Справа № 243/8266/16-а
Суддя: Ільяшевич О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/243/263/2016
Справа № 243/8266/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Куцик Н.Є.,

за участю:

відповідача Акименка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов'янськ, Донецької області) адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Краматорську та у м. Слов'янську Департаменту патрульної поліції Акименка Олександра Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Краматорську та у м. Слов'янську ДПП Акименка О.В. про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 29 вересня 2016 року він рухався на автомобілі ОреІ Vivaro держ. номер НОМЕР_1 по вулиці Донській, м. Слов'янська, Донецької області, де був зупинений інспектором роти батальйону УПП в місті Краматорську та Слов'янському ДПП Акименком О.В. Причиною зупинки стало начебто, перевірка документів. Інспектор попросив його пред'явити посвідчення водія та реєстраційні документи на авто, що він і зробив. Але потім інспектор Акименко О. В. попросив пред'явити страховий поліс. На його прохання він відмовив, оскільки вважав, що така вимога інспектора не грунтується на законі. Однак інспектором була складена постанова про адмінправопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення.

Посилаючись на ч.1 ст.126 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», вважає, що вимога інспектора не була пов'язана із складанням протоколу щодо порушення ним ПДР та оформлення матеріалів ДТП, тому підстав вимагати від нього пред'явлення страхового поліса у інспектора не було.

Крім того вважає, що інспектором були порушені вимоги інструкції по складанню адмінматеріалів та вимоги ст. 280 КУпАП.

За таких підстав просить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальностівизнати незаконною та скасувати.

У судове засідання, позивач ОСОБА_2 не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач Акименко О.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що спочатку позивача було зупинено за порушення правил зупинки, тому що останній зупинився прямо на пішохідному переході. Отже саме з цих підстав, позивач і був зупинений та його попросили пред'явити документи. Позивач став просити пробачення, повідомив, що у нього маленька дитина, яку терміново треб забрати з дитячого садка, і саме в цей день йшов дощ, і тому він зупинився саме у цьому місті. На що, він йому відповів, що у разі, якщо всі документи будуть у порядку, він може прийти до висновку про малозначність вчиненого та звільнити від адмінвідповідальності позивача. Однак коли позивач став пред'являти документи, то з'ясувалося, що у нього страховий поліс прострочений. За таких підстав, він повідомив позивачеві, що останній вчинив два правопорушення, а тому він не має права звільняти його адмінвідповідальності за малозначністю та склав постанову про накладення адмінстягнення. Позивачеві були роз'яснені його права, також всі ці його дії були зафіксовані на відеокамеру, яка повинна бути про ньому. Постанову було складено у присутності його напарниці ОСОБА_3

Суду повідомив, що він не наполягає на виклику свідка ОСОБА_3, а також пояснив, що у порядку ч.2 ст. 36 КУпАП, у постанові викладені обставини двох правопорушень, однак накладення адмінстягнення відбулося за ч.1 ст. 126 КУПАП, як за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Визнав, що дійсно, у постанові ним було зазначено лише один нормативний акт, що передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, однак нормативний акт за інше з числа вчинених правопорушень він не вказав. Чому, він пояснити не може, допускає, що міг допуститися помилки. Крім того визнав, що ним не вказаний у постанові технічний засіб, яким відеозапис та пояснив, що він може у бланку робити записи, які не передбачені у бланку постанови;

