Справа № 813/2424/16
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року № 813/2424/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді-Сакалоша В.М.,

за участі секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий Дар» до Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Яблуневий дар» до Спеціалізованої податкової інспекції з обслуговування великих платників м. Львова Міжрегіонального Головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою суду від 19 липня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 04 серпня 2016 року позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 9 904 840 (дев'ять мільйонів дев'ятсот чотири тисячі вісімсот сорок) грн. 90 коп. до ухвалення судового рішення у даній справі.

Хід розгляду справи відображений в ухвалах суду. В судовому засіданні 09 листопада 2016 року відповідно до вимог ч.3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошену вступну та резолютивну частини постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем всупереч вимогам Податкового кодексу України винесено податкові повідомлення-рішення №/1759 від 11 лютого 2016 року, №/1760 від 11 лютого 2016 року, №/1761 від 11 лютого 2016 року без проведення позапланової виїзної перевірки.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, просили суд адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача щодо заявленого позову заперечив з підстав, викладених у письмових заперечення долучених до матеріалів справи в судовому засіданні, зазначивши, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог законодавства, а позапланова виїзна перевірка проведена з дотриманням усіх норм Податкового кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені сторонами документи, допитавши в судових засіданнях свідків, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та висновки податкового органу, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18 лютого 2016 року ТОВ «Яблуневий Дар» отримало наступні податкові повідомлення рішення :

-№/1759 від 11 лютого 2016 року, яким було збільшено суму податкового зобовязання з податку на додану вартість на суму 511 620 187,50 грн., в тому числі 341 080 125 грн. - за основним платежем та 170 540 062,50 грн. - за штрафними санкціями;

-№/1760 від 11 лютого 2016 року, яким було зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 148 702 029 грн.;

-№/1761 від 11 лютого 2016 року, яким збільшено суму грошового зобовязання за платежем фінансова санкція в розмірі 510 грн.

ОСОБА_2 податкові повідомлення-рішення були винесені за результатами проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Яблуневий Дар» з питань дотримання вимог податкового законодавства України) по фінансово-господарським операціям з ТОВ «ТБ САД» () за період 2013-2014 років, з врахуванням доказів зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000154 від

19 червня 2015р.

Як встановлено судом дана перевірка проводилась на підставі наказу від 22 жовтня 2015 року №124 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар» виданого начальником СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ.

Як вбачається в вищезгаданого наказу, перевірку було призначено терміном на 15 робочих днів, починаючи з 22 жовтня 2015р.

Судом також встановлено, що 08 грудня 2015 року постановою Львівського окружного адміністративного суду у справі №813/5892/15 наказ про проведення позапланової документальної перевірки №124 від 22 жовтня 2015 року судом було визнано протиправним та скасовано повністю. У даній справі Львівським окружним адміністративним судом відповідно до ухвали від 26 жовтня 2015р. було вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу №124 від 22 жовтня 2015 року, яка скасована Львівським апеляційним адміністративним судом ухвалою від 17 грудня 2015 року.

26.04.2016 року вищезгадана постанова Львівського окружного адміністративного суду залишена без змін Львівським апеляційним адміністративним судом.

23 грудня 2015 року в.о. начальника СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС було видано наказ №184 про внесення змін до наказу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС від 22 жовтня 2015 року.

З даного наказу вбачається, що у звязку із скасуванням ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2015 року про забезпечення адміністративного позову у справі №813/5892/15 та з метою проведення документальної виїзної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар», що призначена наказом СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС від 22 жовтня 2015 року №124, відповідачем внесно зміни до наказу №124 від 22 жовтня 2015 року, а саме змінено дату початку перевірки на 24 грудня 2015 року, а також змінено склад ревізорів-інспекторів, яким доручено проведення перевірки.

Судом встановлено, що вищезазначені накази видавались відповідачем на виконання вимог ухвали слідчого судді Соломянського районного суду м. Києва, ОСОБА_4А, від 20 жовтня 2015 року щодо проведення позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України Позивачем по фінансово-господарським операціям з ТОВ «ТБ САД» за період 2013-2014 років на предмет своєчасності повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів.

