Справа № 814/2951/13-а
Суддя: Приходько І.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року м. Київ К/800/17679/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Приходько І.В.
Бухтіярової І.О. Маринчак Н.Є.

розглянувши в попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 р.

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 р.

у справі № 814/2951/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Шугар Компані»

до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Шугар Компані» (далі - позивач, ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані») звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач, Жовтнева ОДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.06.2013 р. № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2013 року на 225 766 грн. та нарахованих штрафних санкцій в сумі 112 883 та № .

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 р., яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 р., адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби від 17.06.2013 року № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за січень 2013 року на 225 766,00 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 112 883,00 грн.; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції Миколаївської області Державної податкової служби від 17.06.2013 року № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за січень 2013 року на 76 406 грн.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 р. у справі № 814/2951/13-а і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач в письмових запереченнях проти доводів касаційної скарги заперечував, вважає оскаржувані судові рішення законними, обґрунтованими, а відтак просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 24.04.2013 р. по 13.05.2013 р. посадовою особою відповідача на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України відповідно до статті пункту 200.11 статті 200 Податкового кодексу України було проведено позапланову виїзну документальну перевірку правомірності нарахування ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок майбутніх платежів за січень 2013 року, яке виникло за рахунок від'ємного значення з ПДВ, яке декларувалось за листопад, грудень 2012 року, за результатами якої складено акт від 27.05.2013 р. № 213/15-34539925 та зроблено висновок, що в порушення підпункту «а» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» завищено заявлену суму бюджетного відшкодування у розмірі 226 562 грн. за січень 2013 року; в порушення абзаців 9 та 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за січень 2013 року на 76 406 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем 17.06.2013 р. були прийняті податкові повідомлення-рішення: № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 226 562 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 113 281 грн.; № , яким позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 76 406 грн.

Як вбачається з акту перевірки від 27.05.2013 р. № 213/15-34539925, підставою для нарахування позивачу зазначених податкових зобов'язань слугували твердження перевіряючого про завищення позивачем сформованого податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «Миколаївське заводобудівельне управління № 8» та ПАТ «Миколаївгаз», оскільки податкові накладні не зареєстровані контрагентами в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, в акті перевірки від 27.05.2013 р. № 213/15-34539925 відповідач посилається на висновки акту перевірки від № 81/15-34539925 від 18.02.2013 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Юкрейніан Шугар Компані», від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок майбутніх платежів за листопад 2012р., яке виникло за рахунок від'ємного значення з ПДВ, яке декларувалось за вересень, жовтень 2012 року, бюджетного відшкодування податку на додану вартість в рахунок майбутніх платежів за грудень 2012р., яке виникло за рахунок від'ємного значення ПДВ, яке декларувалось за листопад 2012 року», за яким Жовтневою МДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 07.03.2013 р. про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2012 року на 41 562 грн. та за грудень 2012 року на 185 000 грн.

Суди першої та апеляційної інстанцій вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, з чим погоджується колегія суддів касаційної інстанції, виходячи з наступного.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.07.2013 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.11.2013 р., у справі № 814/1306/13-а скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.03.2013 р. № в частині зменшення ТОВ «Юкрейніан Шугар Компані» розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012 р. на 185 000 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.09.2013 р. у справі № 814/2950/13-а визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 07.03.2013 р. в частині зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2012 року на 40 766 грн.

Таким чином, протиправність висновків податкового органу про завищення позивачем від'ємного значення за грудень та за листопад 2012 року встановлено судовими рішеннями, що набрали законної сили. А відтак зменшення відповідачем позивачу суми бюджетного відшкодування є безпідставним, а податкове повідомлення-рішення від 17.06.2013 р. № в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.

У відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 17.06.2013 р. № , виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в грудні 2012 року на підставі договору поставки № 23 від 07.08.2012 року, укладеному між позивачем та ТОВ «Миколаївське заводобудівельне управління № 8», ТОВ «Миколаївське заводобудівельне управління № 8» здійснило поставку 27 319,665 кг. металоконструкцій на загальну суму 430 284,72 грн., у тому числі ПДВ у сумі 71 714,12 грн.

