Справа № 817/2154/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2016 р.Р і в н е 817/2154/15

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Мідлік А.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача: представник Довгалюк І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій
В С Т АН О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Гощанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Рівненській області про визнання протиправними та скасування: податкового повідомлення-рішення від 05.02.2015 № , згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 518686 грн. 79 коп., податкового повідомлення-рішення від 05.02.2015 № , згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в розмірі штрафної (фінансової) санкції 510 грн., вимоги від 13.01.2015 № Ф-6 00 про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 82896,23 грн., рішення від 05.02.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 12031,35 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та зазначив, що податкове повідомлення-рішення, згідно якого визначено грошове зобов'зання по сплаті податку з доходів фізичних осіб, винесене неправомірно, на підставі припущень контролюючого органу про нереальність здійснених операцій. Вказав, що контролюючий орган не вправі покликатись при визначенні податкових зобов'язань платнику податків на акти перевірок його контрагентів, згідно яких встановлено відсутність об'єктів оподаткування. Крім того, представник підприємця пояснив, що всі операції мали дійсний, реальний, товарний та оплачуваний характер, мало місце переміщення товару у просторі та зміна стану активів позивача, а висновки фіскального органу про заниження загального оподатковуваного доходу за період, охоплений перевіркою, через невизнання контролюючим органом понесених позивачем під час здійснення підприємницької діяльності витрат є безпідставними. Таким чином, представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, подала письмові заперечення проти позову, пояснила суду, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки позивача, згідно яких встановлено безтоварність проведених ним операцій, а відтак неправомірність формування валових витрат та віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту; наявність податкової інформації щодо відсутності об'єктів оподаткування у контрагентів-постачальників позивача, ненадання до перевірки товарно-транспортних накладних, які підтверджують переміщення товару в просторі, відсутність у власності позивача основних засобів, майна, найманих працівників, що спростовує фактичне виконання операцій з придбання та поставки товарно-матеріальних цінностей. Просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Крім того, у судовому засіданні 04.10.2016 представник відповідача клопотала про заміну Гощанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС України у Рівненській області правонаступником Рівненською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області.

Вказане клопотання представник відповідача мотивувала тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 №892 "Про деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби" Гощанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області реорганізовано. Найменування територіального органу після перейменування - Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області. Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.02.2016 до Єдиного державного реєстру 11.12.2014 внесено запис про проведення державної реєстрації Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (а.с.60).

Відповідно до ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

За таких обставин, суд допустив процесуальне правонаступництво та замінив відповідача Гощанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області на Рівненську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Рівненській області.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх в сукупності, відповідно до вимог закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець в Гощанській районній державній адміністрації Рівненської області 03 серпня 2004 року та отримав свідоцтво про державну реєстрацію серії В00 № 823960, номер запису про державну реєстрацію 0000010. На податковому обліку в Гощанській ОДПІ перебуває з 10 серпня 2004 року. Місцезнаходження суб'єкта підприємницької діяльності: 35409 Рівненська область, Гощанський район, с.Бочаниця. Позивач зареєстрований як платник податку на додану вартість (свідоцтво від 20 квітня 2011 року № 10033445). Протягом 2012 року - І кварталу 2013 року позивач перебував на загальній системі оподаткування, в ІІ-ІV кварталах 2013 року - на спрощеній системі оподаткування (єдиний податок).

Гощанською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Рівненській області проведено планову виїзну перевірку ОСОБА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4, щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01 січня 2011 р. по 31 грудня 2013 р.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 13 січня 2015 року №3/1700/НОМЕР_4, в якому зроблено висновок щодо порушення ФОП ОСОБА_4:

1. ч.1, 5 ст. 203, п.1, 2 ст. 215, ст. 216, ст. 228, ч.1 ст. 628, ч.2 ст.689, ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, ст.3, п.6 ст.128 Господарського Кодексу, пп.16.1.2 п.16.1 ст.16, п.44.1, п.44.3 ст.44, п. 138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п. 167.1 ст.167, п. 177.1, п.177.2, п.177.4, п.177.5, п.177.10 ст.177, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п. 198.2 п. 198.3, п. 198.4 ст. 198, п.201.4, п.201.5, п.201.6, п. 201.7 ст.201 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено недодержання вимог зазначених статей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по правочинах, здійснених ФОП ОСОБА_4 з постачальниками та покупцями;

- донараховано податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в сумі 414949,43 грн., в т.ч. за 2012р.-410380,55 грн., за 2013р.-4568,88грн.;

- встановлено не ведення обліку доходів та витрат: включення в декларацію про отримані доходи та понесені витрати за 2012-2013рр. перекручених даних;