29 січня 2016 року відповідачем складено акт №27/28-06-22-20/32475074, про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України по фінансово-господарським операціям з ТОВ «ТБ САД» () за період 2013-2014 років, з врахуванням доказів зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000154 від 19 червня 2015 року.

Позивач вважає, що документальна позапланова виїзна перевірка, за результатами якої складено вищезазначений акт не розпочиналась, наказ на проведення перевірки наданий позивачу з порушенням норм ПК України.

А саме наказ на проведення перевірки було вручено 20.01.2016 року особі яка не мала повноважень приймати рішення про допуск чи не допуск відповідача до перевірки, в той час як нібито відповідач 24.12.2015 року розпочав проведення перевірки, частина документів які були необхідними для належного проведення перевірки не досліджувалися ревізорами інспекторами, а інша частина документів, які зазначені ревізорами в акті перевірки досліджувалась задовго до початку перевірки, призначення та проведення такої перевірки суперечить вимогам абз. 2 п.78.2. ст. 78 ПК України, сам наказ №124 від 22.10.2015 року скасовано постановою Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2016 року, яка набрала законної сили.

Також позивач вважає, що відповідач не дослідив належним чином реальність здійснення господарських операцій між ТОВ «Яблуневий Дар» та ТОВ «ТБ САД».

Відповідач зазначає, що ним проведена документальна позапланова виїздна перевірка у ТОВ «Яблуневий Дар» у відповідності до норм ПК України, також зазначає, що дана перевірка розпочалась з 24 грудня 2015 року та тривала до 29 січня 2016 року, наказ та направлення на проведення перевірки вручені позивачу належним чином 20.01.2016 року, оскільки до цього посадові особи позивача ухилялись від отримання такого наказу та направлень.

Також відповідач вважає, що позивачем порушено п.44.1., п. 44.6. ст. 44 п.198.1., п.198.6. ст. 198 ПК України по взаєморозрахунках з ТОВ «ТБ «САД», у звязку з чим відповідачем правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення рішення.

Оцінюючи встановлені обставини, зібрані докази та доводи сторін суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного:

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Закріплений у ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 75.1. ст. 75 ПК України встановлено, що Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами копію наказу №184 від 23 грудня 2015 року вручено відповідачем представнику позивача лише 20 січня 2016 року. При цьому відповідач та свідки ОСОБА_5З, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були допитані в судовому засіданні зазначили, що перевірка була розпочата відповідачем 24 грудня 2015 року.

Суд вважає, що такі дії відповідача є протиправними, оскільки відповідно до п. 78.4. ст. 78 ПК України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних перевірок визначені статтею 81 Кодексу.

Зокрема, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, належним чином оформлених таких документів: копії наказу та направлення на проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред'явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому пункту 81.1 статті 81 Кодексу, не дозволяється.

Згідно з пунктом 81.2 статті 81 Кодексу у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

При цьому відмова платника податків від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення, допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки, а також вчинення будь-яких інших дій (відмова від надання для перевірки документів або їх копій, ненадання доступу до приміщень, зупинення роботи у період початку планової документальної перевірки, відсутність посадових осіб тощо) з метою уникнення проведення перевірки може бути підставою для вжиття контролюючими органами таких дій, як застосування арешту майна, відмінного від коштів, платника податків на підставі прийняття рішення керівником (заступником керівника) органу ДФС, обґрунтованість якого повинна бути перевірена судом протягом 96 годин (стаття 94 Кодексу) та звернення до адміністративного суду із позовом (поданням) про застосування арешту коштів на рахунках у банку платника податків, зокрема, щодо зупинення видаткових операцій (підпункт 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Кодексу).

Таким чином у разі відмови платника податків від проведення перевірки за наявності законних підстав для її проведення контролюючий орган повинен вжити заходів, передбачених підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, тобто застосувати адміністративний арешт.

Своїм правом передбаченим підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України відповідач не скористався.

