Справа № 815/4544/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4544/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірними дії, визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ОСОБА_1) з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі - Департамент ДАБІ в Одеській області) про визнання неправомірними дії Департаменту ДАБІ в Одеській області з проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил дотримання вимог чинного законодавства з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, визнання неправомірними дії Департаменту ДАБІ в Одеській області зі складання Акту перевірки дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.07.2016 року, визнання протиправним та скасування рішення Департаменту ДАБІ в Одеській області № 100 від 14.07.2016 року щодо скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об'єкта № ОД 4 від 28.11.2012 року з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

28.11.2012 року Інспекцією державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ОД4 з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, замовником якої є Позивач. Рішенням Департаменту ДАБІ в Одеській області № 100 від 14.07.2016 року було скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД4 від 28.11.2012 року з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. Зазначене рішення було прийнято на підставі висновків Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.07.2016 року. З прийнятим рішенням Департаменту ДАБІ в Одеській області Позивач не погоджується, вважає, що перевірка була проведена з порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки проведена за відсутності Позивача, або його повноважного представника, а також з порушенням строків, визначених для її проведення, у зв'язку з чим, прийняте рішення у результаті цієї перевірки підлягає скасуванню.

В судовому засіданні 26.10.2016 року представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов з підстав, зазначених в адміністративному позові (а.с. 4-7).

В судове засідання, призначене на 26.10.2016 року, представник Відповідача, для розгляду справи по суті не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Судом визнано неявку представника Відповідача неповажною, та, на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалено рішення про розгляд справи за його відсутності.

Представником Відповідача 25.10.2016 року надано до канцелярії суду (вх. № 28167/16) письмові заперечення на адміністративний позов (а.с. 24-26), в яких останній просив в задоволенні позовних вимог відмовити. В обґрунтування поданих заперечень представник Відповідача зазначив, що відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної » та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 976 від 08.09.2015 року та звернення ОСОБА_2 2016 (вх. № П-1402 від 22.06.2016 року) Департаментом ДАБІ в Одеській області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта будівництва «реконструкція житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. За результатами перевірки посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області встановлено, що замовником будівництва, ОСОБА_1, наведено недостовірні дані в декларації про готовність об'єкту до експлуатації з реконструкції житлового будинку № ОД 4 від 28.11.2012 року в частині отримання дозвільних документів, які надають право на виконання будівельних робіт та в частині правоустановчих документів на користування земельною ділянкою. Цим самим, на думку Відповідача, ОСОБА_1 порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності. На підставі виявлених порушень під час здійснення позапланової перевірки, посадовими особами Департаменту ДАБІ в Одеській області прийняті рішення № 100 від 14.07.2016 року та наказ № 163 від 14.07.2014 року, відповідно до яких реєстрацію декларації про готовність об'єкту до експлуатації з реконструкції житлового будинку за ОД№4 від 28.11.2012 року було скасовано. Таким чином, на думку представника Відповідача, Департамент ДАБІ в Одеській області під час проведення перевірки та прийняття оскаржуваного рішення діяв в межах повноважень та у визначений законом спосіб, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

У зв'язку із неявкою до судового засідання представника Відповідача, враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі приписів ч.6 ст.128 КАС України ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення проти позову та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

Позивачу на праві приватної власності належало домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1, загальна площа якого складала 211,1 кв.м., житлова площа 101,3 кв.м. , площа земельної ділянки 385 кв.м. (а.с. 37).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 28.11.2012 року Інспекцією державного архітектурно-будівельної контролю в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації № ОД4 з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, замовником якої був ОСОБА_1

На підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 976 від 08.09.2015 року та звернення ОСОБА_2 від 22.06.2016 року, 12.07.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисим С.О., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, замовником якого був ОСОБА_1 За результатом проведення перевірки складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.07.2016 року (далі - Акт перевірки) (а.с. 29-31).

