Справа № 805/1057/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2016 року справа №805/1057/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А. суддів: Жаботинської С.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № 805/1057/16-а за позовом Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» про стягнення податкової заборгованості у розмірі 6 295 101 76 грн., -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Донецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 805/1057/16-а за позовом Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі позивач, Маріупольська ОДПІ) до Публічного акціонерного товариства «Будівельно-монтажна фірма «Азовстальбуд» (далі відповідач, ПАТ «Азовстальбуд») про стягнення податкової заборгованості у розмірі 6 295 101 76 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2016 року вищенаведений адміністративний позов задоволено, стягнуто з розрахункових рахунків відповідача на користь державного бюджету заборгованість у розмірі 6 295 101 76 грн. (арк. справи 92-93).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року за заявою відповідача останньому відстрочено виконання вищенаведеного рішення суду першої інстанції на шість місяців (арк. справи 111).

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції Маріупольска ОДПІ ГУ ДФС (далі апелянт) подала апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що сума стягнення з підприємства боргу утворилась внаслідок самостійно узгоджених податкових зобов`язань такого платника податку, а згідно графіку відстрочення виконання рішення суду, вказана заборгованість повинна бути погашена лише у січні 2017 року, що на думку апелянта значно спричиняє шкоду економічним інтересам держави та виконанню загальнодержавних програм, з урахуванням чого апелянт просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду про стягнення заборгованості (арк. справи 139).

Згідно з частиною 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Сторони просили розглядати справу за їх відсутністю, про що на адресу суду надіслали відповідні клопотання, а тому у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу у письмовому провадженні.

Колегія суддів, повно і всебічно дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги погоджується з рішенням суду першої інстанції про відстрочення виконання рішення суду про стягнення з відповідача заборгованості з огляду на наступне.

Стаття 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає загальну процедуру відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Частиною 1 статті 263 КАС України встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Тобто з аналізу вказаної норми слідує, що підставою для відстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше).

Так, з дослідження колегією суддів заяви відповідача від 06 липня 2016 року про відстрочення виконання постанови суду (на 6 календарних місяців) вбачається, що останній посилався на важке фінансово-економічне становище підприємства, обґрунтувавши це тим, що негайне виконання рішення суду призведе не тільки до невиконання зобов`язань щодо виплати заборгованості по заробітній платі, але й і не до сплати інших податків і зборів, орендної плати, тощо. При цьому заявник звертав увагу, що з травня 2014 року на території м. Маріуполь, де відповідач здійснює господарську діяльність та на даний час проводиться активна фаза антитерористичної операції, у зв`язку з чим відповідач був змушений значно знизити свою виробничу діяльність. Крім того, на примусовому виконання у відділі державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції знаходяться накази господарських судів Запорізької та Донецької області, де позивач є боржником, а на разі виконавчі дії тривають та після надходження коштів вони будуть спрямовані на виконання зобов`язань. До того ж у підприємства існує заборгованість із виплати заробітної плати працівникам підприємства, а тому лише відстрочення виконання судового рішення строком на шість місяців дасть змогу підприємству реальну можливість виконати існуюче зобов`язання належним чином та у повному обсязі, зберегти робочі місця та продовжувати свою діяльність (арк. справи 96-98).

До того ж на підтвердження наведених обґрунтувань, позивач додав: довідку про заборгованість по заробітній платі від 4 липня 2016 року № 07/74, довідку про відсутність коштів на рахунках, № 07/73, довідку Іллічівсько-Володарського об`єднаного районного військового комісаріату від 26 листопада 2015 року № 36, довідку військової прокуратури сил АТО Маріупольського гарнізону № 282 від 20 травня 2016 року № 282, баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31 березня 2016 року, звіт про фінансові результати за 1 квартал 2016 року (арк. справи 99-106).

Тобто з наведеного вбачається, що підприємство не відмовляється від сплати існуючих грошових зобов`язань, а з урахуванням тяжкого фінансового становища, що підтверджено документально, просило суд лише відстрочити їх сплату за постановою суду строком на 6 місяців, а з урахуванням того, що заява розглядається колегією суддів 16 листопада, а строк відстрочення закінчується у січні 2017 року, на думку суду останні 2 місяці, за які відповідач повинен погасити борг не спричинить шкоду економічним інтересам держави та виконанню загальнодержавних програм як на то посилався апелянт.

При цьому суд звертає увагу, що дійсно з травня 2014 року на території м. Маріуполь, де відповідач здійснює свою господарську діяльність проводиться активна фаза антитерористичної операції, що значно впливає на господарську діяльність відповідача, та повинно враховуватись Маріупольською ОДПІ під час наведених вище висновків.

Враховуючи викладене, у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем заявника, яке належним чином обґрунтовано та документально підтверджено, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відстрочення виконання постанови суду від 14 червня 2016 року по даній справі із визначеним заявником та судом строком, що відповідно до вимог статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № 805/1057/16-а, - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 липня 2016 року у справі № 805/1057/16-а, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Ухвала прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий: І.А. Васильєва

Судді: С.В. Жаботинська

Е.Г. Казначеєв