Справа № 826/176/16
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 листопада 2016 року № 826/176/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І., суддів Данилишина В.М. Качура І.А. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська хендлінгова компанія"
до Національного банку України, третя особа: ПАТ «Юніон Стандарт Банк»

провизнання бездіяльності протиправною та зобо'язати вчинити дії
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ТОВ «Українська хендінгова компанія» звернулось до суду з позовом до Національного банку України, третя особа: ПАТ «Юніон Стандарт Банк» про визнання неправомірною бездіяльності щодо невжиття неналежних заходів забезпечення законних інтересів кредиторів і вкладників ПАТ «Юніон Стандарт Банк», незабезпечення фінансової стабільності банківської системи, а саме: порушення періодичності проведення перевірки кожні три роки; відсутності контролю, банківського регулювання і постійного нагляду за діяльністю ПАТ «Юніон Стандарт Банк»; визнання неправомірної бездіяльності щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасного рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Юніон Стандарт Банк» після встановлення фактів несанкціонованого проникнення до комп'ютерів, невиконання банківських гарантій; визнання незаконною бездіяльності в частині відсутності контролю та призначення куратора, що надало можливість ПАТ «Юніон Стандарт Банк» вивести кошти вкладників та спричинило недостатність коштів для виконання зобов'язань ; визнання протиправною бездіяльності в частині невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасного рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Юніон Стандарт Банк» для визнання власників істотної участі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в порушення ст. 71 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відповідачем не проведено чергову планову перевірку. Також, в порушення ст. 66, 73, 67, 58 згадуваного Закону не вжито заходів контролю за діяльністю ПАТ «Юніон Стандарт Банк» та не притягнуто до відповідальності власників істотної участі ПАТ «Юніон Стандарт Банк».

Відповідач заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце судового вирішення справи.

В судовому засіданні відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2014 між ТОВ «Українська хендінгова компанія» та ПАТ Юніон Стандарт Банк» укладено договір №40.00.000195 банківського рахунку суб'єкту господарювання.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 р. № 665/БТ «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 02 жовтня 2015 р. № 182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» (далі - ПАТ «ЮСБ БАНК») запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 03 жовтня 2015 р. до 02 січня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ЮСБ БАНК», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на три місяці з 03 жовтня 2015 року по 02 січня 2016 року (включно).

В подальшому, відповідно до постанови Правління НБУ від 24 грудня 2015 р. № 939 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 28 грудня 2015 р. № 241, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» (далі - ПАТ «ЮСБ БАНК») з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «ЮСБ БАНК», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», юрисконсульту І категорії відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 28 грудня 2015 року до 27 грудня 2017 року включно.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 55 Закону України "Про Національний банк України" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України. Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.

Відповідно до статей 67, 71 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) метою банківського нагляду є стабільність банківської системи та захист інтересів вкладників і кредиторів банку щодо безпеки зберігання коштів клієнтів на банківських рахунках. Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.

Кожний банк є об'єктом інспекційної перевірки уповноваженими Національним банком України особами. Перевірка банків здійснюється відповідно до плану, затвердженого Національним банком України. Планова перевірка здійснюється не частіше одного разу на рік.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про планування та порядок проведення інспекційних перевірок (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 17 липня 2001 року № 276 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 13 жовтня 2011 року № 366) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 серпня 2001 року за № 703/5894, положення про планування та порядок проведення інспекційних перевірок (далі - Положення) регулює процес планування та проведення інспектування службою банківського нагляду та уповноваженими Національним банком України (далі - Національний банк) особами банків, філій іноземних банків та інших осіб, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку.

Пунктом 1.11 вказаного Положення встановлено, що планова перевірка банку/філії іноземного банку проводиться не рідше одного разу на 36 місяців з дня останньої планової інспекційної перевірки.

Перша планова інспекційна перевірка банку/філії іноземного банку проводиться не раніше ніж через 12 місяців з дня отримання ним банківської ліцензії.

З викладених норм чітко видно, що інспекційна планова перевірка Національним банком банку/філії іноземного банку здійснюється не частіше одного разу на рік та не рідше одного разу на 36 місяців з дня останньої планової інспекційної перевірки.