При цьому слід звернути увагу, що не допуск платником податків посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної виїзної перевірки не позбавляє контролюючі органи права вжити заходів щодо організації та прийняття рішення про проведення документальної невиїзної перевірки такого платника, за умови наявності обставин для її проведення, визначених статтями 77 та 78 Кодексу, та з дотриманням вимог щодо її організації відповідно до статті 79 Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та податкової інформації, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідачем не надано доказів того, що ним приймалось рішення про проведення невиїзної перевірки.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Вищого адміністративного суду України від 23.07.12р. (у справі № 2а-279/12/1070 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платників податків), у якому зазначено, що «якщо ж платник податків недобросовісно ухилився від отримання направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, то на підставі абз. 2 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, податковий орган вправі приступити до проведення перевірки, незважаючи на фактичне невручення платнику податків копій необхідних для початку перевірки документів». Суд не погоджується з позицією відповідача, що він мав право приступити до проведення перевірки.

З пояснень відповідача та свідків допитаних в судовому засіданні такий висновок відповідач зробив у звязку з тим, що 24 грудня 2015 року та 25 грудня 2015 року, а також 18 січня 2016 року та 20 січня 2016року представники Товариства ухилились від отримання копій наказу та направлень на проведення перевірки.

Однак суд вважає таке твердження відповідача таким, що не відповідає дійсності оскільки, як вказав сам відповідач на ст. 3 акту перевірки, копія якого міститься в матеріалах справи з 24 грудня 2015 року по 30 грудня 2015 року службові особи ТОВ «Яблуневий Дар» перебували у відрядженні у м. Харкові про, що позивачем на адресу відповідача було надано лист від 25.12.2015р., а відтак вказані службові особи не могли ухилитись від отримання направлення на перевірку, так як не перебували у м. Городок Львівської області, де мала б проводитись перевірка та фізично не могли отримати копію наказу та направлень на проведення такої перевірки.

Також, відповідачем складались акти про неможливість вручити копію наказу та направлень на перевірку від 18 січня 2016 року та 20 січня 2016 року про, що зазначено на ст.4 ОСОБА_5 перевірки.

Проте в оглянутих в судовому засіданні документах, копії яких долучено до матеріалів справи, та в самому акті перевірки, зазначено, що податкові інспектори - ревізори приїжали на підприємство з метою розпочати позапланову документальну перевірку, та отримали інформацію від представників Товариства ОСОБА_2 18 січня 2016 року та ОСОБА_1 20 січня 2016 року про протиправність проведення перевірки, відсутність у СДПІ законних підстав для її проведення у звязку із скасуванням адміністративним судом наказу № 124 від 22.10.15 року на проведення цієї перевірки. Таким чином вручення наказів та направлень на перевірку за таких обставин є неможливим та протиправним.

Таким чином суд приходить до висновку, що посадові особи позивача не ухилились від отримання направлення на проведення перевірки, копії наказу про її проведення, а вказали представникам відповідача про незаконність та протиправність проведення такої перевірки у звязку з набранням 14 січня 2016 року законної сили Постановою Львівського окружного адміністративного суду відповідно до якої Наказ на проведення перевірки №124 від 22 жовтня 2015 року визнано протиправним та скасовано повністю.

Окрім суд вважає за необхідне зазначити, що відмова платника податків у допуску на перевірку фіксується податковим органом виключно актом (це є доказом відмови), і цей акт є відмінним від акту про відмову у підписі платником податків у направленні на перевірку.

Суд звертає увагу на те, що Податковим кодексом України не передбачено право посадових осіб контролюючого органу на проведення документальної позапланової виїзної перевірки в приміщенні податкового органу у разі відмови платника податку від допуску посадових осіб до проведення перевірки чи відмови від підпису у направленні на перевірку.

ОСОБА_2 позиція узгоджується і з судовою практикою, а саме ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2016 року у справі № К/800/66537/13.

Окрім цього відповідачем в акті перевірки зазначено про те, що головними державними ревізорами-інспекторами відділу перевірок платників податків управління податкового аудиту СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС ОСОБА_6 та ОСОБА_5 18.01.2016 року здійснено виїзд на юридичну адресу ТОВ «Яблуневий Дар» () м. Городок, вул. Львівська 274а з метою розпочати документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства України по фінансово-господарських операціях із ТОВ «ТБ САД» () за період 2013-2014 рр. з урахуванням доказів, зібраних в ході досудового розслідування кримінального провадження №54 від 19.06.2015р., на виконання наказу СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ ДФС від 22.10.2015 №124 із внесеними змінами наказом від 23.12.2015 року №184.