Відповідно до Акту перевірки головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисим С.О. під час виїзду за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що будівельні роботи не ведуться, об'єкт експлуатується. В Акті перевірки, крім іншого зазначено, що Відповідно до даних Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі дозволів і сертифікатів за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції житлового будинку за №4 від 28.11.2012 року, замовник будівництва ОСОБА_1 У поданій декларації ОСОБА_1 зазначив наступні дані щодо об'єкту реконструкції: загальна площа будівлі 200,3 кв.м., площа земельної ділянки 384 кв.м., земельна ділянка належить замовнику будівництва на підставі договору на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 03.06.1954 року, виданого житловим управлінням виконкому Одеської міської ради. Враховуючи наявні дані в архіві Департаменту ДАБІ в Одеській області, договір, на який посилається ОСОБА_1 в декларації, був виданий ОСОБА_4 для будівництва будинку на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2. За викладених обставин, інспектор, що здійснював перевірку дійшов висновку, що ОСОБА_1 наведено недостовірні дані в декларації про готовність об'єкту до експлуатації з реконструкції житлового будинку за №4 від 28.11.2012 року в частині отримання дозвільних документів, які надають право на виконання робіт та в частині правоустановчих документів на користування земельною ділянкою, цим самим було порушено ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Судом встановлено, що перевірку проведено за відсутності Позивача або його уповноваженого представника, документи, складені за результатом проведеної перевірки, на адресу Позивача Відповідачем не надсилались (а.с. 31).

14.07.2016 року інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисим С.О. прийнято рішення №100 «Про скасування реєстрації декларації» (а.с. 28).

При цьому, у вказаному рішенні зазначено, що під час проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1 встановлено факт надання замовником будівництва, ОСОБА_1, недостовірних даних у зареєстрованій декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД4 від 28.11.2012 року з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 стосовно правоустановчих документів на користування земельною ділянкою. Враховуючи, що зазначені недостовірні дані є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, керуючись ст. 391 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», інспектор вирішив реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації №ОД4 від 28.11.2012 року з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 скасувати. Будь-яких додатків до рішення долучено не було.

14.07.2016 року, відповідно до Закону України № 3038-VI та Порядку введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року, на підставі рішення головного інспектора будівельного нагляду Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисого С.О. про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, заступником директора Департаменту ДАБІ в Одеській області винесено наказ № 163 «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації», яким скасовано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, замовник ОСОБА_5 (а.с.9).

22.07.2016 року адвокат Позивача Бороган В.В. звернувся до Департаменту ДАБІ в Одеській області із заявою про надання копії наказу Департаменту ДАБІ в Одеській області №163 від 14.07.2016 року та копій документів, що слугували підставою для його прийняття.

25.07.2016 року, за результатом розгляду поданої заяви, Департаментом ДАБІ в Одеській області направлено на адресу адвоката Позивача Бороган В.В. копію наказу № 163 від 14.07.2016 року та документів, що слугували підставою для його прийняття: Акт перевірки від 12.07.2016 року.

Не погодившись з вчиненими Відповідачем діями та прийнятим рішення, Позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинених Відповідачем дій та прийнятого рішення за результатом проведення позапланової перевірки додержання вимог діючого законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил ОСОБА_5 при здійсненні реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України №439/2011 від 08.04.2011 року, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до п.6 Положення Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи.

Департамент ДАБІ в Одеській області - територіальний орган Державної архітектурно-будівельної інспекції України утворений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 150 від 23.04.2014 року та діє на підставі Положення про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, затвердженого наказом № 230 від 01.10.2014 року на території Одеської області.

Таким чином, Департамент ДАБІ в Одеській області наділений відповідними повноваженнями щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю в межах Одеської області.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів, встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року (далі - Закон України № 3038-VI).

Відповідно до ст. 41 Закону України №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначений Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України № 553 від 23.05.2011 із змінами (далі - Порядок № 553).

Відповідно до п.5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п'яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов'язана пред'явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.

Відповідно до п.9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позапланова перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу за умови виконання вимог Порядку №553 в частині пред'явлення службового посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки та у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкт будівництва.

Судом встановлено, що на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 976 від 08.09.2015 року та звернення ОСОБА_2 від 22.06.2016 року, 12.07.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисим С.О., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, замовником якого був ОСОБА_1 За результатом проведення перевірки складено Акт перевірки.

