Справа № 2-а-228/11
Суддя: Ніточко Л. Й.
Дата ухвалення: 2011-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-228/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2011 року м. Старий Самбір

Суддя Старосамбірського районного суду Львівської області Ніточко Л.Й., розглянувши у порядку скороченого провадження у місті Старий Самбір адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі Львівської області про визнання протиправною відмову щодо здійснення перерахунку та виплати щомісячного підвищення до пенсії, зобовязання провести перерахунок та призначення підвищення до пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 30.05.2011 року звернулася до суду із цим адміністративним позовом, в якому вказує, що є дитиною війни. Відповідно до ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" вона має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. 26.04.2011 року вона зверталася до відповідача про перерахунок та виплату їй даного підвищення, однак їй відмовили в цьому, посилаючись на те, що на сьогоднішній день питання фінансування даного підвищення на законодавчому рівні не визначено, як не визначено і поняття «мінімальна пенсія за віком»як розрахункової величини для нарахування підвищення до пенсії. Обгрунтовуючи відмову відповідач посилався на законодавство, яке є нечинним. Тому просить визнати протиправною відмову відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати їй щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, зобовязати управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі Львівської області провести перерахунок та призначити підвищення до пенсії щомісячно, починаючи з 27.11.2010 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою Старосамбірського районного суду від 01 червня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог, що стосуються періоду з 27.11.2010 року по 29.11.2010 року залишено без розгляду, в решті позовних вимог відкрито скорочене провадження, починаючи з 30.11.2010 року. Також відповідачу було запропоновано подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до п.2 ч.1, ч.4 ст.183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач у адресованих суду запереченнях проти позову зазначив, що діяв в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами, через відсутність нормативних актів на забезпечення виконання вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - невизначеність поняття "мінімальна пенсія за віком" як розрахункової величини, джерел фінансування передбачених ним виплат, неможливе здійснення виплат дітям війни щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2010 році позивачу був проведений перерахунок пенсії та виплачено надбавку до пенсії як дитині війни за 12 місяців 2010 року - 597 гривень 60 копійок, за січень- травень 2011 року - 249 гривень.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-VI встановлений правовий статус дітей війни, визначено основи їх соціального захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

У відповідності зі ст.1 Закону до дітей війни відносяться особи, що є громадянами України, яким на час закінчення Другої світової війни (02.09.1945 року) було менше 18 років.

Згідно даних паспорта та пенсійного посвідчення (а.с.5-6) позивач ОСОБА_1 народилася 27.04.1944 року, отже належить до категорії громадян, на яких поширюються державні соціальні гарантії дітям війни, а тому вона має право на встановлене ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" підвищення пенсії, щомісячного або довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Мінімальний розмір пенсії за віком визначається згідно ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу така допомога нараховувалась та виплачувалась не в повному обсязі.

Згідно долученої до справи довідки відповідача №858 від 09.06.2011 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку у відповідача і отримує пенсію за віком при повному стажі.

Позивачу було відмовлено у нарахуванні 30% надбавки до пенсії з посиланням на те, що з 1 січня 2008 р. їй виплачується надбавка у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (а.с.8).

28 грудня 2007 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України»були внесені зміни до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а саме те, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Зазначені зміни набрали чинності з 1 січня 2008 року.

Але, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 , зміни щодо зменшення розміру надбавки до пенсії дітям війни визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти, які за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Дія ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" на 2010 рік не була зупинена чи обмежена Законом України "Про Державний бюджет України на 2010 рік" чи іншими нормативними актами.

Ст.70 Закону України "Про державний бюджет України на 2010 рік" Кабінету Міністрів України було надано право у 2010 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачала встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом України "Про соціальний захист дітей війни" залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже, нарахування та виплата у 2010 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Розмір прожиткового мінімуму для осіб щорічно встановлюється Законом України "Про державний бюджет України" на відповідний рік.

Так, Законом України "Про державний бюджет України на 2010 рік" збільшено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 грн., з 1 квітня - 706 грн., з 1 липня - 709 грн., з 1 жовтня - 723 грн., з 1 грудня - 734 грн. Згідно з Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік»прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня становить 750 гривень.

Також суд не бере до уваги письмові заперечення відповідача і в тій частині, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом і для перерахунків або підвищень пенсій не застосовується. При цьому вважає, що відповідно до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень. До числа основних державних соціальних гарантій включається мінімальний розмір пенсії за віком. Ст.19 вказаного Закону передбачено, що виключно законами України визначається мінімальний розмір пенсії за віком. Оскільки, будь-яким іншим законом, крім Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", мінімальний розмір пенсії не встановлений, то вважаю, що відсутні правові підстави для застосування відповідачем будь-якої іншої величини, ніж встановлена ч.1 ст.28 цього Закону, для розрахунку підвищення пенсії позивача як дитині війни. У зв"язку з цим заперечення відповідача у відповідній частині є необґрунтованими.

Так як функції з призначення, нарахування та виплати пенсії позивачу здійснює управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі, що відповідає чинному законодавству, то ОСОБА_1 правильно визначила відповідачем по цій справі управління Пенсійного фонду України в Старосамбірському районі.

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на безпідставність позовних вимог по причині відсутності фінансування для здійснення підвищення до пенсії відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з огляду на те, що у відповідності з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

За наведених обставин суд дійшов до висновку, що права позивача підлягають захисту з 30.11.2010 року по 10.06.2011 року, дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 30.11.2010 року по 10.06.2011 року є неправомірними, оскільки вона недоотримала гарантоване підвищення до пенсії як дитина війни у повному розмірі. В порядку ч.2 ст.11 КАС України вважаю, що для повного захисту прав та інтересів позивача слід визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу підвищення до пенсії у розмірах, що передбачені ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та зобов"язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»з 30.11.2010 року по 10.06.2011 року включно з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та уже виплачених відповідачем сум.

А тому, керуючись ч.3 ст. 46 Конституції України, ст. 2 Закону України " Про прожитковий мінімум", ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.52 Закону України "Про Державний бюджет України на 2010 рік", ст. 21 Закону України " Про Державний бюджет України на 2011 рік", ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ст.9, ч.2 ст.11, ст.ст. 71,183-2, 256 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі Львівської області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 30.11.2010 року по 10.06.2011 року включно.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Старосамбірському районі Львівської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії, як дитині війни, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на підставі положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 30.11.2010 року по 10.06.2011 року включно з врахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»та уже виплачених сум.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд на протязі 10 днів з часу її отримання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Суддя