До суду подані письмові заперечення, у яких зазначено, що під час патрулювання 29 вересня 2016 року інспектором роти № З батальйону Управління патрульної поліції в містах Краматорську та Слов'янську Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Акименком О. В. спільно з рядовим поліції ОСОБА_3, рухаючись по вул. Донській у м. Слов'янську, було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме, водій автомобіля ОреІ Vivaro держ. номер НОМЕР_1, в м. Слов'янську, по вул. Донській, біля б. 7, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на пішохідному переході, а також не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 15.9. та п.п. 2.1. ґ ПДР України. Після чого інспектор підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_2, належним чином представився, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросили пред'явити документи, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 а ПДР. Водій скоєного ним правопорушення не визнавав, однак виконав законну вимогу поліцейського. У ОСОБА_2 був відсутній поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п.п. 2.1 ґ та п.п. 15.9. ПДР, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, щодо водія ОСОБА_2 На підставі ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються однією посадовою особою, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Тобто, постанову було винесено за ч. 1 ст. 126 КУпАП, так як санкція статті передбачає більший штраф, ніж санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП. Після чого водію було роз'яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, про що правопорушник розписався у відповідній графі Постанови. Інспектор Акименко О.В. виніс Постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП, Позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу, на що правопорушник погодився, підписавши Постанову, та отримав її копію. Позивач оспорює факт вчинення ним адміністративного правопорушення. Але жодного обґрунтованого доказу не надав. Згідно з п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Позивач не стежив за дорожньою обстановкою, хоча зобов'язаний був це зробити, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку на пішохідному переході, а також не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Твердження позивача щодо того, що постанову було неправомірно винесено, оскільки у інспектора в даному випадку були відсутні повноваження здійснювати контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів спростовуються тим, що підставою для винесення оскаржуваної постанови від 29 вересня 2016 року стало те, що автомобіль позивача, о 17 год. 46 хв. здійснив зупинку на пішохідному переході. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 2 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух", п.п. 21.2, 21.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат). У Відповідача були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Існування наведених обставин і зумовило виникнення в інспектора поліції на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» права на реалізацію повноважень вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи. Тобто, доводи Позивача, щодо відсутності у Відповідача повноваження здійснювати контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є необґрунтованими. Аналогічна позиція була викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 06 квітня 2016 року по справі № К/800/9318/16. З чого вбачається, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, та абсолютно правомірно виніс Постанову. Також у інспектора є наявні докази, оскільки факт правопорушення, розгляд справи та винесення постанови про адмінправопорушення зафіксовані на відео.

Заслухавши пояснення відповідача у судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, виходячи з таких встановлених у судовому засіданні обставин та відповідних ним доказів.

Так у судовому засіданні достовірно встановлено, що 29 вересня 2016 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Краматорську та у м. Слов'янську Департаменту патрульної поліції Акименком О. В. була винесена постанова серії АР № 336853 про накладення адмінстягнення на ОСОБА_4 за ч.1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Судом досліджений оптичний диск із записом з нагрудної відеокамери інспектора. № Р3Р6А9RК, з відеозапису якої видно, що інспектором зафіксовано зупинку транспортного засобу під керуванням позивача на пішохідному переході. Після чого позивача повідомлено про вчинення ним правопорушення, вислухані його пояснення, повідомлено про можливість звільнення від адмінвідповідальності у зв'язку із малозначністю вчиненого, після чого при пред'явлені позивачем документів, виявлено, що у позивача прострочений страховий поліс, отже за таких підстав, інспектором роз'яснені права позивачеві, та складено постанову про накладення адмінстягнення.

Відповідно ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову, суб'єкт владних повноважень зобов'язаний подати суду всі наявні в нього документи та матеріали.

За змістом ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Аналіз показань відповідача Акименка О.В. у сукупності із відеозаписом з нагрудної камери інспектора дає підстави дійти до висновку, що доводи позивача в тій їх частині, що інспектором він був зупинений без будь-яких підстав не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 126 КУпАП, Закону України "Про дорожній рух", Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", на які посилаються сторони в обгрунтування своїх доводів, суд приходить до висновку, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватись відповідними підрозділами Національної поліції. Наведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов'язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат). У Відповідача були наявні достатні підстави вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення. Існування наведених обставин і зумовило виникнення в інспектора поліції на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» права на реалізацію повноважень вимагати в особи пред'явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Отже доводи позивача, щодо відсутності у відповідача повноваження здійснювати контроль за наявністю полісів (договорів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є необґрунтованими.