Відповідно до Акту перевірки, перевірка проводилась за відсутності замовника будівництва, Позивача, або його уповноваженого представника, матеріали проведення перевірки на адресу Позивача не направлялись.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що в порушення вимог Порядку № 553, перевірка була проведена Відповідачем за відсутністю Позивача або його представника, що будував об'єкт, чим також було порушено право Позивача бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного інспекцією за результатами перевірки. У зв'язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання неправомірними дії Департаменту ДАБІ в Одеській області з проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил дотримання вимог чинного законодавства з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та, як наслідок, їх задоволення.

Щодо оцінки правовірності прийнятого рішення № 100 від 14.07.2016 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації», суд зазначає наступне.

Відповідно до Порядку введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень) у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня, з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування. Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Про скасування реєстрації декларації замовнику письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування. Після скасування реєстрації декларації замовник має право повторно подати її згідно з вимогами, встановленими пунктом 17 цього розділу.

Судом встановлено, що 14.07.2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисим С.О., на підставі ст.391 Закону України № 3038-VI прийнято рішення № 100 «Про скасування декларації про готовність об'єкта до експлуатації» (а.с. 10).

14.07.2016 року, відповідно до Закону України № 3038-VI та Порядку введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року, на підставі рішення головного інспектора будівельного нагляду Департаменту ДАБІ в Одеській області Лисого С.О. про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, заступником директора Департаменту ДАБІ в Одеській області винесено наказ № 163 «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації», яким скасовано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, замовник ОСОБА_5 (а.с.9).

Здійснивши системний аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що на час виникнення у Позивача правовідносин у сфері містобудівної діяльності (реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації із реконструкції житлового будинку 28.11.2012 року), Відповідач (правонаступник Інспекції ДАБК в Одеській області) не мав повноважень на скасування такої декларації.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань регулювання містобудівної діяльності № 5496-VI від 20.11.2012 року до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" внесено зміни, зокрема його доповнено ст. 391, яка визначає, що у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування. Зазначений закон набрав чинності 05.01.2013 року, тобто після реєстрації спірної декларації.

Частиною 1 ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до висновку Конституційного Суду України, викладеного в рішенні від 09.12.1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення ч.1 ст.58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що дія ст.391, якою доповнено Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", не може поширюватись на правовідносини, що існували або виникли до набрання ним чинності. Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. На думку суду, принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативно-правових актів, що встановлюють відповідальність особи, є загальним принципом права.

Зазначений висновок суду відповідає висновку Вищого адміністративного суду України, викладеному в постанові Вищого адміністративного суду України від 23.04.2014 року по адміністративній справі №367/4085/13-а (К/800/2118/14).

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішення та наказу, Відповідач, всупереч положенням ст.58 Конституції України посилається на ст.391 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" як на правову підставу для їх винесення.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що Відповідач, скасовуючи реєстрацію декларації, вийшов за межі наданих йому чинним законодавством повноважень, а отже прийняті рішення № 100 та наказ № 163 від 14.07.2016 року, якими скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД4 від 28.11.2012 року з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 є протиправними та підлягають скасуванню.

Окрім вказаного, Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не доведено правомірності винесення одночасно як рішення про скасування реєстрації декларації, так і наказу про скасування цієї ж самої реєстрації декларації.

Крім того, суд зазначає, що Відповідачем на підтвердження правомірності вчинених дій та прийнятих рішень, що є предметом оскарження за вказаною адміністративною справою, доказів, що слугували підставою для проведення перевірки: звернення ОСОБА_2 2016 (вх. № П-1402 від 22.06.2016 року), а також направлення для проведення позапланової перевірки, яке є обов'язковим для її проведення, не надано.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Судом встановлено, що 12.08.2015 року право власності на домоволодіння, розташоване за адресою АДРЕСА_1, загальна площа якого складає 200,3 кв.м., житлова площа 125,8 кв.м. перейшло до третьої особи, ОСОБА_7 (а.с. 36-38). Крім того, земельна ділянка, площею 0,0384 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, із цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Лисим С.О. проведено перевірку необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД4 від 28.11.2012 року з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Щодо посилань Позивача, викладених в якості підстав визнання протиправності проведеної перевірки в частині порушення Відповідачем строків, визначених для її проведення, суд зазначає наступне.

