Справа № 805/2144/16-а
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 р. Справа №805/2144/16-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14 год. 35 хв.

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючий суддя Куденков К.О.;

секретар судового засідання: Притула С.С.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_2) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (надалі - ДПІ у м. Краматорську) про визнання незаконною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-550/1-23 У від 12.11.2015 року на суму 2655,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ФОП ОСОБА_2 було сплачено єдиний внесок за 2015р., але відповідач зарахував сплачені кошти за звітні періоди 2014р. незважаючи на скасування постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. у справі №805/2294/15-а вимоги про сплату боргу (недоїмки) за відповідний період.

Представник позивача у судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач надав письмові заперечення на позовну заяву, якими просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що згідно з даними витягу картки особового рахунку позивача з єдиного внеску станом на 26.02.2016р. сума недоїмки склала 2 655,39 грн. Зазначає, що ФОП ОСОБА_2 не зверталася до ДПІ у м. Краматорську з сертифікатом Торгово-промислової палати. Крім того, відповідач вважає, що пункт 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» втратив чинність на підставі Закону України від 24.12.2015р. №911-VII.

Представник відповідача надав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні без його участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.03.2016р. у справі №805/2294/15-а задоволено адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області, скасовано вимогу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області № Ф-550-25 від 16.02.2015 року на суму 2113,25 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016р. вказана постанова залишена без змін.

Вказаною ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 перебуває на обліку в ДПІ м. Краматорська ГУ ДФС у Донецькій області з січня 2015 року. До 19.01.2015 року позивач була зареєстрована за місцем проживання: АДРЕСА_2. 16.02.2015 року ДПІ у м. Краматорську ГУ Міндоходів у Донецькій області винесено вимогу № Ф-550-25 щодо сплати недоїмки на суму 2113,25 грн., яка виникла станом на 01.01.2015 року. 09.04.2015 року позивач звернулася до податкового органу з заявою про звільнення від сплати єдиного внеску. Станом на 01.01.2015 року сума боргу (недоїмки) позивача склала 845,30 грн. 20.01.2015 року нараховано єдиного внеску в сумі 1267,95 грн. з терміном сплати 20.01.2015 року. Таким чином, на 31.01.2015 року сума недоїмки склала 2113,25 грн.

Донецький апеляційний адміністративний суд у вказаній ухвалі дійшов висновку, що позивач звільнявся від виконання зобов'язань платника єдиного внеску встановлених частиною другою статті 6 Закону №2464, у тому числі передбачених підпунктом першим частини другої цієї статті, а саме, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок у період з 15 жовтня 2014 року до 31 грудня 2015 року включно.

Також Донецький окружний адміністративний суд у постанові від 03.03.2016р. зазначив, що позивачем виконано умову (подано відповідну заяву у період проведення антитерористичної операції), з якою закон пов'язує звільнення платника єдиного внеску від обов'язку з його сплати.

ДПI у м. Краматорську (ідентифікаційний код: 39900454) знаходиться за адресою: 84313, Донецька область, місто Краматорськ, бульвар Машинобудівників, будинок 22, про що зазначено у відомостях з Єдиного державного реєстру, безоплатний доступ до яких забезпечується на підставі Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016р. №1657/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 червня 2016р. за № 839/28969.

12 листопада 2015 року відповідачем сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-550/1-23 щодо сплати позивачем недоїмки з єдиного внеску у розмірі 5972,62 грн.

Вказана вимога сформована станом на 31.10.2015р.

Відповідачем сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-550/1-23У від 12.11.2015р. щодо сплати позивачем недоїмки з єдиного внеску у розмірі 2655,39 грн. До суду надана копія цієї вимоги та корінець цієї вимоги.

У вказаній вимозі зазначено, що вона сформована станом на 26.02.2016р.

Суд звертає увагу на те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-550/1-23У від 12.11.2015р. є похідною від вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-550/1-23.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-550/1-23У від 12.11.2015р. направлена до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції Донецької області, про що свідчить відповідний супровідний лист від 01.03.2016р. №3193/10/05-15-23-012-2.

З витягу з картки особового рахунку платника - позивача з єдиного внеску випливає, що станом на 31.10.2015р. позивач мала недоїмку з єдиного внеску у розмірі 5972,62 грн., а станом на 17.02.2016р. - 29.02.2016р. у розмірі 2655,39 грн.

У листі ДПI у м. Краматорську від 14.06.2016р. №6722/10/05-15-17-012-2, який надано позивачу за насідками розгляду її заяви від 16.05.2016р., зазначено, що ДПI у м. Краматорську було направлено до органу державної виконавчої служби на виконання вимогу №Ф-550-25-У від 16.02.2015р. У зв'язку з збільшенням суми боргу зі сплати єдиного внеску 12.11.2015р. було сформовано та надіслано платнику листом з повідомленням про вручення вимогу №Ф-550/1-23, згідно якої станом на 31.10.2015р. загальна сума боргу - 5972,62 грн. З урахуванням часткової сплати платником суми єдиного внеску до органу державної виконавчої служби на виконання було направлено вимогу №Ф-550/1-23У від 12.11.2015р. у сумі 2655,39 грн. 10.02.2016р. сума боргу зазначена у вимозі №Ф-550-25 від 16.02.2015р. була погашена та 02.03.2016р. відкликана з органу державної виконавчої служби. Сплачені платником суми єдиного внеску зараховані згідно норм діючого законодавства, а саме, у порядку календарної черговості.

З вказаного листа та витягу з картки особового рахунку випливає, що сплачені позивачем кошти були направлені на погашення недоїмки за вимогою № Ф-550-25 від 16.02.2015 року.

Згідно з п.1 та п.12 ч.2 ст.6 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

Суд зазначає, що позивач є платником єдиного внеску згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

За приписами абзаців першого та другого ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону визначено, що недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Законом України №1669-VII від 02.09.2014р. «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності 15.10.2014р., у Законі України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (у наступному 9-4) такого змісту:

"9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Суд зазначає, що п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не зобов'язує подавати сертифікат Торгово-промислової палати України для звільнення від виконання обов'язків платника єдиного внеску.

Пунктом 28 розділу І Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01.01.2016р., виключено підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», але положення пп.8 п.4 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а змін безпосередньо до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п.9-4 розділу VIII цього Закону - не було внесено.

Тобто, положення пп.8 п.4 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» після набрання ними чинності стали невід'ємною складовою Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», а сам пп.8 п.4 ст.11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» вичерпав свою функцію. Аналогічний підхід застосовано Конституційним Судом України в ухвалі від 05.02.2008р. справа №2-1/2008.

Оскільки на момент прийняття спірної вимоги п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» не був скасований та зміни до нього не були внесені, він продовжував свою дію.

Крім того, у листі Комітету з питань соціальної політики, зайнятості та пенсійного забезпечення Верховної Ради України №04-34/17-20(192377) від 05.08.2016р., повідомляється про чинну редакцію Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» з урахуванням п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення».

Статтею другою Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Краматорськ Донецької області.

Дію вказаного Розпорядження зупинено Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Також цим розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Краматорськ Донецької області.

Таким чином, позивач є платником єдиного внеску, визначений статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», та який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Судовими рішеннями у справі №805/2294/15-а, які набрали законної сили, підтверджено право позивача на звільнення від сплати єдиного внеску на підставі п.9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

На підставі наведеного та враховуючи зарахування сплачених позивачем коштів в рахунок недоїмки за вимогою № Ф-550-25 від 16.02.2015 року, яка скасована судовим рішенням, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача.

При цьому, вимоги про визнання рішення суб'єкта владних повноважень незаконним або неправомірним є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, направленого на визнання рішення протиправним.

Позивачем надана до суду квитанція №0.0.576242049.1 від 30.06.2016р. про сплату судового збору у розмірі 551,20 грн. за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, стягненню на користь позивача підлягає 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 17, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання незаконною та скасування вимоги - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-550/1-23У від 12 листопада 2015 року на суму 2655 (дві тисячі шістсот п'ятдесят пять) гривень 39 (тридцять дев'ять) копійок.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місцезнаходження: 84333, АДРЕСА_1) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області (ідентифікаційний код: 39900454; 8413, Донецька область, місто Краматорськ, бульвар Машинобудівників, будинок 22) суму судових витрат у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошено у судовому засіданні 15 листопада 2016 року, повний текст постанови буде виготовлений протягом п'яти днів з дня завершення судового розгляду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 16 листопада 2016 року.

Суддя Куденков К.О.