Справа № 296/3557/16-а
Суддя: Шалота К. В.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/3557/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі головуючого судді - Шалоти К.В., за участю секретаря Яковенко О.В., позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконкому Житомирської міської ради про визнання нечинним рішення (листа), -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суд м. Житомира з позовом до виконкому Житомирської міської ради про визнання нечинним та таким, що підлягає скасуванню рішення (листа) від 16.02.2015 №262/13.

Надалі позивач подала заяву про доповнення та уточнення до позовної заяви від 13.06.2016, в якій просила процесуальний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав та інтересів рахувати, коли в суді дізналася про порушення своїх прав та інтересів міською радою під час розгляду її клопотання від 05.02.2015 р. до Житомирської міської ради стосовно земельних відносин, просила визнати нечинним рішення від 16.02.15 №262/13 виконавчого комітету Житомирської міської ради структурного підрозділу - управління містобудування, архітектури та дизайну (а.с. 28-30).

Поданий адміністративний позов дослівно обґрунтовувався наступним:

«Підстава 2.1. - нечинне складання листа від 16.02.2015 №262/13 згідно ст. 123 час 3 Земельного кодекс України - витяг: «відповідний орган виконавчої влади… в межах їх повноважень в місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови - може бути лише невідповідність місця розташування вимогам законів прийнятих відповідно до них нормативних- правових актів, а також генеральних планів. Згідно ст. 186-1 час 5 час 6 Земельного кодексу (в додатку) витяг: «… або надіслати рекомендованим листом з повідомленням свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони…» Як вбачається з земельного кодексу України складання листів не передбачено, а Висновок.

Підстава 2.2. - нечинне надсилання листа від 16.02.2015 до виконавчого комітету, а не висновку з проханням переадресувати заяву ОСОБА_1 до управління регулювання земельних відносин, такі дії, це порушення ст. 186-1 час 2 Земельного кодексу України де зазначено: витяг «… до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури…».

Підстава 2.3. - нечинне зазначення в листі 16.02.2015 №262/13 витяг «… відноситься до території багатоповерхової житлової забудови згідно Генерального плану м. Житомира, затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2001 р №266, таке трактування суперечить Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ст. 17 - Генеральний план, затверджується. Ст. 19 - Детальний план території, який уточнює положення генерального плану, а час 4 підпункт 3 - функціональне призначення земельних ділянок, який окремо затверджується /в додатку/ викопіювання Генерального плану та лист міської ради 01.07.2013 р стосовно детального плану. №3578-3/.

Підстава 2.4. -нечинне зазначення в листі від 16.02.2015 №262/13 витяг «.. відноситься до території багатоповерхової забудови..» Згідно листів міської ради №705-6, та №55-11 (в додатку) витяг: «Детальний план території за адресоюпров 1-й Винокурний, 7 не розроблявся та не затверджувався, тому використання у листі від 16.02.2015 №262/13 багатоповерхової територіє є нечинне.

Підстава 2.5. - нечинне є складання листа від 16.02.2015 р №262/13 без відповідних довідок спеціалістів стосовно Генерального плану, плану забудови території, плану «червоних» ліній, стосовно об'єктів нерухомого майна з БТІ. В листі №25-Д-705,-6 (в додатку) міська рада зазначає витяг: «Висновок спеціаліста при підготовці довідки управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 16.02.2015 р №262/13 не складався, тому надати його немає можливості».

Підстава 2.6. - нечинне зазначення в листі від 16.02.15 №262/13 багатоповерхової теріторії. До клопотання від 05.02.2015 р додавалась фотографія забудови пер. 1-го Винокурного, 7 одноповерховими житловими будинками/ раніше була подано до суду/. В додаю надаю фотомонтаж забудови даної території, одноповерховими забудовами та 210 гаражами.

Підстава 2.7 - нечинне зазначення в листі від 16.02.15 №262/13 - витяг: «Земельна ділянка, …. розташовується в межах «червоних» ліній вул. Маликова, затверджених рішенням міської ради від 10.09.2005 р №583 «-до листа не додано план «червоних» ліній - викопіювання. На мої запити на інформацію міська рада надавала різні плани «червоних» ліній в додатку надаю 7 різних планів «червоних» ліній, які не відповідають викопіюванню уточненого генерального плану м. Житомира, затвердженого від 09.12.2005 р №583 (перша сторінка додатку «червоні» лінії.) Згідно даного плану, висновок в межах «червоних» ліній вул. Малікова є безпідставним. При цьому зазначаю, що ряд викопіювань взагалі не відповідають затвердженому ген. плану

- нанесені ряди Г.К «Хмельники», в якому не надано дозвіл використання земельної ділянки

- на земельній ділянці пров 1-й Винокурний, 7 зазначено будинок, який знесено в 1993 році і якого не має на затверджених ген. плані, плані «червоних» ліній.

- складання викопіювання з плану міста, з нанесенням на ньому елементами генерального плану міста являється взагалі підробкою, яку завірили «копія вірна», такого викопіювання не може бути і не може бути затверджений на сесії.

