Справа № 802/1826/16-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

14 листопада 2016 р. Справа № 802/1826/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю

секретаря судового засідання Франчук А.О.,

позивача ОСОБА_1,

представників відповідача Непийводи І.А., Машевської А.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області

про стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2016року ОСОБА_1 звернулась у суд з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ), в якому просить:

- стягнути з Вінницької ОДПІ грошову допомогу в розмірі 10-ти посадових окладів, передбачену ст. 37 Закону України "Про державну службу", в сумі 12 350 грн., застосувати до цієї суми індекс інфляції за період з 28.04.2014 року по 31.10.2016 року та стягнути з Вінницької ОДПІ нараховані кошти в сумі 23 276,84 грн., в тому числі 12 350 грн. грошової допомоги та сума індексації в розмірі 10 926,84 грн.;

- зобов'язати Вінницьку ОДПІ сплатити середньомісячну заробітну плату за період починаючи з 28.04.2014 року до часу проведення остаточного розрахунку;

- стягнути з Вінницької ОДПІ 5000 грн. моральної шкоди, завданої порушенням законних прав позивача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримала заявлені позовні вимоги та надала пояснення згідно з наведеними у позовній заяві обґрунтуваннями. Зазначає, що при звільнені з державної служби у квітні 2014 року відповідач безпідставно не виплатив їй грошову допомогу в розмірі десяти посадових окладів, передбачену частиною 13 статті 37 Закону України "Про державну службу". Про це вона дізналась тільки в серпні 2016 року, у зв'язку з чим звернулась на адресу Вінницької ОДПІ із заявою про виплату такої допомоги. Натомість на усі її звернення відповідач надав формальні відповіді, а відтак за захистом своїх порушених прав та інтересів вона вимушена звертатись до суду. Також позивач вважає, що частину 13 статті 37 Закону України "Про державну службу" було виключено з вказаного Закону починаючи з 01.05.2014 року. Відтак, при виході на пенсію у квітні 2014 року, вона ще мала право на отримання спірної грошової допомоги.

Представники відповідача в судовому засіданні адміністративний позов заперечили та пояснили, що згідно з наказом Вінницької ОДПІ від 28.04.2014 року № 66-0 позивач ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності. Водночас обов'язковою умовою виплати спірної грошової допомоги є вихід державного службовця на пенсію за нормами Закону України "Про державну службу". Таким чином, оскільки позивач не була звільнена з державної служби у зв'язку з виходом на пенсію державного службовця, підстав для виплати їй грошової допомоги в розмірі десяти посадових окладів немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з огляду на таке.

Встановлено, що починаючи з 1991 року ОСОБА_1 працювала в органах державної податкової служби на різних посадах.

Наказом начальника Вінницької ОДПІ від 28.04.2014 року № 66-о позивача звільнено з посади головного державного ревізора-інспектора відповідно до ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію по інвалідності.

08.08.2016 року позивач звернулася на адресу відповідача із заявою про виплату їй грошової допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів, передбаченої ч. 13 ст. 37 Закону України "Про державну службу".

Листом від 29.08.2016 року № 8793/02-28-04-474 відповідач запропонував позивачу надати довідку, що підтверджує факт виходу на пенсію державного службовця.

Вказану довідку позивачем було надано Вінницькій ОДПІ 01.09.2016 року разом із письмовою заявою, у відповідь на яку відповідач повідомив, що дану довідку разом із заявою про виплату грошової допомоги перенаправлено до Міжрегіонального управління Нацдержслужби у Вінницькій, Житомирській та Хмельницькій областях.

На час подання адміністративного позову інших відповідей від відповідача не надходило, а тому за захистом своїх прав позивач вирішила звернутися до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим осбтавинам справи, суд керується такими мотивами.

Частиною 13 статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII у редакції від 02.03.2014 року було передбачено, що державним службовцям у разі виходу на пенсію за наявності стажу державної служби не менше 10 років виплачується грошова допомога в розмірі 10 місячних посадових окладів.

Разом з тим, 27.03.2014 року Верховною Радою України ухвалено Закон України № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", яким внесено зміни до ряду законодавчих актів України.

Зокрема, пунктом 24 розділу II цього Закону постановлено у Законі України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490; 2012 р., № 12-13, ст. 82; 2013 р., № 14, ст. 89; 2014 р., № 11, ст. 132; із змінами, внесеними Законом України від 04.07.2013 року № 404-VII):

1) частину першу статті 34 виключити;

2) у статті 37:

у частині першій цифри "80" замінити цифрами "70";

частину тринадцяту виключити.

Водночас Прикінцевими положеннями Закону № 1166-VII визначено, що зміни, передбачені розділами II і III, набирають чинності з 1 квітня 2014 року, крім абзацу другого підпункту 3 пункту 3, підпунктів 2 і 3 пункту 8, пункту 23, абзацу другого підпункту 2 пункту 24, пункту 25, пункту 2 підпункту 28 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 травня 2014 року.

Отже, норми пункту 24 розділу II Закону № 1166-VII щодо виключення частини тринадцятої у статті 37 Закону України "Про державну службу" набрали чинності починаючи з 1 квітня 2014 року, а не з 1 травня 2014 року, як помилково вважає позивач.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 з державної служби була звільнена 28.04.2014 року, тобто після набрання чинності тими положеннями Закону України від 27.03.2014 року № 1166-VII, якими зі статті 37 Закону України "Про державну службу" виключено частину тринадцяту, правових підстав для виплати їй грошової допомоги в розмірі 10 місячних посадових окладів у відповідача не було.

Відтак позовні вимоги про стягнення на користь позивача грошової допомоги в сумі 12 350 грн. задоволенню не підлягають, так само як і усі інші пов'язані з ними вимоги.

При вирішенні справи позивач просить врахувати те правозастосування, яке наведене у постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015 року по справі № 802/4280/14-а. Так, цим рішенням суд зобов'язав Вінницьку митницю Державної фіскальної служби України виплатити позивачу 10 місячних посадових окладів у зв'язку з виходом державного службовця на пенсію, констатувавши, що за змістом Прикінцевих положень Закону № 1166-VII частину 13 статті 37 Закону України "Про державну службу" було виключено з 01.05.2014 року.

Проте вищевказану постанову скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.11.2015 року № К/800/27498/15. Водночас судом касаційної інстанції наголошено на тому, що зміни до Закону України "Про державну службу", якими виключено частину тринадцяту статті 37 цього Закону, набрали чинності саме з 01.04.2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС України), а суд відповідно до ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані суду докази, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 належить відмовити повністю.

Оскільки позивач як інвалід II групи звільнена від сплати судового збору, а інших документально підтверджених судових витрат у цій справі немає, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сало Павло Ігорович