Справа № 2а-13159/12/2070
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/35715/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -
провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа - начальник Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Хома Леонід Дмитрович, про скасування наказів та поновлення на посаді, за касаційною скаргою Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2012 року ОСОБА_4, звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- поновити йому строк звернення до суду з даним позовом як такий, що пропущений з поважних причин;

- визнати незаконними та скасувати накази начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23 липня 2012 року № 900 «Про підсумки проведення службового розслідування» в частині оголошення йому суворої догани та від 27 вересня 2012 року № 333-ос про звільнення його з військової служби;

- поновити на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - дозиметриста 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Дергачі» І категорії (тип Б) Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2012 року задоволено клопотання ОСОБА_4 та поновлено строк звернення до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16 січня 2013 року до участі у справі в якості третьої особи залучено начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Хому Л.Д.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2013 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача щодо залишення позову без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року скасовано постанову Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено. Скасовано накази начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23 липня 2012 року № 900 «Про підсумки проведення службового розслідування» в частині оголошення позивачеві суворої догани та від 27 вересня 2012 року № 333-ос про звільнення його з військової служби. Поновлено ОСОБА_4 на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - дозиметриста 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Дергачі» І категорії Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та стягнуто з відповідача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 28 вересня 2012 року по 5 червня 2013 року у розмірі 23350,97 гривень.

У касаційній скарзі Харківський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Позивачем подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, просить таку залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

З матеріалів справи вбачається, і це встановлено судами попередніх інстанцій, що ОСОБА_4 проходив службу на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії - дозиметриста 1 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби «Дергачі» І категорії (тип Б) відповідно до контракту № 128 про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України і мав звання старшина.

Наказом начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України «По особовому складу» від 27 вересня 2012 року № 333-ос позивача було звільнено в запас Збройних Сил України за пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII ) у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, без права носіння військової форми одягу, з 27 вересня 2012 року.

Наказом начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 23 липня 2012 року № 900 «Про підсумки проведення службового розслідування» ОСОБА_4 оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги апеляційний суд дійшов висновку про незаконне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення його з військової служби з підстав, передбачених пунктом «и» частини 6 статті 26 Закону № 2232-XII, так як ознака систематичності невиконання умов контракту з боку ОСОБА_4 відсутня.

З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується колегія суддів Вищого адміністративного суду України на підставі наступного.

Відповідно до пункту «и» частини 6 статті 26 Закону № 2232-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Сутність військової дисципліни, обов'язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначається Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до пункту 284 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, військовослужбовця може бути звільнено з військової служби у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладання контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов'язків він два або більше разів притягувався до матеріальної, адміністративної, кримінальної або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності.

Під терміном «систематичне невиконання умов контракту» слід розуміти, що система має місце у разі вчинення військовослужбовцем дисциплінарного проступку після застосування до нього дисциплінарного стягнення, яке не втратило юридичної сили. Військовослужбовця може бути звільнено лише за проступок, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання ним своїх обов'язків, визначених контрактом або за порушення дисципліни.

Відповідно до статті 91 Дисциплінарного статуту заборонено за одне правопорушення накладати кілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що виданню наказу від 23 липня 2012 року № 900 передувало проведення службового розслідування згідно наказу начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 14 липня 2012 року № 857 на підставі розпорядження начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16 липня 2012 року № т/23-2658 «Про незадовільний стан організації служби в пункті пропуску «Гоптівка», з метою з'ясування обставин вчинення можливих неправомірних дій та перевірки дотримання у період несення служби з 11 липня 2012 року по 12 липня 2012 року персоналом відділу прикордонної служби «Дергачі» посадових обов'язків, наказів і керівних документів з питань прикордонного контролю в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка».

В подальшому до наказу від 14 липня 2012 року № 857 «Про призначення службового розслідування» були внесені зміни наказом начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10 вересня 2012 року № 1112, підставою проведення службового розслідування зазначено повідомлення громадян, які перетинають державний кордон України в пункті пропуску «Гоптівка».

Згідно інформації, яка була доведена начальнику Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які перетинали державний кордон України в пункті пропуску «Гоптівка» в період з 11 по 12 липня 2012 року, стало відомо про неправомірні дії посадових осіб прикордонної служби та порушення здійснення прикордонного контролю.

Відповідно до пункту 6 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 14 лютого 2005 року № 111 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підставою для призначення службового розслідування можуть бути рапорти посадових та службових осіб добового (прикордонного) наряду, командирів підрозділів, начальників служб, інших посадових осіб, окремих військовослужбовців, заяви (скарги) громадян, а також інші повідомлення про правопорушення, події, що потребують з'ясування обставин, за яких вони сталися.

Однак, як вбачається з матеріалів справи ці повідомлення громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були зареєстровані в прикордонній службі лише 21 серпня 2012 року, тобто після проведення службового розслідування та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем не надано інших рапортів або повідомлень, які б стали підставою для проведення службового розслідування, крім повідомлень цих осіб.

За висновком службового розслідування від 23 липня 2012 року не встановлено, на підставі чиїх повідомлень було ініційовано службове розслідування і які саме по відношенню до громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протиправні дії вчинив позивач, хто саме з представників прикордонної служби відносно них вчиняв дії, які вони вважають неправомірними. В ході службового розслідування були виявлені зовсім інші факти порушень, які не були підставою для перевірки.

На підставі викладеного та встановлених у справі обставин, суд касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки звільнення позивача з підстав систематичного невиконання умов контракту є помилковим.

У зв'язку з тим, що позивача неправомірно звільнено з посади, суд касаційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції щодо необхідності поновлення його на займаній посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Посилання Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на пропуск позивачем строку звернення до суду та, як наслідок, залишення позовної заяви без розгляду є безпідставним, оскільки ОСОБА_4 ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2012 року (яка не була предметом оскарження в апеляційному порядку) поновлений строк звернення до суду.

Доводи Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо незалучення до участі у даній справі в якості третьої особи на стороні відповідача т.в.о. начальника Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України підполковника ОСОБА_8 є необґрунтованими, оскільки аркуш попередження (а.с.35 т.1) про дострокове розірвання контракту та звільнення позивача з військової служби підписано цієї особою від імені суб'єкта владних повноважень, який брав участь у справі.

Необґрунтованими є посилання відповідача на розмір стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, так як відповідно до довідки від 29 січня 2012 року № 48 позивач за останні повні два місяці роботи отримував фактичну середньомісячну заробітну плату, з урахуванням утримань до бюджету, в сумі 2813,37 гривень.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи та висновків суду, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Ухвалу судді Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2013 року в частині зупинення виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року слід визнати такою, що втратила чинність.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України - залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, третя особа - начальник Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України Хома Леонід Дмитрович, про скасування наказів та поновлення на посаді - залишити без змін.

Ухвалу судді Вищого адміністративного суду України від 10 липня 2013 року в частині зупинення виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2013 року вважати такою, що втратила чинність.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями

237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.