Підстава 2.8. - нечинність листа від 16.02.2015 р №262/13 стосовно висновку - витяг: «… на вказаній земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна». Даний висновок суперечить акту обстеження земельної ділянки, в якому зазначено - витяг: «… будь-які документи, що посвідчують право власності та право користування на земельну ділянку у гр.ОСОБА_2 на момент перевірки були відсутні…» Крім того до клопотання від 05.02.2015 додавалась фотографія будинку-розвалюхи. Даний висновок нечинний так, як відсутня довідка з БТІ, що в 1993 р люди отримали квартири, будинок не знесли, а продовжують незаконно проживати.

Підстава 2.9. - нечинність листа від 16.02.15 р №262/13 підтверджує висновок №72/2013 (в додатку) від 18.04.2013р виданий управлінням містобудування, архітектури та дизайну на цій же території надає дозвіл на / , 20 га по вул. Маликова, 6 уже без «червоних» ліній, з зазначенням багатоповерхової житлової забудови.

Підстава 2.10. - нечинність листа від 16.02.15 р №262/13 підтверджує Ухвала суда від 16. лютого 2016 р, /в додатку/, якою «визнати нечинним Рішення-висновок «185П-2013 / є в додатку/ Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Виконавчого комітету Житомирської міської ради.». До суду було подано Позовну заяву про нечинний розгляд мого клопотання на земельну ділянку по пров 1-ому Винокурному, 7 (перший раз) у зв'язку з відмовою і встановленням ряду порушень міською радою під час розгляду мого клопотання. Тому, 05 лютого 2015 р, використовуючи ст. 186-1 час 8 Земельного Кодексу України повторно подаю клопотання, для ліквідації міською радою недоліків».

Позивач у судовому засіданні поданий позов підтримала, надала усні пояснення, аналогічні вищезазначеним у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про що є докази в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення позивача, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 05.02.2015 ОСОБА_1 звернулась до голови Житомирської міської рад з клопотанням про надання їй дозволу на одержання безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку у межах норм безоплатної передачі у розмірі 0,10 га для міста за адресою: пров. 1-й Винокурний, 7 (а.с.4).

Управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища за підписом начальника Черкасова Є.Л. 16.02.2015 складено оскаржуваний лист № 262/13, адресований виконкому міської ради, у якому зазначено, що «земельна ділянка, яку бажає отримати у власність громадянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розташовується у межах «червоних» ліній вул. Маликова, затверджених рішенням міської ради від 10.09.2005 року №583, та відноситься до території багатоповерхової житлової забудови, згідно Генерального плану м. Житомира, затвердженого рішенням міської ради від 26.12.2001 р. № 266. Вказується, що на вказаній земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна.

Також у оскаржуваному листі від 16.02.2015 № 262/13 зазначається, що питання підготовки рішень Житомирської міської ради щодо земельних питань відноситься до компетенції управління регулювання земельних відносин міської ради, у зв'язку з чим ставиться питання про направлення заяви ОСОБА_1 щодо виділення земельної ділянки площею 0,100 га по пров. 1-му Винокурному, 7 до вказаного управління за належністю (а.с.9).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

В силу ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного кодексу України (в редакції, що була чинною на час звернення ОСОБА_1 з клопотанням) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно із ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, що була чинною на час звернення ОСОБА_1 з клопотанням) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України (в редакції, що була чинною на час звернення ОСОБА_1 з клопотанням) відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, поданий ОСОБА_1 адміністративний позов фактично зводиться до незгоди з інформацією, що міститься у листі Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради від 16.02.2015 № 262/13, який позивач вважає нечинним.

Відповідно до ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема - спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Водночас, у оскаржуваному листі від 16.02.2015 № 262/13 міститься тільки думка Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища стосовно земельної ділянки, яку бажає отримати у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: пров. 1-й Винокурний, 7, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржуваний лист носить інформативний характер та не створює для позивача чи інших осіб будь-яких прав та обов'язків.

Суд звертає увагу, що судовому захисту підлягають тільки порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

У постанові Верховного Суду України від 26 березня 2013 року №21-438а12 зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 2, п.п. 6, 8 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 6 КАС України, предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме порушені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, їхніх посадових чи службових осіб права та інтереси.

У інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 01 червня 2010 року № 781/11/13-10 зазначено, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти. Останні стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

З урахуванням вище викладених норм та з'ясованих обставин суд зазначає, що оскаржуваний лист Управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради від 16.02.2015 № 262/13 не є нормативно-правовими актами та не є актами індивідуальної дії.

Крім того, суд ще раз наголошує, що оскаржуваний лист, що адресований виконкому міської ради та викладена у ньому інформація, жодним чином не порушують охоронюваних законом прав позивача.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до виконкому Житомирської міської ради про визнання нечинним листа від 16.02.2015 № 262/13 є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Корольовський районний суд м. Житомира, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Cуддя К. В. Шалота