Справа № П/811/266/16.
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року Справа № П/811/266/16.

провадження № 2-ап/811/22/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича

про застосування заходів реагування,

за участю:

секретаря судового засідання - Черної О.Ю.,

представників:

позивача - Гуріної Л.В.,

третьої особи - Черноуса О.П.,

Державна екологічна інспекція у Кіровоградській області звернулася з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Селянського (фермерського) господарства "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича, а саме: просить зупинити виконання робіт Селянським (фермерським) господарством "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича з експлуатації стаціонарних джерел викидів: пункту заправки с/г техніки (5 резервуарів, колонки подачі дизельного палива), точильного верстата, токарного верстата, зварювального апарата, зерноочисного агрегату ЗАВ-25, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Добровеличківський район. с.Новопетрівка до отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що СФГ «Лідер» Лаврентьєва Віктора Олександровича здійснює свою діяльність з порушенням вимог природоохоронного законодавства, а саме за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів, що є порушенням норм ст.ст.10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», у зв'язку з чим просить суд застосувати заходи реагування щодо відповідача.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі та зазначає, що у СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича відсутні стаціонарні об'єкти, що, на думку позивача, є джерелами забруднення атмосфери. Окрім того, доказів на підтвердження своїх доводів позивачем до суду не надано, а тому вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 07.11.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 11.11.2016 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

На підставі направлення №29/15 від 03.08.2015 року Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області 05.08.2015 проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича (а.с.13). За результатами проведеної перевірки складено уніфікований акт перевірки №22 від 05.08.2015 р., де порушенням зазначено неоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, а саме:

- ферми для утримання свиней - 1 корпус;

- АЗС;

- зварювальний пост;

- ЗАВ-20,

що є порушенням ст..ст.10, 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» (а.с.14-19).

Судом встановлено, що з метою усунення виявлених порушень та недоліків природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 05.08.2015 р. Держекоінспекцією внесено припис №22 від 05.08.2015 р. (а.с.20-21) з вимогою оформити дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на стаціонарні джерела викидів, вказаних в акті.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаного акту позивачем було складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.08.2015 р. №000379 та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 05.08.2015 р. №№000379* на голову СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича (а.с.31, 32).

Судом встановлено, що 11.03.2016 р. Державною екологічною інспекцією у Кіровоградській області проведена позапланова перевірка виконання припису по усуненню виявлених недоліків та порушень природоохоронного законодавства від 05.08.2015 р. СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича (а.с.24-29). В акті, складеному за результатами перевірки, вказано, що перевіркою встановлено невиконання припису №22 від 05.08.2015 р., у зв'язку з чим голову СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ст.188-5 КУпАП, що підтверджується складеним протоколом про адміністративне правопорушення від 11.03.2016 р. №160300 та винесеною постановою про накладення адміністративного стягнення від 11.03.2016 р. № №160300* (а.с.35, 36).

З огляду на викладене, позивач звернувся з позовом до СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича, оскільки останній продовжує здійснювати викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від вказаних стаціонарних джерел, без дозволу на викиди, що є порушенням ст.ст. 10, 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.04.2016 р. позовну заяву Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області залишено без розгляду (а.с.85). Натомість ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 р. апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.04.2016 р. скасовано, а матеріали справи направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відносини у галузі охорони навколишнього природного середовища в Україні регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством (ст. 2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991 р. №1264-XII - далі по тексту Закону №1264-XII).

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону №1264-XII, державними органами управління в галузі охорони навколишнього природного середовища і використання природних ресурсів є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та інші державні органи, до компетенції яких законами України віднесено здійснення зазначених функцій.

Згідно з ч. 1 ст. 20-2 Закону №1264-XII до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, в тому числі про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, а також щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов.

Відповідно до ст. 34 Закону №1264-XII завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами.

Відповідно до ч.5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» від 16.10.1992 р. №2707-XII (далі по тексту - Закону №2707-XII), викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з ч.6 ст. 11 Закону №2707-XII, викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Таким чином, підприємство набуває право на експлуатацію обладнання, з якого в атмосферне повітря надходять забруднюючі речовини, лише після отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Експлуатація такого обладнання без отримання дозволу є правопорушенням та підставою для застосування встановлених законодавством заходів реагування.

Як вбачається судом, позивач в позовній заяві зазначає, що державними інспекторами, які здійснювали перевірку, встановлено, що СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича здійснює свою діяльність з порушенням вимог природоохоронного законодавства - за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів, зокрема пунктом заправки с/г техніки (5 резервуарів, колонки подачі дизельного палива) (а.с.2а-6).

В письмових поясненнях відповідач вказує, що на території СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича відсутні об'єкти, що зазначені у позові (а.с.47-48).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. №302 затверджено Порядок проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи (далі по тексту - Порядок), який встановлює єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Пунктом 2 Порядку визначено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам - підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

У відповідності до п.1.15.5 Інструкції про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.1995 р. №7 (далі по тексту - Інструкція), стаціонарне джерело забруднення атмосфери - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу.