Згідно з пунктом 1.6 Положення про планування та порядок проведення інспекційних перевірок датою, з якої починається відлік річного строку для визначення початку наступної планової інспекційної перевірки, є дата закінчення попередньої планової інспекційної перевірки, що зазначена в посвідченні на право проведення цієї перевірки. Період інспектування, який вже підлягав перевірці, не включається до періоду наступної перевірки з питань, що були охоплені попередньою перевіркою.

Судом встановлено, що Національним банком України у період з 2012 по 2015 роки здійснено п'ять інспекційних перевірок ПАТ «ЮНІОН СТАНДАРД БАНК» (далі - Банк), зокрема: комплексна інспекційна перевірка у період з 21.01.2013 по 15.02.2013, за період діяльності банку з 01.07.2011 по 01.01.2013 (планова); перевірка з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму за період діяльності Банку з 01.12.2012 по 01.01.2013, перевірка здійснювалась з 21.01.2013 по 15.02.2013 (позапланова); тематична інспекційна перевірка здійснювалась з 25.11.2012 по 28.11.2013, стосовно діяльності Банку з питання надання та виконання Банком, наданої ним гарантії, за період діяльності Банку з 19.02.2013 по 25.11.2013 (позапланова); інспекційна перевірка з окремих питань активів та дотримання вимог стандартів системи управління інформаційною безпекою (СУІБ) за період діяльності з 01.02.2012 по 07.08.2015, здійснювалася з 07.08.2015 по 10.08.2015 (позапланова); планова інспекційна перевірка з метою оцінки достатності капіталу, якості активів та ліквідності Банку розпочата з 07.09.2015, перевірку завершено достроково (05.10.2015), оскільки відповідно до постанови Правління Національного банку від 02.10.2015 № 665/БТ Банк визнано неплатоспроможним, та з 05.10.2015 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію.

З огляду на викладене, доводи позивача про порушення періодичності проведення перевірок не знайшли підтвердження під час вирішення справи, що спростовує звинувачення Національного банку у відсутності банківського нагляду та контролю за діяльністю Банку та бездіяльності Національного банку України та вказує на необґрунтованість позову в частині визнання неправомірною бездіяльності щодо невжиття неналежних заходів забезпечення законних інтересів кредиторів і вкладників ПАТ «Юніон Стандарт Банк», незабезпечення фінансової стабільності банківської системи, а саме: порушення періодичності проведення перевірки кожні три роки.

Статтею 66 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у таких формах: I. Адміністративне регулювання: 1) реєстрація банків і ліцензування їх діяльності; 2) встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків; 3) застосування санкцій адміністративного чи фінансового характеру; 4) нагляд за діяльністю банків; 5) надання рекомендацій щодо діяльності банків. II. Індикативне регулювання: 1) встановлення обов'язкових економічних нормативів; 2) визначення норм обов'язкових резервів для банків; 3) встановлення норм відрахувань до резервів на покриття ризиків від активних банківських операцій; 4) визначення процентної політики; 5) рефінансування банків; 6) кореспондентських відносин; 7) управління золотовалютними резервами, включаючи валютні інтервенції; 8) операцій з цінними паперами на відкритому ринку; 9) імпорту та експорту капіталу.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Національний банк України здійснює банківський нагляд, зокрема, у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.

Відповідно до статті 73 вказаного Закону у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать: 1) письмове застереження; 2) скликання загальних зборів учасників, спостережної ради банку, правління (ради директорів) банку; 3) укладення письмової угоди з банком, за якою банк чи визначена угодою особа зобов'язується вжити заходів для усунення порушень, поліпшення фінансового стану банку, підвищення ефективності функціонування та/або адекватності системи управління ризиками тощо; 4) зупинення виплати дивідендів чи розподілу капіталу в будь-якій іншій формі; 5) встановлення для банку підвищених економічних нормативів; 6) підвищення резервів на покриття можливих збитків за кредитами та іншими активами; 7) обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій; 8) заборона надавати бланкові кредити; 9) накладення штрафів на: керівника банку у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; банк відповідно до положень, затверджених Правлінням Національного банку України, але у розмірі не більш як 1 відсоток суми зареєстрованого статутного капіталу; власників істотної участі у банку в разі порушення ними вимог статті 34 цього Закону щодо порядку набуття або збільшення істотної участі в банку у розмірі до 10 відсотків придбаної (збільшеної) частки; 10) тимчасова, до усунення порушення, заборона використання власником істотної участі в банку права голосу придбаних акцій (паїв); 11) тимчасове, до усунення порушення, відсторонення посадової особи банку від посади; 12) віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного; 13) відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку.