Таким чином, із зазначеного твердження відповідача випливає, що до 18.01.2016 року позапланова перевірка не розпочиналась, оскільки в даний день вищезгадані особи прибули з метою лише розпочати позапланову перевірку.

Наказ № 124 від 22 жовтня 2015 року відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі №813/5892/15 визнано судом протиправним та скасовано повністю. У матеріалах справи міститься копія даної постанови з відміткою про те, що постанова набрала законної сили, а також лист позивача №15 від 18.01.2016 року, яким копія даної постанови була направлена позивачем на адресу відповідача.

Як вказано позивачем та не спростовано відповідачем лише 25.01.2016р. року Львівським апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокуратури Львівської області на Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі №813/5892/15.

Таким чином з 18.01.2016 року по 25.01.2016 року жодних дій щодо проведення перевірки відповідач вчиняти не міг.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 року постанова суду першої інстанції залишена без змін і станом на сьогоднішній день наказ №124 на підставі якого проводилась перевірка є нечинним.

Суд також погоджується з доводами позивача, що відповідно до абз.2 п.78.2 ст.78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 ПК України у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Ця норма була внесена у ПК України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 р. № 71-VIII та набрала законної сили з 01.01.2015р.

За своєю правовою природою ця норма має імперативний характер, тобто, є обовязковою для виконання. СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів у розумінні ПК України є контролюючим органом, тому на неї поширюється дія абз. 2 п.78.2 ст.78 ПК України.

Наказами, на підставі яких, на думку відповідача, було проведено перевірку, призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Яблуневий Дар» з питань дотримання податкового законодавства України по фінансово-господарським операціям із ТОВ «ТБ Сад» за період 2013-2014 рр.

Разом з цим, період фінансово-господарської діяльності ТОВ «Яблуневий Дар» з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. охоплений плановою виїзною документальною перевіркою, яка проведена посадовими особами СДПІ з ОВП у м. Львові МГУ Міндоходів, за результатами якої складений акт № 429/28-06-39-01/32475074 від 29.09.2014р.

Жодних порушень у акті № 429/28-06-39-01/32475074 від 29.09.2014 р. щодо взаємовідносин підприємства з ТОВ «ТБ Сад» податковим органом не встановлено.

Вказаній обставині судом надано належну правову оцінку у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі №813/5892/15, яка набрала законної.

Суд звертає увагу, що згідно з п. п. 78.1.11 п. 78.1. ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону.

Отже, в разі призначення рішенням суду (слідчого судді) перевірки відповідна перевірка може бути проведеною з підстав, визначених п. п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, в зв'язку з чим, відповідно до п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України, керівником контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 164 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Сплив строку дії ухвали про застосування заходу забезпечення кримінального провадження свідчить про припинення цього заходу забезпечення та поновлення прав і свобод особи, щодо якої він застосовувався або інтересів якої стосувався.

Ухвала слідчого судді Соломянського районного суду м. Києва, ОСОБА_4А, від була винесена 20 жовтня 2015 року, якою відповідачу було надано дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України позивачем по фінансово-господарським операціям з ТОВ «ТБ САД» за період 2013-2014 років на предмет своєчасності повноти нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів.

Термін дії вказаної ухвали становив один календарний місяць та закінчився 19 листопада 2015 року, отже проведення перевірки поза межами строку дії Ухвали є протиправним.

Така позиція знайшла своє підтвердження в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2016 року у справі №876/5359/16.

Щодо використання відповідачем при проведенні перевірки матеріалів кримінального провадження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з пояснень відповідача, матеріали кримінального провадження, а саме документи використовувались до моменту початку перевірки та були повернуті слідчому органу 08 листопада 2015 року.

Окрім цього доказів, які б підверджували використання таких документів, точний перелік документів, використання оригіналів чи копій документів, підтвердження їх походження відповідачем на адресу суду не надано.

Окрім цього свідок ОСОБА_8 надав суду пояснення, що документи які отримувались ним як матеріали кримінального провадження знаходились у ящиках та папках, частина з цих документів були копіями, частина документів оригіналами, а також свідок не міг пояснити матеріали якого саме провадження йому передавались та надав пояснення, що у нього, як у інспектора не було жодних зауважень до первинних фінансово-господарських документів, жодних порушень податкового законодавства він не встановлював, а лише здійснив технічну роботу систематизувавши перелік таких документів в табличку.

