Справа № 815/5876/16
Суддя: Потоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/5876/16
У Х В А Л А

09 листопада 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Потоцької Н.В.

судді Андрухіва В.В.

судді Кравченко М.М.

за участю секретаря Лопатюк Ю.А.

сторін

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача Саломатіної В.В

представників третьої особи Бец Н.О., Семенова В.О.

представника третьої особи Кубліцького І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо витребування письмових доказів,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_7 до комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України, Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Затоківська селищна ради Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, приватний нотаріус Зуєва Наталія Василівна, ОСОБА_9, в якій позивач просить:

- скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту Державної реєстрації Міністерства юстиції України від 28.10.2016 р. по скарзі № 32293-0-33-16;

- скасувати Наказ Міністерства юстиції України від 28.10.2016 р. № 3079/5;

- зобов'язати Міністерство юстиції України поновити скасовані реєстраційні дії приватного нотаріуса Зуєвої Наталії Василівни № 6000227, №7000227, №8000227.

З метою зсування всіх обставин справи належним чином, суд вважає за необхідне витребувати письмові докази, які відсутні у матеріалах справи, однак необхідні для наданні судом оцінки спірним правовідносинам.

Саме національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини від 21 грудня 2006 року справа «Мороз та інші проти України»).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, застосування правила про пріоритет норми з найбільш сприятливим для особи тлумаченням може бути здійснене також шляхом використання практики Європейського суду з прав людини.

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Airey v. Ireland (Ейрі проти Ірландії), § 24; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], §231). Ця гарантія є «одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Pretto and Others v. Italy (Претто та інші проти Італії), § 21). Таким чином, статтю 6 § 1 не можна трактувати обмежено (Moreira de Azevedo v. Portugal (Морейра де Азеведу проти Португалії), § 66). Вимога справедливості застосовується до проваджень узагалом; і не обмежується слуханнями (Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece (Стрен Грік Рифайнеріз і Стратіс Андреадіс проти Греції, § 49).

В свою чергу, органи державної влади мають забезпечувати виконання вимог «справедливого суду» Конвенції у кожній окремій справі (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands (Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів), § 33 наприкінці).

Сторони у справі мають право надати суду зауваження, які вони вважають важливими у справі. Це право можна вважати ефективним тільки за умови, що зауваження були «заслухані», тобто відповідно розглянуті судом. Тобто, «суд» має проводити належний розгляд поданих документів і доказів, та наведених сторонами аргументів і доказів (Kraska v. Switzerland (Краска проти Швейцарії), § 30; (Van de Hurk v. the Netherlands (Ван де Гурк проти Нідерландів), Perez v. France (Перез проти Франції) [ВП], § 80). З метою забезпечення ефективності гарантованого цією статтею права, органи влади мають демонструвати «належне ставлення»: для заявника, який не має юридичного представника, див. Kerojдrvi v. Finland (Кероярві проти Фінляндії), § 42 і Frettй v. France (Фретте проти Франції), 49; для заявника, який має представника у суді, див. Gцз v. Turkey (Ґоч проти Туреччини) [ВП], § 57.

У відповідності до ст.ст. 69-71 КАС України - доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення обставин справи. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона звертається з такою вимогою до суду. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує необхідні докази.

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Гарантії Статті 6 § 1 є вчинення операцій із доказами на процесуальному рівні. Прийнятність доказів або спосіб їх оцінки за обставинами справи, у першу чергу - питання національних судів, чиїм завданням є оцінка доказів у процесі слухання справи (Garcнa Ruiz v. Spain (Гарсіа Руїз проти Іспанії) [ВП], § 28; Farange S.A. v. France (Фаранж проти Франції) (dйc.)).

З огляду на необхідність дотримання судом вказаних процесуальних гарантій, суд приходить до висновку про необхідність витребування письмових доказів, з метою об'єктивної перевірки в судовому засіданні доводів позивача, відповідача та третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є обов'язковість рішень суду.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Стаття 271 КАС України передбачає, що у разі неподання без поважних причин письмових чи речових доказів, що витребувані судом, та неповідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів для дослідження судом.

З метою забезпечення повного та об'єктивного розгляду справи, дотримання приписів ЄСПЛ та КАС України, колегія суддів вважає за необхідне витребувати письмові докази, які необхідні для розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 69, 74, 75, 160, 165, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Витребувати з Білгород - Дністровської міської ради (67700, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Леніна, 56) належним чином завірену копію:

- реєстраційної справи юридичної особи Затоківська селищна рада Білгород -Дністровської міськради (ідентифікаційний код 045270052);

- надати для огляду оригінал реєстраційної справи юридичної особи Затоківська селищна рада Білгород - Дністровської міськради (ідентифікаційний код 045270052).

Витребувані документи надати в строк до 23 листопада 2016 року.

У випадку невиконання вимог даної ухвали - надати письмові пояснення з обґрунтуванням причин її невиконання.

Покласти персональну відповідальність за виконання даної ухвали на голову Білгород - Дністровської міської ради.

Ухвала оскарженню не підлягає. Відповідно до ч. 6 ст. 254 КАС України ухвали суд, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту постановлення.

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

Суддя Андрухів В.В.

Суддя Кравченко М.М.

Головуючий суддя /підпис/ Потоцька Н.В.

Суддя Андрухів В.В.

Суддя Кравченко М.М.

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.