Справа № 2-а-587/10
Суддя: Савуляк Р. В.
Дата ухвалення: 2010-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Червоноградський міський суд Львівської області
Справа № 2 - а - 587/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі.

головуючого - судді СавулякаР.В.

при секретарі Бицька М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м.Червонограді Львівської області про зобов»язання нарахування та виплати недоплаченої державної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона має статус динини війни , тому відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має право на щомісячне довічне грошове утримання , державну соціальну допомогу , шляхом підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак відповідачем - Управлінням Пенсійного Фонду України в м. Червонограді у 2006-2007 роках така допомога взагалі не виплачувалася, а в 2008-2009 роках виплачувалася у неповному обсязі.

Просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Червонограді відносно невиплати їй підвищення до пенсії за віком відповідно до ст.6 Закону Про соціальний захист дітей війни», нарахувати та виплатити їй недоплачену щомісячнну державну соціальну допомогу в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, що становить 3970,80 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві (а.с.2-4) , просила позов задовольнити.

Представник Управління Пенсійного Фонду України в м. Червонограді в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, надіслала заяву , у якій просила розгляд справи відкласти (а.с. 14-15).

З той же час, розглядаючи письмове звернення ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку пенсії останній представник Управління Пенсійного Фонду України в м. Червонограді пояснювала, що на законодавчому рівні не прийнято відповідних актів на виконання вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не визначено , які органи повинні виплачувати підвищену пенсію , за рахунок яких коштів і джерел, у якому порядку і яким чином обчислювати її розмір за відсутності поняття «мінімальна пенсія за віком» як розрахункової величини. Жодних змін не було внесено до видаткової частини Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» і після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, тому кошти на виплату оскаржуваного підвищення в 2007 році були відсутні.

Крім того, позивачу у 2008 році виплачувалася щомісячна державна соціальна допомога дітям війни» у розмірі 10% (а.с.5-7).

Зважаючи на зазначені пояснення . суд вважає, що розгляд справи можливий без участі представника Управління Пенсійного Фонду України в м. Червонограді, який належно повідомлявся про розгляд справи, а причина його відсутності в судовому засіданні, на думку - є поважною.

Вислухавши пояснення позивача, оцінивши наявні у справі письмові документи , суд вважає, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення із наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 08 серпня 1942 року , відтак вона згідно ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» підпадає під категорію - «дитина війни».

У відповідності до ст.6 зазначеного Закону пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога , що виплачується замість пенсії підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Законами України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та «Про державний бюджет України на 2008 рік» дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було обмежено.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та 22.05.2008 року №10-рп/2008 положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та «Про державний бюджет України на 2008 рік», якими обмежувалася дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визначено неконституційними і такими , що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України цих рішень. Зазначені рішення мають преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв»язку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статтей зазначених законів, що визначені неконституційними та є обов»язковими для виконання на території України, остаточними та не можуть бути оскарженими.

Із матеріалів справи убачається, що всупереч рішенням Конституційного Суду України Управління Пенсійного Фонду України в м.Червонограді Львівської області оспорюване позивачем підвищення до пенсії з 09 липня 2007 року не виплачувалося , а з 22.05.2008 року виплачувалося частково.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії Управління Пенсійного Фонду України в м.Червонограді Львівської області щодо невиплати ОСОБА_1 підвищення пенсії відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є протиправними.

Що стосується заявлених вимог позивача про нарахування, виплату йому недоплаченої соціальної допомоги за період з 01.01.2007 року по 09.07.2007 року та з 01.01.2008 року по 22.05.2008 року , то такі не можуть бути задоволеними, оскільки у зазначений період положення Законів України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та «Про державний України на 2008 рік», якими обмежувалася дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» залишалися не скасованими (були чинними).

Посилання представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування на виплату передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни» підвищення до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на нього забов»язань , оскільки реалізація особою права, що пов»язане з отриманням бюджетних коштів , яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути постановлена у залежність від бюджетних асигнувань, на що звернуто увагу Європейським судом з прав людини у справі Кечко проти України.

Оскільки правові положення, які передбачають виплату щомісячного підвищення до пенсії дітям війни є чинними , а ОСОБА_1 належить до вказаної групи осіб і має право на її отримання, орган державної влади, яким є Управління Пенсійного Фонду України в Червонограді Львівської області не може свідомо зменшувати розмір такої допомоги.

Посилання представника відповідача на те, що чинним законодавством не визначено поняття мінімальна пенсія за віком» як розрахункова величина для підвищення пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», то така визначається за правилами абзацу частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», так як законодавством інший мінімальний розмір пенсії за віком не визначений. Відтак вимоги позивача підлягають до часткового задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,70,86,159,167 КАС України, 22,55,64,95 Конституції України, ст..ст.1,3,6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», Рішенням Конституційного Суду від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного Фонду України в м.Червонограді Львівської області щодо здійсненення перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправними.

Зобов»язати Управління Пенсійного Фонду України в м.Червонограді Львівської області провести ОСОБА_1 нарахування та виплату підвищення до пенсії з урахуванням 30 % мінімальної пенсії за віком , відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року і починаючи із 01 січня 2009 року , яке обчислюється, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням виплачених сум.

В решті вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України , а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