Справа № 752/13729/16-а
Суддя: Чередніченко Н. П.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/752/333/16
ПОСТАНОВА

іменем України

09.11.2016 року Голосіївський райсуд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Литвиненко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити дії та стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій відповідача протиправними, скасування рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов»язання здійснити призначення пенсії а вислугу років згідно з ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 28.04.2016 р., виходячи із розрахунку 90% від суми місячного заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи, а також стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2016 р. позивач звернувся до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Правобережне об»єднане управління Пенсійного фонду України в м.Києві, посилаючись на прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», листом від 18.07.2016 р. № 16906/05 повідомило про відсутність підстав для призначення пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру», а також про відсутність необхідного стажу для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Зазначене рішення позивач вважає незаконним, оскільки станом на 04.07.2016 р. його загальний стаж роботи в органах прокуратури становить 24 роки9 місяців 1 день, що надає йому право на призначення пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Позивач посилається на те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» значно звужує її права і соціальні гарантії, а тому не може бути застосований при вирішенні питання про наявність підстав для призначення пенсії за вислугу років.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем протиправно не було враховано до загального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки він виконував ті ж завдання, і ті ж функції, які на сьогоднішній день виконують працівники прокуратури, віднесені до відповідних посад державних службовців.

В ході судового розгляду позивач підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив його задовольнити , посилаючись на те, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» не можуть бути застосований до даних правовідносин, оскільки даний закон звужує соціальні гарантії позивача, як працівника правоохоронного органу, що є порушенням норм Конституції України, а також зазначила, що відповідачем безпідставно не було враховано позивачу стаж роботи, який надає право на пенсію за вислугу років.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. з 01.06.2015 р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне/довічне грошове утримання призначено відповідно до спеціальних законів, у т.ч. «Про прокуратуру», в зв»язку з чим пенсії в порядку та умовах, визначених цим законом, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Крім того, представник відповідача зазначила, що відповідно до положень Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема, з 01.10.2015 р. по 30.09.2016 р. не менше 22 років 6 місяців, в тому числі на посадах прокурора не менше 12 років 6 місяців. Однак, на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії він не мав необхідного стажу роботи в органах прокуратури, оскільки становив 24 роки 9 місяців 1 день , в тому числі на посадах прокурорів 11 років 11 місяців 17 днів, що суперечить положенням ст..86 Закону України «Про прокуратуру».

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.07.2016 р. позивач звернувся до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві з заявою про призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

18.07.2016 р. відповідачем на адресу позивача було направлено лист № 16906/05, яким останнього повідомлено про відсутність законних підстав для призначення пенсії на підставі положень Закону України «Про прокуратуру» в зв»язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким з 01.06.2015 р. скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії п,щомісячне довічне грошове утримання призначається відповідно до спеціальних законів, у т.ч. Закону України «Про прокуратуру» і пенсійне забезпечення таких осіб здійснюється на загальних підставах згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Також, в листі Правобережного об»єднаного управління пенсійного фонду України в м.Києві зазначалось про відсутність у позивача необхідного стажу для призначення пенсії за вислугу років на підставі положень Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Будь-яких законів щодо призначенні спеціальних пенсії до 1 червня 2015 року не було прийнято.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Як встановлено судом, позивач звернувсядо відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» 12.07.2016 р., тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Укрїин щодо пенсійного забезпечення» і скасування норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

На дату розгляду відповідачем звернення позивача про призначення йому пенсії згідно Закону України «Про прокуратуру» положення п. 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII не були визнані не конституційними та є чинними.

Крім того, на момент звернення позивача з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років діяли норми Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 28.12.2014 р.

Відповідно до ст. 86 до Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014 року прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року не менше 22 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

До вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на прокурорських посадах, зазначених у статті 15 цього Закону, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Національній академії прокуратури України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування. Ветеранам війни, які мають необхідний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років, така пенсія призначається незалежно від того, чи працювали вони в органах прокуратури перед зверненням за призначенням пенсії.

Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

З копії трудової книжки, яка надана позивачем і долучена до матеріалів справи, вбачається, що позивач має на момент звернення до Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії має загальний стаж роботи в органах прокуратури 24 роки 9 місяців 1 день, в тому числі на посадах прокурорів - 11 років 11 місяців 17 днів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні їй пенсії за вислугу років на підставі положень Закону України «Про прокуратуру» є правомірними, в зв»язку з чим позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.3, 4, 11, 12, 19, 160-163, 254 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Правобережного об»єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними, зобов»язання вчинити дії та стягнення коштів відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, встановленого цим Кодексом.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Голосіївький районний суд м.Києва

У разі застосування судом положень ст.160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя :