Справа № 186/1250/16-а
Суддя: Кривошея С. С.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 186/1250/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2016 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С. С.,

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Першотравенську Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Першотравенської міської ради № 226-55/VI від 30 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Першотравенської міської ради № 226-55/VI від 30 грудня 2014 року.

В обґрунтування позову зазначає, що 30 грудня 2014 року Першотравенською міською радою було прийнято рішення № 226-55/VІ про заборону торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями у нічний час у місті Першотравенську.

В пункті 1 зазначеного рішення передбачено «Заборонити реалізацію алкогольними, абоалкогольними напоями у стаціонарних об'єктах торгівлі та малих архітектурних формах, окрім закладів ресторанного господарства у нічний час в місті Першотравенську, а саме: з 23.00 до 07.00 години».

Про зміст вказаного рішення йому стало відомо у липні 2016 року, про що ним було викладено у відповідному клопотанні про поновлення строку на оскарження.

Вважає, оскаржуване рішення про заборону реалізації алкогольних напоїв та пива з 23.00 до 07.00 години протиправним, таким, що підлягає скасуванню, оскільки суперечить нормам та вимогам діючого законодавства України, виходячи з наступного.

Статтею 23 Господарського кодексу України встановлено, що органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, і посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що, виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи місцевого самоврядування безпосередньо або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Так, підпунктами 1-4 частини б) ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що «...До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, а саме: 1) здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв'язку; 2) здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належним, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства; 3) здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів; 4) встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності;...»

В свою чергу, Порядок та умови продажу алкогольних та слабоалкогольних напоїв чітко встановлені Законом України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Так, ч.3 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено право сільських, селищних, міських рад заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та вин столових лише на час проведення масових заходів, а не взагалі, як зазначено в частині оскаржуваного рішення. Таким чином, Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції станом на дату подання позову) органам місцевого самоврядування не надані повноваження щодо встановлення інших обмежень щодо реалізації пива та алкогольних напоїв.

Додатково, зазначає, що у відповідності до ст.42 Конституції України, кожен має право на підприємницьку діяльність. В свою чергу, оскаржуване рішення Першотравенської міської ради від 30 грудня 2014 року, порушує права осіб, які отримали відповідний дозвіл (ліцензію) на реалізацію алкогольних напоїв, здійснювати свою діяльність в межах вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Так, ст. 15 вказаного Закону встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій, які видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання. Жодних часових обмежень щодо реалізації слабоалкогольних та алкогольних напоїв цим законом не встановлено.

Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що «...2. Споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України...».

В контексті вищенаведеного, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв всупереч діючого законодавства України, оскільки не наділений повноваженнями регулювати питання роздрібної торгівлі алкоголем в роздрібній торгівельній мережі міста, окрім закладів, що належать до комунальної власності в силу Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також за умови погодження такого питання з власниками підприємств, які реалізовують таку продукцію.

З огляду на вищезазначені норми діючого законодавства, питання обмеження торгівлі (реалізації) алкогольними напоями є предметом законодавчого регулювання та реалізовується виключно парламентом шляхом прийняття законодавчого акту, оскільки жодним законодавчим актом не визначено повноважень органу місцевого самоврядування щодо встановлення постійних часових обмежень щодо торгівлі (реалізації) алкогольних і слабоалкогольних напоїв.

Відповідно, прийняття оскаржуваного рішення про заборону реалізації алкогольних напоїв та пива з 23.00 до 07.00 години, порушує його право, як споживача, на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час, обмежує обіг окремих видів товару, а тому, не відповідає вимогам норм, встановлених Конституцією України, Господарським Кодексом України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Законом України «Про захист економічної конкуренції».

Таким чином, Першотравенська міська рада приймаючи оскаржуване рішення від 30 грудня 2014 року, в частині заборони реалізації алкогольних напоїв та пива з 23.00 до 07.00 години, вийшла за межі наданих їй Законом повноважень, що призвело до істотного порушення його прав, а також суб'єктів господарювання, що мають право на реалізацію алкогольних напоїв, тому рішення про заборону реалізації алкогольних напоїв та пива з 23.00 до 07.00 слід визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, оскільки він оспорює правомірність рішення суб'єкта владних повноважень, то обов'язок доказування правомірності свого рішення, наявності підстав для прийняття покладається саме на відповідача. При цьому, вважає, що у відповідача немає жодних доказів, які б підтверджували законність прийняття оскаржуваного рішення в частині заборони реалізації алкогольних напоїв та пива з 23.00 до 07.00 години.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Першотравенської міської ради № 226-55/VI від 30 грудня 2014 року про заборону торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями у нічний час в місті Першотравенську.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з'явились, направили суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача Першотравенської міської ради Дніпропетровської області позовні вимоги не визнав та надав суду заперечення відповідно до яких, до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері побутового, торговельного обслуговування та громадського харчування, згідно зі статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відносяться, зокрема, здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв'язку; здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово- комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства; здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів; встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» контроль за дотриманням норм даного Закону здійснюють органи, які видають ліцензії (патенти), а також інші органи в межах компетенції, визначеної чинним законодавством.

Пунктом 7 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» від 30 липня 1996 року №854 передбачено, що режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій встановлюється суб'єктом господарської діяльності за погодженням з органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Метою прийняття міською радою оскаржуваного рішення є забезпечення здоров'я нації, спрямування зусиль на боротьбу з пияцтвом, шляхом обмеження їх споживання та продажу алкоголю, формування в суспільстві здорового способу життя зниження рівня вживання алкогольних напоїв і обмеження доступу до них дітей та молоді.