Суд звертає увагу, що відповідач не міг використовувати матеріали кримінального провадження під час проведення цієї перевірки, а їх використання поза межами перевірки є протиправним.

Також суд не може взяти до уваги і твердження відповідача, що частина документів надавалась самим позивачем 02 жовтня 2015 року на запит відповідача від 03 лютого 2015 року.

Як пояснив позивач він дійсно отримав від відповідача 20 лютого 2015 року запит від 03 лютого 2015 року №1015/28-06-39/243 у звязку з проведенням камеральної перевірки за грудень 2014р.

04 березня 2015 року позивачем на цей запит надано відповідь, яку отримала працівник СДПІ ОСОБА_9 копія даної відповіді надана позивачем на адресу суду.

Щодо матеріалів, які нібито надані позивачем 02 жовтня 2015 року як відповідь на запит від 03 лютого 2015 року, представниками позивача надано пояснення, що надані документи не мають жодного відношення до фінансово-господарських взаємовідносин Позивача та ТОВ «ТБ САД», а є документами по взаємовідносинах ТОВ «ТБ САД» із його постачальниками товарів, робіт, послуг.

Як вбачається з пояснень позивача ці документи надано добровільно на прохання ревізора, а не на запит від 03 лютого 2015 року для необхідності як пояснив останній, підтвердити походження сировини придбаної позивачем і жодним чином не в межах проведення позапланової документальної перевірки.

Пунктом 78.1.1. ст. 78 ПК України передбачено право податкового органу на проведення позапланової перевірки якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обовязковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Враховуючи, що згідно тверджень відповідача, позивач надав відповідь 02 жовтня 2015 року тобто через 8 місяців з моменту отримання, відповідач мав вжити заходів передбачених пунктом 78.1.1. ст. 78 ПК України, однак таким правом протягом 8 місяців не скористався.

Окрім цього з запиту від 03 лютого вбачається, що він стосувався інших субєктів господарювання та інших періодів, а ніж отримана відповідачем відповідь від 02 жовтня 2015 року.

Статтею 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином суд не може взяти до уваги посилання відповідача на документи отримані 02 жовтня 2015 року.

Враховуючи, що відповідачем порушено процедуру проведення документальної позапланової виїзної перевірки, наказ №124 від 22 жовтня 2015 року визнано протиправним та скасовано в судовому порядку, останній не може породжувати правових наслідків у вигляді податкових повідомлень-рішень.

Окрім цього суд вважає обгрунтованим, посилання позивача на той факт, що винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало наслідком винесення 14 травня 2015 року ДПІ у Франківському районі м. Львова платнику податків ТОВ «ТБ САД» наступних податкових повідомлень-рішень №, яким товариству було збільшено грошове зобовязання із податку на прибуток в розмірі 212 764 425 грн., №, яким товариству було збільшено грошове зобовязання із податку на додану вартість в розмірі 194 676 385,50 грн., №, яким товариству було зменшено відємне значення податку на додану вартість в розмірі 135 666 грн., а також №, яким товариству було збільшено грошове зобовязання із податку на прибуток в розмірі 340 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2016 року у справі №813/4935/15, залишеною без змін Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016р. заявлений позов задоволено, визнано протиправними та скасувано вказані податкові повідомлення рішення.

Таким чином винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень ТОВ «Яблуневий Дар» за результатами винесення протиправних податкових повідомлень рішень ТОВ «ТБ Сад», являється неправомірним.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Що стосується питання розподілу та стягнення судових витрат, то слід зазначити, що оскільки ухвалою суду про відстрочення сплати судового збору від 04.08.2016 року позивачу було відстрочено сплату судового збору, а рішення прийняте на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, то, в даному випадку, судовий збір не підлягає до стягнення.

Керуючись ст. ст. 2, 8 - 12, 69, 71, 94, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС №/1759 від 11.02.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС №/1760 від 11.02.2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Львові Міжрегіонального Головного Управління ДФС №/1761 від 11.02.2016 року.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Сакалош В.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 14 листопада 2016 року.