З матеріалів справи вбачається, що під час безвиїзного банківського нагляду за Банком, Національним банком отримано звернення від 23 червня 2015 року №05-225 Державного агентства з паливної енергетики Міністерства енергетики Грузії з приводу не виконання ПАТ "ЮСБ БАНК" гарантії № 1 від 29 серпня 2014 року в сумі 1 млн. дол. США, наданої TOB "Strait Oil and G^s".

Листом від 24 липня 2015 року № 789З Банк пояснив, що за результатами службового розслідування невстановлені особи, не санкціоновано втрутившись у роботу електронно-обчислювальної машини (комп'ютеру), що знаходиться у приміщенні ПАТ "ЮСБ БАНК" за адресою: м.Одеса, вул. Гімназична, 21, вчинили злочинні дії щодо надання банківської гарантії від імені ПАТ "ЮСБ БАНК" через систему S.W.I.F.T. Крім того, тими ж особами здійснені втручання в роботу електронно-обчислювальної машини (комп'ютеру) ПАТ "ЮСБ БАНК" 14 вересня 2014 року, 19 березня та 06 квітня 2015 року та надіслані від імені цього банку повідомлення системою S.W.I.F.T. до Державного агентства з паливної енергетики Міністерства енергетики Грузії.

У зв'язку із зверненням від 23 червня 2015 року № 05-225 Державного агентства з паливної енергетики Міністерства енергетики Грузії Національним банком України проведено позапланової інспекційної перевірки з окремих питань активів та дотримання Банком вимог стандартів СУІБ з 01.02.2012 по 07.08.2015, за результатами якої встановлено, що в даних бухгалтерського обліку, системах реєстрації договірних відносин та кореспонденції банку відсутні записи щодо гарантії № 1 від 29 серпня 2014 року.

Також, перевіркою встановлено, що невиконання керівництвом Банку вимог щодо організації розроблення, впровадження, функціонування, моніторингу, перегляду, підтримання та вдосконалення СІУБ, призвело до зниження рівня інформаційної безпеки та збільшення ризиків інформаційної безпеки Банку, внаслідок чого невідомими особами у системі S.W.I.F.T. створено повідомлення про надання 29.08.2014 гарантії у розмірі 1 млн. доларів СІЛА від імені ПАТ "ЮСБ БАНК" на користь "TBC Bank Tbilisi Georgia" щодо виконання TOB "Strait Oil and Gas" своїх зобов'язань.

Крім того позаплановою інспекційною перевіркою встановлено факт відсутності у ПАТ "ЮСБ БАНК" архіву особливо важливих даних, а також невиконання Банком вимог нормативно-правових актів Національного банку щодо створення, впровадження та супроводження системи управління інформаційною безпекою, що призвело до зниження рівня інформаційної безпеки та збільшення ризиків інформаційної безпеки, як складової частини операційних ризиків банку. Виявлені під час позапланової перевірки порушення нормативно-правових актів Національного банку стали підставою для прийняття Правлінням Національного банку рішення про віднесення Банку до категорії проблемних (постанова від 24.09.2015 №631/БТ).

Судом встановлено, що під час безвиїзного банківського нагляду за результатами аналізу статистичної звітності Банку, яка подається до Національного банку, встановлено підвищений кредитний ризик у зв'язку з наданням у значних обсягах банківських гарантій, станом на 01.09.2015 року їх обсяг становив 386 млн. грн., або 155% до високоліквідних активів.

Ризик ліквідності підвищувався внаслідок негативної невідповідності активів та пасивів за строками до погашення у короткостроковому періоді до 31 дня, що становила 225 млн. грн., або 21,96% до активів (форма № 631 «Структура активів та пасивів за строками» станом на 11 вересня 2015 року). Ліквідність банку - це здатність банку забезпечити своєчасне виконання своїх грошових зобов'язань, яка визначається збалансованістю між строками і сумами погашення розміщених активів та строками і сумами виконання зобов'язань банку, а також строками та сумами інших джерел і напрямів використання коштів (надання кредитів, інші витрати).

За змістом пункту 2.3 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 № 346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 року за № 1590/21902, Національний банк має право прийняти рішення про скликання загальних зборів учасників банку в разі погіршення фінансового стану банку, зокрема якщо обсяг негативно класифікованих активів становить 20 відсотків і більше від загальної суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку. Негативно класифіковані активи складаються з наданих кредитів / фінансових зобов'язань, операцій з розміщення коштів на кореспондентських рахунках в інших банках, цінних паперів, що обліковуються в портфелях банку на продаж та до погашення, дебіторської заборгованості, що класифіковані за IV та V категоріями якості, цінних паперів, що обліковуються в торговому портфелі банку, за якими сума накопиченої уцінки перевищує 50 відсотків від вартості їх придбання (тобто балансової вартості цінних паперів без уключення накопиченої уцінки та нарахованих доходів за ними), уключаючи нараховані доходи за всіма цими операціями (далі - негативно класифіковані активи).

Заходи впливу, що застосовуються Національним банком до банків, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені. Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до банків відповідно до банківського законодавства та цього Положення, має здійснюватися з урахуванням: характеру допущених банком порушень; причин, які зумовили виникнення виявлених порушень; загального фінансового стану банку; розміру можливих негативних наслідків для кредиторів і вкладників; інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) щодо порушення банками вимог, установлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", результатів перевірки банків Фондом гарантування (пункт 3.2 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства).

Національний банк у разі здійснення банком операцій, які призвели до погіршення якості активів (у тому числі негативно класифіковані активи становлять 10 відсотків і більше від загальної суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку) та/або збитків за результатами фінансового року, та/або більше двох разів протягом місяця порушення нормативу миттєвої ліквідності (Н4), має право прийняти рішення про обмеження операцій у вигляді встановлення вимог щодо: укладання банком коштів у безризикові активи в розмірах та на умовах, передбачених пунктом 3.6 глави 3 цього розділу, та/або заборони на здійснення банком активних операцій з інсайдерами/пов'язаними особами банку, та/або заборони здійснення банком пасивних операцій з фізичними особами (заборони залучення вкладів), та/або заборони банку надавати своїм клієнтам фінансові послуги через юридичну особу - комерційного агента банку на підставі укладеного агентського договору (пункт 7.6 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства).

Національний банк має право прийняти рішення про заборону надавати бланкові кредити банку обсяг негативно класифікованих активів якого перевищує 10 відсотків суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку. (пункт 8.1 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства).

Національний банк має право встановити особливий режим контролю за діяльністю банку й усуненням ним допущених порушень, який передбачає обмеження щодо діяльності банку шляхом призначення куратора банку (далі - особливий режим контролю). Національний банк для здійснення особливого режиму контролю одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Національний банк застосовує особливий режим контролю в разі наявності хоча б однієї з таких ознак: невиконання керівниками банку вимог Національного банку щодо усунення виявлених порушень; відсторонення керівників банків від посади; виявлення за результатами безвиїзного нагляду або інспекційної перевірки фактів здійснення ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників та кредиторів, порушень банківського законодавства, а також одержання доходів із порушенням законодавства України, навіть якщо ці порушення не призвели до погіршення фінансового стану банку; виникнення реальної загрози невиконання банком своїх зобов'язань перед клієнтами і кредиторами; потреба в посиленому контролі за діяльністю банку з метою уникнення можливості невиконання банком своїх зобов'язань перед клієнтами та кредиторами; потреба в контролі за діяльністю банку протягом шести місяців із дня втрати ним статусу перехідного; наявність публічного конфлікту в керівництві банку (пункт 4.4 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, у редакції, чинній на момент проведення інспектування банку).

У зв'язку з виявленими порушеннями постановою Правління Національного банку України від 24.09.2015№ 631/БТ запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку та призначено куратора, якому було надано право керуватися у своїй діяльності повноваженнями, зазначеними у п. 5.7 глави розділу І Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 № 346 (далі - Положення № 346).

З огляду на викладене, суд не вбачає бездіяльності відповідача щодо застосування заходів впливу за порушення банківського законодавства до ПАТ «Юніон стандарт Банк» після встановлення фактів несанкціонованого проникнення до комп'ютерів, невиконання банківських гарантій та бездіяльності в частині відсутності контролю та призначення куратора, що вказує на необґрунтованість позову у вказаній частині.

Відповідно до вимог п. 5.6 глави 5 розділу І Положення № 346 куратор банку здійснює посилений контроль за діяльністю банку, перебуваючи безпосередньо в банку та/або шляхом проведення аналізу фінансової, статистичної звітності та іншої інформації щодо діяльності банку.

З матеріалів справи вбачається, що за інформацією куратора Банку, викладеною у його звітах, відповідачем проведено інспекційні перевірки кас відділень банку з 30.09.2015 по 02.10.2015, у зв'язку з чим були виявлені нестача готівки в касі Артемівського відділення Банку в сумі 410,2 тис. грн. та підозри у відсутності готівки на загальну суму 77,7 млн. грн. та 405,0 тис. євро (яка з 30.09.2015 обліковувалась на рахунках 1007і та за призначенням не була доставлена).

Крім того, за результатами контролю за операціями Банку куратором було виявлено та повідомлено Національний банк про порушення Банком пункту 2 Постанови № 631/БТ, яким Банку встановлювалися обмеження в його діяльності, а саме: не здійснювати залучення у вклади (депозити) коштів від фізичних осіб (у тому числі з видачею ощадних депозитних сертифікатів) у національній та іноземній валютах та банківських металах (зазначені порушення викладені в постанові від 02.10.2015 № 665/БТ).

У зв'язку з виявленими куратором порушеннями, Правлінням Національного банку, ураховуючи пропозиції куратора, було прийнято рішення про віднесення Банку до категорії неплатоспроможних (постанова від 02.10.2015 № 665/БТ).

З огляду на викладене, доводи позивача щодо відсутності контролю, банківського регулювання і постійного нагляду за діяльністю ПАТ «Юніон Стандарт Банк»; визнання неправомірної бездіяльності щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасного рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Юніон Стандарт Банк» на думку суду є необґрунтованими.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності пов'язаних із банком осіб», встановлено для банків обов'язок надати Національному банку оновлену структуру власності, у тому числі відомості про пов'язаних із банком осіб, та надано Національному банку право при здійсненні банківського нагляду визначати фізичних та юридичних осіб такими, що є пов'язаними з банком особами, за наявності ознак, визначених у нормативно-правових актах Національного банку, та з урахуванням, зокрема, характеру взаємовідносин, операцій та зв'язків із банком.

Вимоги та порядок подання банками відомостей про структуру власності банку Національному банку, встановлено Положенням про порядок подання відомостей про структуру власності банку, затвердженого постановою Правління Національного банку від 21 травня 2015 року № 328 (далі - Положення № 328).

З матеріалів справи вбачається, що за результатами безвиїзного нагляду за діяльністю Банку, а саме за результатами аналізу статистичної звітності за формою № 670 "Звіт про двадцять найбільших учасників банку" станом на 01.07.2015 Національним банком було встановлено, що власники істотної участі у Банку були відсутні.

Листом від 21.07.2015 № 24-00011/51095 Національний банк України повідомив Банк що згідно з вимогами Положення № 328 структура власності Банку є непрозорою та висунув до Банку вимоги стосовно приведення структури власності у відповідність до вимог законодавства або надання підтвердження того, що заявлена банком структура власності відповідає дійсності.

Крім того, судом встановлено, що в Національному банку України 28.09.2015 проведена зустріч з представниками Банку - Головою Спостережної Ради Банку ОСОБА_5, Заступником Голови правління ОСОБА_6 та Керуючим директором ОСОБА_7 та представниками Національного банку, під час якої представники Національного банку наголосили, що структура власності Банку є не прозорою.

З наданих відповідачем пояснень вбачається, що Голова Спостережної Ради ОСОБА_5 повідомив про наміри подати до Національного банку документи щодо отримання ним дозволу на володіння істотною участю в Банку.

З огляду на викладене, доводи позивача про невжиття Національним банком заходів для виявлення власників істотної участі в Банку на думку суду є безпідставним.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до положень частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції. Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур