Справа № 813/2942/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

11 листопада 2016 року Справа № 813/2942/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

представник позивача Борис А.С.,

представник відповідача Ткачук А.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні питання про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Львівського міського центру зайнятості до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Львівського міського центру зайнятості до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, в якій просить суд: стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці на користь Львівського міського центру зайнятості кошти в сумі 8607,85 грн. на рахунок 0584, одержувач: Львівський міський центр зайнятості, банк: ГУДКСУ у Львівській області, , МФО 825014, КЕКВ 2710-повернення допомоги з безробіття ОСОБА_3 від Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці.

В судовому засіданні поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі, оскільки така не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Сторони проти закриття провадження не заперечили.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі суд виходить з наступного:

Нормами статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що із працедавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості надання соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, законодавець чітко визначив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування в сфері дотримання прав та свобод громадян та юридичних осіб за допомогою процесуального закону з певними особливостями, зокрема, обов'язку доказування правомірності своєї діяльності органами влади чи самоврядування. Тобто, однією з визначальних особливостей Кодексу адміністративного судочинства України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична чи юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи.

Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

З огляду на викладене, всі наведені підстави, коли юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень лише у випадках превентивного (попереднього) судового контролю за рішеннями, діями органів влади, які при реалізації своїх владних управлінських повноважень можуть порушити права чи свободи фізичних чи юридичних осіб.

Така правова позиція відповідає висновку, висловленому Верховним Судом України у постановах від 18 червня 2013 року №21-204а13, від 22 вересня 2015 року №П/811/3781/14, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Положеннями пункту 5 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на викладене, за суб`єктним складом сторін та суттю спору дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному Господарського процесуального кодексу України.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 20.09.16 р. (справа №21-770а16).

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 вищевказаної статті, то суд роз'яснює позивачеві, що вирішення даної категорії справ віднесено до юрисдикції господарських судів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду в разі закриття провадження у справі. Позивачем долучено до позовної заяви платіжне доручення про сплату судового збору №1760 від 26.08.2016 року на суму 1378 грн.

Керуючись ст.ст. 157, 158, 160, 165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

1.Провадження в адміністративній справі за позовом Львівського міського центру зайнятості до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Львівській залізниці, про стягнення коштів - закрити.

2.Повернути з Державного бюджету на користь Львівського міського центру зайнятості (м. Львів, вул. Кн. Ольги, 122; ) 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору сплаченого за подання позовної заяви згідно з платіжним дорученням про сплату судового збору №1760 від 26.08.2016 року.

Роз'яснити позивачеві, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

Повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвалу може бути оскаржено протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд, згідно ст. 186 КАС України. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано, згідно ст. 254 КАС України. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.11.2016 року.