Відповідно до пп.14.1.230 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України стаціонарне джерело забруднення - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об'єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об'єкти.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.03.2016 року №55789455 судом встановлено, що на праві оренди у відповідача перебувають земельні ділянки на них відсутні об'єкти нерухомого майна в т.ч. пункти заправки, будівлі, споруди, цехи, агрегати, тощо (а.с.49-60).

Більш того, позивач просить суд зупинити виконання робіт Селянським (фермерським) господарством "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича з експлуатації пункту заправки с/г техніки (5 резервуарів, колонки подачі дизельного палива), натомість як в акті перевірки №22 зазначає, що відповідачем не оформлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, а саме АЗС (а.с.18).

Відповідно до п.1.2 Інструкцій щодо вимог пожежної безпеки під час проектування автозаправних станцій, затвердженою наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 06.12.2005 року №376 (далі - Інструкція №376):

- автозаправна станція (АЗС) - комплекс будинків, споруд, технологічного обладнання, призначений для приймання, зберігання моторного палива та заправлення ним автотранспорту (мототранспорту) (далі - автотранспорт);

- стаціонарний автомобільний газозаправний пункт - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із стаціонарних резервуарів ємністю відповідно до Правил безпеки систем газопостачання ДБН В.2.5-20-2001 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Газопостачання" (далі - ДБН В.2.5-20-2001);

- тимчасовий автомобільний газозаправний пункт - автозаправна станція, технологічне обладнання якої призначене для заправлення автотранспорту тільки скрапленим вуглеводневим газом із автогазозаправника заводського виготовлення з резервуаром ємністю відповідно до ДБН В.2.5-20-2001."

На запитання суду, який саме пункт АЗС використовує відповідач, скільки резервуарів він налічував під час перевірки, інспектори, що проводили планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича та були допитані в судовому засіданні в якості свідків, давали неоднозначні відповіді.

Більш того, свідок ОСОБА_4 подав суду письмові пояснення в яких вказав, що АЗС, яку на його думку використовує позивач, складається з 3-4 колонок. На запитання суду не зміг вказати скільки та яких колонок точно. Будь-яких документальних доказів в обґрунтування наявності колонок позивачем до суду не надано.

З свого боку позивач подав копію акту про передачу цистерни 5м кубічних пайовикам для спільного використання та пояснив, що вона на разі використовується саме ними (а.с.178).

З огляду на викладене, позивачем не доведено наявності в користуванні (власності) у відповідача стаціонарного джерела забруднення атмосфери - конкретної автозаправної станції, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про зупинення експлуатації точильного верстата, токарного верстата та зварювального апарата, суд зазначає наступне.

Точильний та токарний верстати належать до групи технологічних машин металорізальних та заточувальних верстатів. Тобто дані верстати є машинами для обробляння деталей і матеріалів.

Судом встановлено, що акт перевірки не містить даних про виявлення в користуванні у СФГ "Лідер" точильного верстата та токарного верстата, припис щодо цих об'єктів позивачем не приймався. Більш того, верстати нерухомими об'єктами не є. Таким чином позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Зварювальний апарат - це механізм який являє собою конструктивне об'єднання зварювальної головки з механізмом її переміщення уздовж шва, механізмами настановних переміщень, пристроєм для подачі флюсу або захисного газу, котушками або касетами для дроту, пультами керування або інших пристроїв (тобто блок живлення з певною вихідною напругою та струмом).

В позовних вимогах про зупинення експлуатації джерел викидів, позивач просить суд заборонити використання зварювального апарата, натомість як в акті перевірки №22 зазначає, що відповідачем не оформлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел на зварювальний пост (а.с.18).

На запитання суду, який саме об'єкт перевірявся - зварювальний апарат чи зварювальний пост, інспекторами, що проводили планову перевірку відповідача та були допитані в судовому засіданні в якості свідків, повідомили, що в приміщенні відповідача ними був знайдений стіл, поруч з яким знайдено фрагменти електродів. Документальних доказів наявності у відповідача зварювального апарату, суду не надано, його наявності у позивача свідки не підтвердили, факт його використання не встановили, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Позивач в позовній заяві зазначає, що СФГ "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича здійснює свою діяльність за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів, зокрема зерноочисним агрегатом ЗАВ-25 (а.с.2а-6).

Так, в акті перевірки №22 вказано, що відповідачем не оформлено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від ЗАВ-20 (а.с.18).

Згідно довідки виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області судом встановлено, що в селі Новопетрівка, де знаходиться Селянське (фермерське) господарство "Лідер" Лаврентьєва Віктора Олександровича, об'єкт ЗАВ-25 відсутній (а.с.179).

Жодних письмових пояснень щодо вищевикладеного позивачем не надано.

Таким чином, зважаючи на недоведеність наявності у відповідача в користуванні ЗАВ-25, беручи до уваги те, що він не зафіксований в акті перевірки як об'єкт, що використовується відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та відмовляє в їх задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду С.В. Дегтярьова