Справа № 308/11259/16-а
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді Шепетко І. О., при секретарі Терпай С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №058281 від 26 жовтня 2016 року (надалі - Постанова).

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про протиправність дій інспектора Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві при винесені Постанови, що свідчить про незаконність оскаржуваного акту, внаслідок допущених ним грубих порушень при розгляді адміністративної справи, а також неврахування фактичних обставин справи.

У переданому на розгляд суду позові, позивач зазначає, що йому невідоме прізвище, імя та по-батькові, а також посада інспектора поліції, який виніс Постанову, оскільки відповідний рядок зазначеного акту субєкта владних повноважень залишився незаповненим.

Також, позивач наголошує на тому, що при розгляді адміністративної справи, інспектором не було здійснено жодного посилання на докази, які б підтверджували вину позивача у вчиненні правопорушення, зазначеного у Постанові, а також не було проведено його безпосереднього та фактичного дослідження.

Як на підставу для задоволення позову, позивач посилається на те, що адміністративна справа була розглянута інспектором поліції не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а на місці його зупинки, без складання відповідного протоколу, а також без зазначення та дослідження доказів вини, без надання можливості підготуватися до розгляду справи та скористатися правовою допомогою, не розяснивши при цьому учаснику дорожнього руху відповідні процесуальні права до винесення Постанови.

Таким чином, позивач просись захистити його порушенні права у сфері публічно-правових відносин.

Позивач участі у судовому засіданні не прийняв, натомість заявив суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, за наявними у ній матеріалами.

Уповноважений представник відповідача, за умов його належного повідомлення про час і місце справи, у судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

26 жовтня 2016 року відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №058281.

В Постанові зазначено, що 26 жовтня 2016 року о 22 год. 35 хв. в м. Ужгороді на вул. Собранецькій, 25 позивач заїхав під дію знаку 3.21 «Вїзд заборонено» всупереч вимог п.п. 8.4 «В» ПДР України, внаслідок чого до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. на підставі частини першої ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини, в контексті з доводами позивача, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 7 КУАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною другою ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження (ст. 283 КУАП).

У відповідності до ч. 1 ст. 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як зазначено в ч. 1 ст. 276 КУАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з нормативним правилом, передбаченим ст. 280 КУАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фактичні дані оспорюваної за предметом позову Постанови свідчать про відсутність у ній відомостей про посаду, спеціальне звання та П.І.Б. особи, яка розглянула адміністративну справу відносно позивача, що слід визнати суттєвим порушенням положень законодавства, які регламентують порядок розгляду такої категорії справ.

Також, всупереч положенням ст. ст. 258, 268, 276 КУАП та правовій позиції Конституційного Суду України, яка зазначена у рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 по справі 1-11/2015, адміністративна справа була розглянута не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, оскільки її розгляд відбувся на місці зупинки транспортного засобу позивача, а також без складання відповідного протоколу, що слід визнати порушенням ст.ст. 257, 268, 277, 278, 279, 280 названого Кодексу.

Також постанова не місить жодних посилань на конкретний доказ вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУАП.

Зворотного субєктом владних повноважень не доведено і доводів позивача не спростовано.

Також суд зазначає, що всі сумніви відносно доведеності вини слід тлумачити на користь особи, а не субєкта владних повноважень, оскільки вказаний конституційний принцип, поряд з іншими, є гарантією захисту від безпідставного притягнення осіб до юридичної відповідальності. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги позивача про скасування оспорюваної за предметом позову постанови підлягають задоволенню у повному обсязі, в звязку з недоведеністю його вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУАП та грубим порушенням процедури та порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також оформлення результатів їх розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 18, 69 71, 158 - 163, 167, 171-2 КАС, ст.ст. 7, 9, 251, 252, 268, 276, 288 КУАП суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №058281 від 26 жовтня 2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_2