Справа № 515/1795/16-а
Суддя: Семенюк Л. А.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 515/1795/16-а
Провадження № 2-а/515/3150/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

17 листопада 2016 року Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А., розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

25.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом посилаючись на наступні обставини.

09 серпня 2016 року близько 14 год. 15 хв., рухаючись по проспекту незалежності в м. Житомирі за кермом автомобіля НОМЕР_1, позивач був зупинений інспектором роти №3 батальйону УПП в м. Житомирі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, який звинуватив його у тому, що рухаючись на перехресті вул. Київська та Проспекту Незалежності, він проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е Правил дорожнього руху України. В свою чергу, позивач вказав інспектору про свою незгоду, оскільки він був переконаний, що проїхав стоп-лінію перед світлофором на жовтий сигнал. В звязку з цим позивач попросив продемонструвати відеозапис правопорушення, на що інспектор зазначив, що відповідне відео є, але демонструвати його не став. Після цього інспектором було складено постанову серії ДР №070991 від 09.08.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення, передбачене ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за проїзд на заборонений сигнал світлофора.

Позивач вважає, що вищевказана постанова є незаконною, такою, що винесена передчасно та підлягає скасуванню, оскільки на вулиці Київська два світлофора знаходяться на відстані близько 20 м один від одного, проїхавши перший світлофор на зелений сигнал, він не мав змоги зупинити автомобіль на жовтий сигнал другого світлофору, не вдаючись до екстренного гальмування, тому він продовжив рух, при цьому забезпечуючи безпеку дорожнього руху. До того ж, інспектором не було надано жодних доказів, передбачених ст. 251 КпАП України, вчинення позивачем правопорушення, зокрема не продемонстровано показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- кінозйомки, відеозапису. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

18.08.2016 року ОСОБА_1 було подано скаргу на вищевказану постанову до Головного управління Національної поліції України у Житомирській області. У відповідь на подану скаргу було отримано лист від 16.09.2016 року від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Житомирі, в якому зазначено, що за результатами службової перевірки, дії інспектора під час виявлення та документування зазначеного адміністративного правопорушення, визнані такими, що відповідають вимогам Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з поштового конверту, де міститься печатка пошти про відправку поштової кореспонденції, зазначений лист був направлений позивачу 19.09.2016 року, а отриманий ним 29.09.2016 року, тому ОСОБА_1 вважає достатні підстави для поновлення строку на оскарження вказаної постанови.

Згідно п.5 ч.1 ст.107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує постанову серії ДР №070991 від 09.08.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на приписи КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Провадження дій щодо проведення перевірки, складання відповідного протоколу, що передують кінцевому рішенню у справі про адміністративне правопорушення, є невід'ємною частиною процедури щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 106 КАС України, на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить поновити пропущений строк на подання адміністративного позову, оскільки даний строк, на його думку, пропущено з поважної причини, в обґрунтування чого посилається на те, що він спочатку 18.08.2016 року оскаржив оспорювану постанову до Головного Управління Національної поліції України у Житомирській області. У відповідь на подану скаргу йому було направлено лист від 16.09.2016 року від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Житомирі, який він отримав 29.09.2016 року, що вбачається із штампу на конверті, тому він не міг своєчасно звернутись до суду.

При вирішенні вказаного клопотання, суддею враховується, що тривалість і правила обчислення строку звернення до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред'явлено позов.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зауважити, що інститут строку звернення до суду в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною поведінкою.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" (№ 22277/93 від 27.06.2000 року §59, справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно зі ст. 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Поважними за змістом даної статті визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення з позовом до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, лише 25 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом на дії службових осіб у звязку з притягненням до адміністративної відповідальності, оскаржуючи постанову серії ДР №070991 від 09.08.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. При цьому, позивач в самому позові підтверджує факт отримання ним поштою листа-відповіді від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Житомирі на його скаргу 29.09.2016 року.

При вирішенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі, після отримання відповіді Управління патрульної поліції у м.Житомирі Департаменту патрульної поліції(а.с.15), суддею до уваги приймається та обставина, що будь-яких об'єктивних перешкод своєчасно звернутися за захистом своїх порушених прав безпосередньо до суду, позивач не навів, а несвоєчасне отримання ним відмови Департаменту патрульної поліції щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, на яку посилається позивач у своєму позові, ніяк не може вважатись обєктивно непереборною обставиною. Більш того, вже після отримання відповіді Департаменту патрульної поліції, що мало місце 29.09.2016 року, позивач майже місяць потому, лише 25.10.2016 року звернувся з адміністративним позовом до суду, не вказуючи поважних причин пропущення десятиденного строку на оскарження постанови.

Відтак, судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Доказів поважності причин тривалого пропуску строку звернення до суду позивач не надав.

Враховуючи наведене, а також те, що відсутні підстави вважати, що строк звернення до адміністративного суду пропущено з поважних причин, суд доходить висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.99,100,107 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Семенюк