18.01.2013 року ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» отримало від ТОВ «Миколаївське заводобудівельне управління № 8» податкову накладу № 41 від 28.12.2012 року на зазначену вище суму. Але зазначена вище накладна не була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до умов договору поставки природного газу № п/2010-пг-091-100 від 01.08.2010 р. ПАТ «Миколаївгаз» здійснило поставку позивачу 6,007 тис. куб. метрів природного газу на суму 28 152,99 грн., у тому числі ПДВ у сумі 4 692,17 грн. В січні 2013 року позивач отримав податкову накладну на зазначену суму № 1965 від 31.12.2013 р. При заповненні зазначеній накладній ПАТ «Миколаївгаз» було порушено вимоги абзацу 2 пункту 4 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 01.11.2011 року № 1379, а саме не зазначена дата договору, на підставі якого було здійснено поставку.

ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» скориставшись правом, наданим абзацом 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, додало до декларації з ПДВ за січень 2013 року заяву про відмову постачальника надати податкову накладу (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних), що є додатком № 8 до декларації. В заяву була включена податкова накладна № 41 від 28.12.2012 р. та податкова накладна № 1965 від 31.12.2013 р., що була надана ПАТ «Миколаївгаз», з описом порушень.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Таким чином, платнику податків надано право у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг подати заяву із скаргою на такого постачальника. Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач скористався наданим йому правом на подачу заяви, яка і слугувала підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що 23 жовтня 2012 року ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ», відповідно до умов контракту № ВМР37/2012 від 28.09.2012, здійснило попередню оплату (у сумі 13 500 британських фунтів стерлінгів) послуг з інжинірингу компанії-нерезиденту Gea Process Engineering LTD, яка видала ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» податкову накладну № 1 від 31.10.2012 року на загальну суму 207 586,25, у тому числі ПДВ у сумі 34 597,71 грн.

За умовами договору на транспортне обслуговування і міжнародні перевезення вантажів №ВМР37/2012, укладеного 20.04.2012 між позивачем та компанією-перевізником Пі. Джей Сервісес (ЄУ) ЛТД, яка є нерезидентом України, позивачу в травні 2012 року булі надані послуги з перевезення вантажу вартістю 8 500 Євро, у тому числі на території України - 4 000 Євро, у зв'язку з чим перевізник видав позивачу податкову накладну № 2 від 31.10.2012 на загальну суму 49 392,90 грн., у тому числі ПДВ у сумі 8 232,15 грн.

Проте, вказані податкові зобов'язання з ПДВ ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» помилково не відобразило у податковій декларації з ПДВ за жовтень 2012 року.

18 грудня 2012 року ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ШУГАР КОМПАНІ» подало уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з ПДВ у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок (копія декларації та розрахунку додаються). В графі 03 розрахунку «Звітний (податковий) період, за який виправляються помилки» зазначений жовтень 2012 року. Згідно з уточнюючим розрахунком позивачем було збільшено показник рядку 7 «Послуги, отримані від нерезидента, місце постачання яких визначене на митній території України» декларації з ПДВ за жовтень 2012 року на 42 830 грн., та відповідно зменшено показник рядку 19 «Від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду».

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Згідно з абзацом 3 пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України є дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов'язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Таким чином, висновки податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства шляхом включення до податкового кредиту у листопаді 2012 року ПДВ з отриманих послуг від нерезидента Gea Process Engineering LTD, місце постачання яких знаходиться на митній території України у сумі 34 597,71 грн. (рядок 12.4 Декларації), тоді як податкове зобов'язання позивачем відображено лише у грудні 2012 року (уточнюючий розрахунок від 18.12.2012 №), не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте податковий орган цього обов'язку не виконав.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладене, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області - відхилити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.11.2015 р. у справі № 814/2951/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя підпис І.В. Приходько
Судді підпис І.О. Бухтіярова
З оригіналом згідно підпис Н.Є. Маринчак