Оскільки до Першотравенської міської ради надійшли ряд звернень від мешканців міста щодо врегулювання продажу алкогольних напоїв в нічний час та забезпечення правопорядку, а також лист начальника Першотравенського МВ УМВС України в Дніпропетровській області, міською радою і було прийнято рішення стосовно продажу алкогольних напоїв у місті з метою захисту інтересів членів територіальної громади.

Крім того, оскаржуване рішення прийняте з дотриманням процедури його прийняття, з опублікуванням проекту рішення та проведенням громадських слухань.

Також, звертає увагу на наступне. На території міста Першотравенська знаходиться велика кількість об'єктів торгівлі, які здійснюють продаж алкоголю. При цьому, спеціалізовані магазини, відділи та секції відсутні, відпуск алкоголю провадиться на рівні з іншими товарами.

Тому, Першотравенська міська рада та її виконавчий комітет позбавлені можливості в точній відповідності до формулювань чинного законодавства погодити режим роботи спеціалізованих об'єктів торгівлі, які здійснюють продаж алкоголю, у зв'язку з їх відсутністю.

З метою недопущення порушення нормального режиму роботи об'єктів торгівлі на території міста Першотравенська, міською радою і прийнято оскаржуване рішення, яке за своєю суттю не є забороною на реалізацію алкоголю взагалі, а є погодженням режиму роботи об'єктів торгівлі в частині продажу алкоголю в нічний час.

Оскільки проект оскаржуваного рішення був завчасно опубліковано до його прийняття, міською радою, пройшов процедуру громадських слухань, в яких, зокрема, брали участь суб'єкти господарювання, що здійснюють продаж алкоголю на території міста, та отримав їхню підтримку, слід вважати, що режим роботи об'єктів торгівлі в частині продажу алкоголю в нічний час погоджений як міською радою, так і відповідними суб'єктами господарювання.

Враховуючи вищевикладене, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

У судове засідання 15 листопада 2016 року представник відповідача Першотравенської міської ради Дніпропетровської області не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що адміністративна позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, у липня 2016 року позивачу було відмовлено у продажу алкогольних напоїв у нічній час у магазині «Продукти-148» Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет», що розташований за адресою м. Першотравенськ, вулиця Горького, буд.4-Б, на підставі рішення Першотравенської міської ради Дніпропетровської області № 226-55/VI від 30 грудня 2014 року.

Отже, з липня 2016 року позивач став суб'єктом відповідних правовідносин, у яких застосовано оскаржуване рішення та, відповідно, дізнався про порушення його прав, свобод та законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів встановлено положеннями статті 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Частиною 3 ст. 153 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачено, що на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.

Таким чином, місцева рада не має повноважень самостійно встановлювати постійну, а не на час проведення масових заходів, заборону продавати алкогольні, слабоалкогольні напої та тютюнові вироби, у тому числі на певних територіях чи у певні години доби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року у справі 601/1769/14-а.

Відповідно до пп. 4 п. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

За змістом вказаної норми виконавчі органи рад мають повноваження за погодженням з власниками встановлювати режим роботи об'єктів сфери обслуговування.

Проте, вказане повноваження стосується встановлення (лише за погодженням з власником) саме режиму роботи самого об'єкта сфери обслуговування, тобто розподілу робочого часу протягом відповідного календарного періоду (дня, тижня, місяця, року), але не встановлення заборони чи обмеження на продаж певних товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на вільний вибір товарів і послуг у зручний для нього час та на вільне використання електронних платіжних засобів з урахуванням режиму роботи та обов'язкових для продавця (виконавця) форм (видів) розрахунків, установлених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно з ч. 1 ст.19, ч. 3 ст. 18 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Органам державної влади та органам місцевого самоврядування, їх посадовим особам забороняється приймати акти та вчиняти дії, які усувають конкуренцію або необґрунтовано сприяють окремим конкурентам у підприємницькій діяльності, чи запроваджують обмеження на ринку, не передбачене законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 23, ч. 1 ст. 31, ч. 1 ст. 43 Господарського кодексу України незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, рішення Першотравенської міської ради Дніпропетровської області від 30 грудня 2014 року №226-55/VI щодо обмеження реалізації алкогольних напоїв на території міста Першотравенська Дніпропетровської області з 23-00 годин до 07-00 годин прийняте за відсутності відповідних повноважень, оскільки встановлює не передбачені законодавством України обмеження щодо обігу окремих видів товарів та послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року № 2а-24/10.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Суд вважає, що у даній справі відсутні підстави для відступлення від правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2016 року № 2а-24/10.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, суд дійшов висновку щодо наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення Першотравенської міської ради Дніпропетровської області від 30 грудня 2014 року №226-55/VI щодо обмеження реалізації алкогольних напоїв на території міста Першотравенська Дніпропетровської області з 23.00 годин до 07.00 годин.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до вимог ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз (ч. 2).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 визнавши протиправним та скасувавши рішення Першотравенської міської ради Дніпропетровської області № 226-55/VI від 30 грудня 2014 року «Про заборону торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями у нічний час в місті Першотравенську».

Також, суд вважає за можливе стягнути з відповідача Першотравенської міської ради Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення Першотравенської міської ради № 226-55/VI від 30 грудня 2014 року задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Першотравенської міської ради Дніпропетровської області № 226-55/VI від 30 грудня 2014 року «Про заборону торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями у нічний час в місті Першотравенську».

Стягнути з Першотравенської міської ради Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Кривошея С.С.