В контексті з положеннями ч.1 ст.6 КАС України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Відповідно ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті(вчинені) вони:

На підставі , у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

З використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

Обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії);

Безсторонньо (неупереджено);

Добросовісно;

Розсудливо;

З дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

Пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливим наслідками для прав та свобод та інтересів особи і цілям на досягнення яких спрямоване це рішення(дія);

З урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

Своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивач звернувся до суду та просить визнати постанову про накладення на нього адмінстягнення незаконною та скасувати.

Відповідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Аналіз оскаржуваної постанови дозволяє дійти до висновку, що її зміст суттєво не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, як видно із змісту письмових заперечень та змісту самої постанови, відповідач у постанові зазначив, що позивач здійснив зупинку на пішохідному переході, внаслідок чого порушив п 15.9 ПДР, а також не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільної відповідальності, чим порушив п. 2.1. ґ ПДР.

При зазначенні нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення у графі постанови: «чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. ст. КУпАП», - вказав, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

Разом з тим, як видно із ч.1 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність не наступає за порушення правил зупинки. Чинним КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил зупинки, але за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач у судовому засіданні визнав, що дійсно у постанові він описав два склади правопорушення, однак зазначив нормативний акт, що передбачає відповідальність за більш серйозне адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що дійсно у ч.2 ст. 36 КУпАП передбачено, що при одночасному розгляді посадовою особою справ щодо особи, яка вчинила декілька правопорушень, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення. Аналіз згаданої норми статті дозволяє дійти висновку, що орган(посадова особа) при розгляді декількох справ про накладення адмінстягнення щодо однієї особи на виконання вимог ст. 36 КУпАП повинен(повинна) обрати одне стягнення у межах санкції статті за більш серйозне правопорушення. Таким вимогам відповідає і практика накладення стягнень при вирішенні справ про адмінправопорушення. Разом з тим, наведена норма стосується лише можливості розглянути декілька справ щодо однієї особи одночасно та порядку накладення стягнення, за яким, при одночасному розгляді декількох справ щодо однієї особи, застосовується одне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення.

Однак на думку суду наведена норма не стосується вирішення питання про винуватість(невинуватість) особи у вчиненні адмінправопорушень.

Опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акта, у такий спосіб, як це викладено у оскаржуваній постанові, на думку суду є неприпустимим, та таким, що викликає сумнів щодо дотримання вимог ст. 280 КУпАП в частині з'ясування обставин, чи було вчинено адміністративне правопорушення, та чи винна особа в його вчиненні, оскільки передбачає, що при порушенні правил зупинки, особа визнається винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Суд також зазначає, що із змісту постанови не видно, що накладення стягнення відбулося на підставі ч.2 ст. 36 КУпАП в межах санкції за більш серйозне правопорушення.

Крім того, за змістом ст. 283 КУпАП (ч.3), постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених

частиною другою цієї статті, повинна містити відомості зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Оскаржувана постанова не містить таких даних, хоч таке фіксування відбувалося.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова серії АР № 336853 не відповідає вимогам КУпАП України.

Суд зазначає що в обгрунтування своїх вимог, позивач не посилався на обставини, встановлені судом під час розгляду справи, однак враховуючи те, що постанова про накладення адмінстягнення щодо нього винесена з грубими порушеннями ст. 280, 283 КУпАП, враховуючи положення норм ч.2 ст.11 КАС України, за якими суд може вийти за межі позовних вимог з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, суд приходить до висновку, що постанову серії АР № 336853 слід визнати нечинною та скасувати.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2,17, 18, 50, 104-106, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, КУпАП, рішенням КСУ №3-П рп/2015 від 08 квітня 2015 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Краматорську та у м. Слов'янську Департаменту патрульної поліції Акименка Олександра Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати постанову про накладення адміністративного стягнення АР №336853 від 29 вересня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП винесену інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Краматорську та у м. Слов'янську Департаменту патрульної поліції Акименком Олександром Вікторовичем нечинною та скасувати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова складена у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст постанови виготовлений 15 листопада 2016 року.

Головуючий-суддя: О.В. Ільяшевич