1778/16-а
Суддя: Кацаренко І. О.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 324/1778/16-а
Провадження № 2-а/324/49/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Кацаренко І.О., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2016 року до Пологівського районного суду Запорізької області надійшов вказаний адміністративний позов. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 15 жовтня 1994 року він перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». Після призначення пенсії він продовжував працювати і працює по теперішній час. З 23 травня 2014 року він набув право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», у зв'язку з чим звернувся до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою від 03 жовтня 2016 року про призначення пенсії за віком. Однак відповідач провів перерахунок його пенсії у зв'язку з переходом з виду на вид із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік. При цьому під час розрахунку розміру пенсії не були враховані вимоги ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за три попередніх роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Такі дії призвели до порушення права позивача на отримання пенсії у більшому розмірі, ніж той, що був визначений відповідачем. Тому просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Також просить зобов'язати відповідача провести перерахунок та призначити йому пенсію за віком з 03 жовтня 2016 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 03 жовтня 2016 року. Судові витрати по сплаті судового збору просить стягнути на його користь з Державного бюджету України.

09 листопада 2016 року до суду надійшли заперечення відповідача, у яких він просить відмовити частково у задоволенні позовних вимог, а саме: відмовити в частині визнання дій управління протиправними і зобов'язання провести перерахунок та призначити позивачеві пенсію за віком, а в іншій частині позов задовольнити. При цьому свої заперечення обґрунтовує тим, що з 03 жовтня 2016 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пологівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачеві пенсія була перерахована з урахуванням ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням заробітної плати за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року по 30 квітня 2016 року. Для застосування показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, відсутні законні підстави, оскільки право на його застосування мають лише особи при переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком і за умови набуття ними додатково не менше 24 місяців страхового стажу. Оскільки при призначенні пенсії за віком розмір пенсії позивача було визначено з урахуванням ст.26 та ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підстави для застосування показника середньої заробітної плати за три останні роки відсутні. Також відповідач просить розглядати справу за загальними правилами адміністративного судочинства.

Вирішуючи питання про порядок розгляду справи суд враховує, що відповідно до п.2 ч.1 ст.1832 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо, зокрема, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Частина 4 статті 1832 КАС України встановлює, що у разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Тобто вказані норми надають суду право на підставі наданих сторонами документів на власний розсуд вирішувати питання про розгляд справи за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши надані сторонами документи, суд вважає їх достатніми для ухвалення рішення без проведення судового засідання, у порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до чинного законодавства України призначення та перерахунок пенсії покладено на відповідні територіальні управління Пенсійного фонду України за місцем проживання особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 15 жовтня 1994 року була призначена пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

З 03 жовтня 2016 року позивач перебуває на обліку в Пологівському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до вимог ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією розпорядження від 12 жовтня 2016 року №2768.

17 жовтня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, копія якої міститься в матеріалах справи, про призначення йому пенсії за віком з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

На вказану заяву відповідачем була надана відповідь від 24 жовтня 2016 року №100/А-7 про відсутність правових підстав для застосування під час розрахунку пенсії позивача показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Позивач оскаржив дії відповідача до суду, оскільки вважає, що йому мала бути призначена пенсія за віком і при її обчисленні мав бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення нею за призначенням пенсії.

Судом враховано, що відповідно до ч.1 ст.1 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Частиною 1 ст.9 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, при цьому обидва види пенсії мають бути передбачені саме цим Законом. Показник же середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення або останнього перерахунку попереднього виду пенсії, передбаченого Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У даному ж випадку суд погоджується з позицією позивача стосовно того, що на підставі заяви від 03 жовтня 2016 року відповідач мав призначити йому пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки перед зверненням за призначенням пенсії, а не провести перерахунок пенсії у зв'язку із переходом із виду на вид, оскільки призначення пенсії за віком та пенсії за вислугу років регламентуються положеннями різних законів. Окрім того, позивач у жовтні 2016 року вперше звернувся за призначенням йому пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і до цього пенсію за нормами вказаного закону не отримував.

Така позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, які в силу ст.2442 КАС України мають враховуватися судами загальної юрисдикції.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач 03 жовтня 2016 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Наведене спростовує викладені у запереченнях проти позову твердження відповідача і свідчить про наявність правових підстав для застосування під час призначення позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати в цілому в Україні за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Окрім того, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо проведення одночасно із призначенням пенсії за віком і її перерахунку, оскільки, як вже зазначалося вище, призначення та перерахунок пенсії мають різні підстави і різне правове регулювання. До того ж, одночасне їх проведення чинним законодавством не передбачене.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд враховує таке.

Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Чинне на даний час адміністративне процесуальне законодавство не містить положень про те, що у випадку задоволення позовних вимог фізичної особи у справі про оскарження дій суб'єкта владних повноважень суд стягує на її користь судовий збір з Державного бюджету України.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з Державного бюджету України понесених ним судових витрат по сплаті судового збору задоволенню не підлягають.

Однак суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Окрім того, вимоги щодо зазначення у резолютивній частині постанови про розподіл судових витрат викладені і у п.4 ч.1 ст.163 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки судом задоволено частково позовні вимоги немайнового характеру, то відповідно, враховуючи засади пропорційності розподілу судових витрат, за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень має бути стягнуто на користь позивача судові витрати у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5 ч. 2, 11, 86, 94, 98, 158-163, 183-2, 186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на підставі ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Пологівське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03 жовтня 2016 року відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією з 03 жовтня 2016 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Судові витрати у справі у розмірі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Пологівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня отримання її копії (копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції).

Суддя: