Справа № 816/1341/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2016 рокум. ПолтаваСправа №816/1341/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Фесенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавська філія державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання дій протиправними, скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі - позивач, ОСОБА_3) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, ДПІ у м. Полтаві), третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Полтавська філія державного підприємства "Національні інформаційні системи" та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 13.10.2016 /а.с. 57-58/ просив суд:

- визнати протиправними дії ДПІ у м. Полтаві щодо опису майна у податкову заставу на підставі акта опису майна від 13.07.2016 №65 та реєстрації податкової застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- скасувати податкову вимогу від 27.04.2016 №727-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 13.07.2016 №12366/П/16-01-17-33.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оспорювані дії та рішення відповідача ґрунтуються на наявності у позивача податкового боргу, який виник на підставі податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві від 22.06.2015 №142-17. Однак, вказане податкове повідомлення-рішення позивач оскаржив до суду, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2016 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі №816/4336/15.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях представник відповідача стверджувала про правомірність та обґрунтованість спірних дій і рішень. Зауважила, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі №816/4336/15, якою ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві від 22.06.2015 №142-17, набрала законної сили з моменту її проголошення, тобто 11.02.2016. А тому, нараховане вказаним податковим повідомленням-рішенням грошове зобов'язання є узгодженим та у зв'язку з його несплатою у визначені Податковим кодексом України строки набуло статусу податкового боргу.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала, наполягала на відмові у задоволенні позовних вимог.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, про розгляд справи повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, що позивач є власником легкового автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, 2011 року випуску, з об'ємом двигуна 3456 см3 /а.с. 34-35/.

ДПІ у м. Полтаві 22.06.2015 сформовано податкове повідомлення-рішення №142-17, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем: "Транспортний податок з фізичних осіб, 18011000" у розмірі 25000,00 грн /а.с. 21/.

Не погодившись з даним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2015 у справі №816/4336/15 адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві від 22.06.2015 №142-17 /а.с. 22-24/.

Натомість постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі №816/4336/15 скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 03.11.2015, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено повністю /а.с. 25-27/.

27.04.2016 відповідачем сформовано податкову вимогу №727-17, якою повідомлено позивача про необхідність сплатити узгоджену суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000,00 грн /а.с. 28/.

У зв'язку з несплатою позивачем узгодженої суми грошового зобов'язання у визначені Податковим кодексом України строки, в.о. начальника ДПІ у м. Полтаві 13.07.2016 прийнято рішення №12366/П/16-01-17-33 про опис майна ОСОБА_3 у податкову заставу /а.с. 31/.

На підставі вказаного рішення податковим керуючим Максимовим С.І. 13.07.2016 складено акт опису майна №65, за яким проведено опис майна ОСОБА_3, а саме - легкового автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, у податкову заставу /а.с. 32/.

14.07.2016 податкову заставу зареєстровано у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна /а.с. 11/.

Не погодившись з діями та рішеннями відповідача щодо проведення опису майна у податкову заставу та її реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним діям та рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, урегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеню, нараховану на суму такого грошового зобов'язання.

Таким чином, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового зобов'язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

У даній справі за позивачем обліковується податковий борг зі сплати транспортного податку за 2015 рік у розмірі 25000,00 грн /а.с. 36/, що виник за таких обставин.

За приписами пункту 267.5 статті 267 названого Кодексу (тут та надалі - у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) обчислення суми транспортного податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Матеріалами справи підтверджено, що ДПІ у м. Полтаві 22.06.2015 сформовано та надіслано ОСОБА_3 податкове повідомлення-рішення №142-17, яким визначено зобов'язання зі сплати транспортного податку за 2015 рік у розмірі 25000,00 грн /а.с. 21/.

Згідно з підпунктом 267.8.1 пункту 267.8 статті 267 Податкового кодексу України транспортний податок сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Водночас, як визначено пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Порядок набрання судовим рішенням в адміністративній справі законної сили визначено статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до положень якої постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Суд зазначає, що постанова Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі №816/4336/15, якою ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві від 22.06.2015 №142-17, набрала законної сили з моменту її проголошення, тобто 11.02.2016.

Статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, визначене податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Полтаві від 22.06.2015 №142-17 грошове зобов'язання зі сплати транспортного податку у розмірі 25000,00 грн вважається узгодженим.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У зв'язку з несплатою позивачем вказаної суми грошового зобов'язання у визначені Податковим кодексом України строки, дане зобов'язання набуло статусу податкового боргу.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.3 статті 59 названого Кодексу визначено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Матеріалами справи підтверджено, що ДПІ у м. Полтаві 28.04.2016 надіслано ОСОБА_3 податкову вимогу від 27.04.2016 №727-17, якою повідомлено позивача про необхідність сплатити узгоджену суму податкового зобов'язання з транспортного податку у розмірі 25000,00 грн /а.с. 28/. Однак, поштове відправлення 04.06.2016 повернуте до податкової інспекції із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 30/.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Суд враховує, що податкову вимогу від 27.04.2016 №727-17 та лист від 27.04.2016 вих. №9160/П/16-01-17-31 ДПІ у м. Полтаві надіслано на адресу позивача ідентичну тій, що зазначена останнім у позовній заяві.

За вищевикладених обставин, підстави для скасування податкової вимоги від 27.04.2016 №727-17 відсутні, а тому у задоволенні позову ОСОБА_3 у даній частині належить відмовити.

З приводу позовних вимог про визнання протиправними дій ДПІ у м. Полтаві щодо опису майна у податкову заставу на підставі акта опису майна від 13.07.2016 №65 та реєстрації податкової застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна; скасування рішення про опис майна у податкову заставу від 13.07.2016 №12366/П/16-01-17-33, суд дійшов такого висновку.

Порядок погашення податкового боргу платника податків визначено главою 9 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 88.1 статті 88 названого Кодексу визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

При цьому в силу положень підпункту 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно з абзацом першим пункту 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Таким чином, у зв'язку з несплатою ОСОБА_3 узгодженої суми грошового зобов'язання з транспортного податку майно останнього передано у податкову заставу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг /пункт 89.3 статті 89 Податкового кодексу України/.

Суд зауважує, що рішення про опис майна у податкову заставу від 13.07.2016 №12366/П/16-01-17-33 та акт опису майна від 13.07.2016 №65 позивачу надіслані поштою, однак поштове відправлення повернулось до ДПІ у м. Полтаві із зазначенням причини невручення "за закінченням терміну зберігання" /а.с. 33/.

Враховуючи вищенаведені положення Податкового кодексу України, спірні дії та рішення відповідача є правомірними.

Суд зауважує, що сам лише факт поширення на майно позивача податкової застави не позбавляє останнього права власності на таке майно.

Наявність у позивача податкового боргу підтверджено матеріалами справи та не спростовано позивачем.

Відкриття Вищим адміністративним судом України касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі №816/4336/15 не зупиняє процедуру стягнення податкового боргу.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 повністю.

Підстави для розподілу судових витрат - відсутні.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2016 року.

Суддя С.С. Бойко