Дійсно, відповідно до п. 7 Порядку № 533, необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів. Тобто, вказаний порядок обмежує термін можливості перевірки достовірності даних, наведених у декларації, строком в три місяці. Проте, слід відрізняти поняття підстави для проведення перевірки та предмет перевірки.

Судом встановлено, що підставою для проведення Відповідачем позапланової перевірки 12.07.2016 року слугувало, в тому числі, звернення фізичної особи із заявою про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства, а саме: звернення ОСОБА_2 2016 (вх. № П-1402 від 22.06.2016 року), а також наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 976 від 08.09.2015 року.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про помилковість тверджень Позивача щодо встановлених обмежень строку проведення перевірки в даному випадку, оскільки чинним законодавством України будь-яких обмежень щодо проведення Відповідачем позапланової перевірки у зв'язку зі звернення до органу контролю осіб із заявою про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства не передбачено. Крім того, суд зазначає, що сам наказ про призначення проведення перевірки Позивачем не оскаржується.

При прийнятті рішення, суд враховує приписи Порядку введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 року, в якому зазначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Про скасування реєстрації декларації замовнику письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня її скасування.

За викладених обставин, суд вважає необхідним зазначити, що належними способом захисту порушеного права Позивача є прийняття судом постанови про визнання протиправними як рішення, так й прийнятого наказу, якими скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД4 від 28.11.2012 року з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, оскільки саме наказ керівника територіального органу є розпорядчим актом державної архітектурно-будівельної інспекції України, на підставі якого скасовано реєстрацію декларації № ОД4 від 28.11.2012 року.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З наведеного випливає, що Позивач може обрати будь-який спосіб захисту свого порушеного права, якій не заборонено законом, а суд повинен захистити таке право, якщо буде встановлено його порушення.

Суд враховує висновки Верховного суду України, викладеного в рішенні від 16.09.2015 року по справі № 826/4418/14, відповідно до яких, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів Позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та прийняти постанову, якою визнати протиправним та скасувати наказ заступника директора Департаменту ДАБІ в Одеській області С.П. Курган № 163 від 14.07.2016 року, відповідно до якого скасовано реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ОД4 від 28.11.2012 року з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Щодо позовних вимог в частині визнання неправомірними дій Департаменту ДАБІ в Одеській області зі складання Акту перевірки дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.07.2016 року, суд зазначає наступне.

В силу статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Наведена процесуальна норма кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 17 КАС України, відповідно до якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, правовий акт індивідуальної дії є актом органів державної влади та посадових осіб, що встановлює, змінює або припиняє права та обов'язки певної особи (певного кола осіб), а також створює правила поведінки, передбачені для разового застосування. За своєю юридичною природою правовий акт індивідуальної дії є актом застосування правової норми до конкретних фактичних обставин, що тягнуть виникнення, зміну або припинення правовідносин між персонально визначеними особами, на яких поширюється дія такого акта.

У той же час Акт перевірки не відповідає наведеним критеріям. Такий акт, виходячи зі змісту положень Порядку № 553, призначений для оформлення результаті перевірки та є лише відображенням фактичних дій посадових осіб контролюючого органу. Акт перевірки має констатуючий, а не владно-зобов'язуючий характер, позаяк не містить обов'язкових приписів, розпоряджень, що породжують юридичні наслідки для платника. У зв'язку з чим, ані акт перевірки, ані дії з його складення не можуть виступати предметом оскарження в адміністративному суді.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання неправомірними дії Департаменту ДАБІ в Одеській області зі складання Акту перевірки дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 12.07.2016 року.

Згідно з вимогами ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Також, згідно з ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги Позивача є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання неправомірними дії, визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області з проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил дотримання вимог чинного законодавства з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Лисого С.О. № 100 від 14 липня 2016 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації».

Визнати протиправним та скасувати наказ заступника директора Департаменту державної архітектурної-будівельної інспекції в Одеській області Курган С.П. № 163 від 14 липня 2016 року «Про скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.