Справа № 332/2016/16-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2016/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді - Марченко Н.В.,

при секретарі - Фурдак В.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненим адміністративним позовом (а.с.46) про визнання рішення Управління пенсійного фонду в Заводському районі м.Запоріжжя протиправним, скасування рішення про стягнення з позивачки надміру виплачених коштів , припинення стягнення надміру виплачених коштів, та повернення раніш стягнутих грошових коштів. В позові вона посилається на те, що 29 грудня 2005 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років згідно п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як вона працювала на посаді медичної медсестри. Відповідно до абз.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

В період з 2008 року по 2011 позивачка навчалась у Бердянському медичному коледжі за спеціальністю «Фармація» та здобула освіту фармацевта.

З 12.05.2011 року по 01.04.2016 року, ОСОБА_1 працювала на посаді фармацевта в ТОВ «Юніс» та ТОВ «Трансфаврм Дніпро».

На підприємстві було помилково зроблено запис № 23 від 27.05. 2013 що ОСОБА_1 прийнята на посаду фармацевта до аптеки № 14.

З цих підстав управлінням ПФУ в Заводському районі м Запоріжжя було прийнято рішення № 33 від 29.04.2016 року про щомісячне утримання 20% із пенсії ОСОБА_1 до повною погашення переплати в сумі 37394,52 грн., так як вважає що відповідно до Постанови КМУ від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» встановлено, що до переліку закладів охорони здоров'я робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри. До переліку посад згідно із цією постановою КМУ, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, належать лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії

Але вказаний запис було зроблено помилково, під час розгляду вказаної справи його скасовано, а тому рішення ПФУ в Заводському районі м Запоріжжя є таким що підлягає скасуванню.

Окрім цього спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників .

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Таким чином відповідно до законодавства саме роботодавець несе відповідальність за заповнення трудової книжки, а не працівник. Таким чином, позивачка просить скасувати рішення про стягнення з неї надміру виплачених коштів та припинити стягнення надміру виплачених коштів, а також повернути раніш стягнуті грошові кошти.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просить його задовольнити з підстав указаних в позові.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує оскільки на момент розгляду заяви про стягнення надміру виплачених коштів з ОСОБА_1 запис в трудовій книжці не було виправлено , тому Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя винесло правильне рішення.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

29 грудня 2005 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років згідно п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», так як вона працювала на посаді медичної медсестри. Відповідно до абз.1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХП) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 51 Закону №1788-ХІІ визначено, що пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до п.«е» ст.55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ), незалежно від віку.

Постановою КМУ від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» встановлено, що до переліку закладів охорони здоров'я робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної

допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри. До переліку посад згідно із цією постановою КМУ, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, належать лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), зокрема і медичні сестри. Частиною 2 ст.7 Закону №1788-ХП установлено, що пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію. Крім того, згідно з п. 11 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

В період з 2008 року по 2011 ОСОБА_1 навчалась у Бердянському медичному коледжі за спеціальністю «Фармація» та здобула освіту фармацевта.

З 12.05.2011 року по 01.04.2016 року, ОСОБА_1 працювала на посаді фармацевта в ТОВ «Юніс» та ТОВ «Трансфарм Дніпро».

На підприємстві було помилково зроблено запис № 23 від 27.05. 2013, що ОСОБА_1 прийнята на посаду фармацевта до аптеки № 14, управлінням ПФУ в Заводському районі м Запоріжжя було прийнято рішення № 33 від 29.04.2016 року про щомісячне утримання 20% із пенсії позивачки до повною погашення переплати в сумі 37394,52 грн., так як вважає що відповідно до Постанови КМУ від 04.11.1993 №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» встановлено, що до переліку закладів охорони здоров'я робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби та територіальні органи Держсанепідслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), діагностичні центри. До переліку посад згідно із цією постановою КМУ, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, належать лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), аптеки, аптечні кіоски, аптечні магазини, контрольно-аналітичні лабораторії

Але вказаний запис було зроблено помилково, під час розгляду справи його скасовано, а тому рішення ПФУ в Заводському районі м Запоріжжя є помилковим та таким що підлягає скасуванню.

Окрім цього спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року N 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Таким чином відповідно до законодавства саме роботодавець несе відповідальність за заповнення трудової книжки, а не працівник.

Відповідно до статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення", суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.

Механізм повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003р. за №374/7695.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування".

Аналіз зазначених норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку №6-4, дає підстави вважати, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Жодних зловживань, які б призвели до виплати пенсій в більшому розмірі, з боку ОСОБА_1 допущено не було, а отже й підстав для прийняття рішення щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії з позивача, у суб'єкта владних повноважень а саме ПФУ у Заводському районні м. Запоріжжя, не було.

Окрім цього, відповідно до приписів ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування збитків, є зобов'язання, яке виникає з угод або внаслідок заподіяної шкоди.

У ст. 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди: 3) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; 4) вина.

Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

Враховуючи вище наведене, відповідно до ст. 1166 ЦК України, саме відповідач повинен був довести факт протиправної поведінки позивача, настання шкоди (її розмір) та причинний зв'язок між ними.

Також, відповідно доп.1 ч.1, ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Окрім цього, запис № 23 від 27.05. 2013, що позивач прийнята на посаду фармацевта до аптеки № 14, було змінено та вказано що ОСОБА_1 була прийнята на посаду фармацевта до ТОВ « ТрансфармДніпро»

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що рішення управління ПФУ в Заводському районні від 29.04.2016 року №33 щодо утримання 20% із пенсії ОСОБА_1 до повного погашення переплати в сумі 37394 грн., яке є діючим на даний час, не відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2-12, 158-160 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії щодо стягнення сум надміру виплаченої пенсії - задовольнити.

Визнати рішення Управління пенсійного фонду в Заводському районні м. Запоріжжя від 29.04.2016 року № 33 про утримання надміру виплачених коштів в сумі 37394 грн. в розмірі 20% пенсії щомісячно з ОСОБА_1, починаючи з 01.05.2016 року неправомірним та скасувати його.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду в Заводському районні м. Запоріжжя припинити стягнення в розмірі 20 % з нарахованої пенсії відповідно до рішення Управління пенсійного фонду в Заводському районні м. Запоріжжя від 29.04.2016 року № 33 та повернути ОСОБА_1 грошові кошти які були стягненні на підставі рішення Управління пенсійного фонду в Заводському районні м. Запоріжжя № 33 від 29.04.2016 року з 01.05.2016 року.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання її копії.

.

Суддя Н.В. Марченко