2. п. 185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.4, п.198.6 ст.198, п.201.4, п.201.5, п.201.6, п.201.7 ст.201 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями;

- податкові зобов'язання ФОП ОСОБА_4 на загальну суму ПДВ 575674,8 грн., в т.ч.: за 2012р. в сумі 562539,8 грн. та за 2013р. в сумі 13135 грн., які проведені на підставі безтоварних операцій, у відповідності підлягають коригуванню (зменшенню) по слідуючим контрагентам: ПП «Інформаційно-консалтингова група» код 36171099, ППФ «Полісся-Експерт» іпн. 61, ПВКФ «Фіалка» , ТОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» код 35776584, ПП «Вестінвестбуд» код 36771058, ФОП ОСОБА_6 реєстр, номер НОМЕР_5, ФОП ОСОБА_7 реєстр, номер НОМЕР_6, ФОП ОСОБА_8 реєстр, номер 341310276, ФОП ОСОБА_9 реєстр, номер НОМЕР_7, ФОП ОСОБА_7 реєстр, номер НОМЕР_6, ФОП ОСОБА_10 реєстр номер НОМЕР_8, ФОП ОСОБА_11 реєстр, номер НОМЕР_9, ФОП ОСОБА_12 реєстр, номер НОМЕР_10, ФОП ОСОБА_13 реєстр, номер НОМЕР_11;

- податковий кредит ФОП ОСОБА_4 загальну суму ПДВ 564243,5 грн., в т.ч.: за 2012р.- 543078,5 грн., за 2013р. - 21165 грн., який проведено на підставі безтоварних операцій підлягає коригуванню (зменшенню) по слідуючим контрагентам:

ПП Будіндустріяресурс (іпн. 60), ТОВ Інфініті Центр (іпн. 89), ПВКФ «Фіалка» (код 30207687), ТОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» (код 35776584), ПП «Інформаційно-консалтингова група» (код 36171099), ПП «Вестінвестбуд» (код 36771058), ТОВ «СК-Буд» (іпн. 53), ФОП ОСОБА_7 (реєстр, номер НОМЕР_6), ФОП ОСОБА_10 (реєстр номер НОМЕР_8), ФОП ОСОБА_8 (реєстр, номер 341310276), ФОП ОСОБА_9 (реєстр, номер НОМЕР_7), ФОП ОСОБА_11 (реєстр, номер НОМЕР_9), ФОП ОСОБА_12 (реєстр, номер НОМЕР_10), ФОП ОСОБА_18, (реєстр, номер НОМЕР_11), ФОП ОСОБА_14 (реєстр, номер НОМЕР_12)

- задекларовані податкові зобов'язання та податковий кредит відповідно до декларацій з ПДВ за результатами перевірки по вказаних контрагентах в частині придбання асфальтобетону, будівельних матеріалів, цегли, піску, відсіву, щебня, напівбрикету, брикету торф'яного, вугілля, промпродукту вугільного, бензину-А-95, дизпалива, лісу будівельного, продуктів харчування зменшені до 0 грн.;

3.п.6 ст.128 Господарського Кодексу, пп.16.1.3 п.16.1 ст.16, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.292.1, п.292.6, п.292.13 ст.292, пп.293.3.1 п.293.3 ст.293, п.294.1 ст.294, пп.296.1.2 п.296.1, п.296.3 ст.296, п.300.1 ст.300 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-IV із змінами та доповненнями, а саме: - неподання декларації платника єдиного податку за 1 півріччя 2013 року, подання декларації платника єдиного податку за 9 міс.2013р. з порушенням строків подання, - заниження єдиного податку всього на суму 198,07 грн., в тому числі за 2 кв. 2013р. - 198,07 грн.;

4. п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року та п.3 «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2011р. за N 46/18784, а саме: подання податкових розрахунків по формі 1-ДФ не у повному обсязі, з недостовірними відомостями, що призвело до перекручення даних за 1 кв. 2012р., 2 кв. 2012р., З кв.2012р, 4 кв. 2012р., 1 кв. 2013р., 2 кв.2013р., З кв.2013р. та 4 кв. 2013р.;

5. пункту 1, підпункту2 частини 1 статті 7, частини 5 статті 8, пункту 1 частини 2 статті 6, пункту 1 частини 1 та частин 4,5 статті 7, частин 4,8, 11 статті 8, частини 2 статті 9 Закону - 2464-VI від 08.07.2010р. «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» у результаті чого донараховано не нарахований єдиний внесок за період, що перевірявся, на суму 82896,23 грн., в т.ч.: за 2012р. в сумі 74834,37 грн., за 2013р. в сумі 8061,86 грн.

На підставі вказаного акту перевірки 05 лютого 2015 року відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 518686 грн. 79 коп., в тому числі за основним платежем 414949,43 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 103737,36 грн.;

№, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в розмірі штрафної (фінансової) 510 грн.;

та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 05 лютого 2015 року № .

13 січня 2015 року Гощанською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області прийнято вимогу №Ф-6 00 про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в сумі 82896,23 грн.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 оскаржив податкові повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску та вимогу про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в адміністративному порядку, однак його скарги залишені без задоволення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (п.44.3 ст.44 ПК України).

Згідно із ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Згідно із п. 86.10. ст.86 ПК України, в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника.

З огляду на викладене, контролюючий орган, зобов'язаний під час проведення перевірки враховувати та обчислювати як суму доходів так і документально підтверджену суму витрат платника податків, яка пов'язана із його господарською діяльністю.

Відповідно до п.177.1. ст.177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

За змістом п. 177.4. ст. 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи (п.177.5 ст.177 ПК України).

Нормами Податкового кодексу України встановлено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу (пп.135.1., 135.2. ст..135 ПК України).

Законодавцем встановлено, що дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Дохід від надання послуг та виконання робіт визнається за датою складення акта або іншого документа, оформленого відповідно до вимог чинного законодавства, який підтверджує виконання робіт або надання послуг (п.137.1 ст.137 ПК України).

Згідно із п.5 П(С)БО 15 «Доходи», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 р. за № 860/4153, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов'язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

За змістом п.138.4 ст.138 ПК України, за якими, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Згідно підпункту 14.1.27. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI: витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

За змістом п.138.1. ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті та інших витрат, визначених згідно з пунктами 138.5, 138.10 - 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу.

Згідно із п.138.2. ст.138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.15.4 П(С)БО 16 «Витрати» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 р. N318, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за N 27/4248, до складу загальновиробничих витрат включаються витрати на утримання, експлуатацію та ремонт, страхування, операційну оренду основних засобів, інших необоротних активів загальновиробничого призначення.

Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що контролюючий орган не вправі не визнавати факт понесення витрат та отримання доходів з підстав, інших аніж непредставлення до перевірки відповідних первинних документів.

Відповідно до ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, законодавець передбачає, що не всі операції, які здійснюються підприємцем можуть бути дохідними (прибутковими), однак, основна мета здійснення підприємницької діяльності - одержання прибутку.

Надані позивачем первинні документи, на підставі яких ним формувались доходи та витрати, відповідають встановленими до них ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вимогам.

Згідно з приписами п.138.1. ст.138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються, зокрема, із витрат операційної діяльності. Пунктом 138.1.1. Податкового кодексу визначено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати, які беруться для визначення об'єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Відповідно до п.138.2. ст.138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов'язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Відповідно до пп. 139.9 ст. 139 Податкового кодексу України не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Виходячи із наведених норм закону, до складу валових витрат платника податку належать витрати, які: 1) підтверджені первинними документами; 2) пов'язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Надаючи правову оцінку правомірності прийнятих відповідачем податкових повідомлень рішень № згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 518686 грн. 79 коп., в тому числі за основним платежем 414949,43 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 103737,36 грн. та № згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в розмірі штрафної (фінансової) 510 грн. судом встановлено наступне.

Під час судового розгляду позивачем надано, а судом долучено до матеріалів справи копії первинних документів, які підтверджують фактичне проведення операцій у періоді, охопленому перевіркою, зокрема, ФОП ОСОБА_4 протягом 2012-2013 років були укладені наступні договори:

- з ФОП ОСОБА_12 (Виконавець) укладено Договір про надання автопослуг приватним підприємцям від 04 січня 2012 року, відповідно до якого здійснювалось надання послуг вантажних перевезень;

- з ТОВ «Інфініті Центр» (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу від 29 серпня 2012 року, відповідно до якого здійснювалась купівля асфальтобетону;

- з ФОП ОСОБА_9 (Постачальник) укладено Договір поставки № б/н від 04 січня 2012 року, відповідно до якого здійснювалась купівля товару в асортименті, кількості та за цінами згідно замовлень покупця та видаткових накладних;

- з ФОП ОСОБА_9 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу від 04 січня 2012 року, відповідно до якого здійснювалась реалізація товару в асортименті, кількості та за цінами згідно замовлень покупця та видаткових накладних;

- з ФОП ОСОБА_7 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу від 04 січня 2012 року, відповідно до якого здійснювалась поставка товару в асортименті, кількості та за цінами згідно замовлень покупця та видаткових накладних;

- з ФОП ОСОБА_15 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу № 3 від 05 січня 2012 року, відповідно до якого здійснювалась поставка товару в асортименті, кількості та за цінами згідно замовлень покупця та видаткових накладних;

- з ФОП ОСОБА_11 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу від 15 січня 2012 року, відповідно до якого здійснювалась поставка товару згідно видаткових накладних;

- з ОСББ «Відінське» (Замовник) укладено Договір технагляду № 5/12 від 25 червня 2012 року, відповідно до якого здійснювався технічний нагляд за виконанням будівельних робіт об'єкта «Капітальний ремонт житлового будинку (капітальний ремонт електромережі)»;

- з ТОВ фірма «Автобан-Поліграф» (Постачальник) укладено Договір поставки № 279/1 від 14 серпня 2012 року, відповідно до якого здійснювалась поставка печатно-штемпельної продукції;

- з Рівненським державним базовим медичним коледжем (Замовник) укладено Договір технагляду № 8/12 від 14 серпня 2012 року, відповідно до якого здійснювався технічний нагляд за виконанням будівельних робіт об'єкта «Капітальний ремонт розподільчої мережі будівлі гуртожитку Рівненського державного базового медичного коледжу»;

- з ТОВ «Автоєвро діагностика» (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу асфальтобетону від 29 серпня 2012 року;

- з Міською дитячою лікарнею Рівненської міської ради (Замовник) укладено Договір технагляду № 16/12 від 03 січня 2012 року на здійснення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт об'єкта «Капітальний ремонт міської дитячої лікарні Рівненської міської ради (капітальний ремонт операційної стаціонару) за адресою м. Рівне, вул. Чорновола, 72», виконання зобов'язань згідно якого підтверджується листом від 03 січня 2012 року, Договір технагляду № 17/12 від 01 січня 2012 року на здійснення технічного нагляду за виконанням будівельних робіт об'єкта «Капітальний ремонт будівлі міської дитячої лікарні Рівненської міської ради (капітальний ремонт відділення № 2 поліклініки № 1) за адресою м. Рівне, вул. Пересопницька, 168».

- з ТОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг» (Покупець) укладено Договори на поставку товарно-матеріальних цінностей та будівельних матеріалів, зокрема: Договір купівлі-продажу від 04 січня 2012 року, Договір № 1 від 10 вересня 2012 року на поставку будівельних матеріалів, Договір № 2 від 13 вересня 2012 року на поставку будівельних матеріалів, Договір № 5 від 21 вересня 2012 року на поставку будівельних матеріалів, Договір купівлі-продажу № 2 від 05 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 4 від 07 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 6 від 11 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 8 від 13 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 9 від 14 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 13 від 19 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 04/01 від 04 січня 2013 року,

- з ПВКФ «Фіалка» (Покупець) укладено Договори на поставку товарно-матеріальних цінностей та будівельних матеріалів, зокрема: Договір купівлі-продажу від 04 січня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 3 від 14 вересня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 4 від 19 вересня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 1 від 11 жовтня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 2 від 12 жовтня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 15 від 20 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 16 від 24 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 17 від 28 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 04/1 від 04 січня 2013 року, Договір купівлі-продажу № ДГ-2/13-2 від 01 лютого 2013 року 2013 року;

- з КЗ «Вербська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів» Рівненської обласної ради (Замовник) укладено Договір технагляду № 7/12 від 16 жовтня 2012 року, Договір технагляду № 5/13 від 27 вересня 2013 року, виконання зобов'язань згідно якого підтверджується листом від 27 вересня 2013 року, Договір технагляду № 6/13 від 27 вересня 2013 року, виконання зобов'язань згідно яких підтверджується листами від 27 вересня 2013 року та Договір технагляду № 7/13 від 11 листопада 2013 року;

- з Рівненським торгово-професійним ліцеєм» (Замовник) укладено Договір № 8/12 від 01 листопада 2012 року та Додаток угоду № 1 від 01 лютого 2013 року;

- з Рівненським обласним благодійним фондом «Майбутнє без СНІДу» (Замовник) укладено Договір підряду № 3 від 07 листопада 2012 року на виконання робіт по ремонту кімнати зберігання наркотичних речовин Обласного центру профілактики та боротьби зі СНІДом в м. Рівне по вул. Ж.Кюрі, 19;

- з ТОВ «СК-БУД» (Постачальник) укладено Договір поставки товару № 09 від 12 листопада 2012 року, відповідно до якого здійснювалась поставка будівельних матеріалів;

- з Клеванським професійним ліцеєм (Замовник) укладено Договір технагляду № 15/12 від 25 грудня 2012 року, відповідно до якого здійснювався технічний нагляд за виконанням будівельних робіт об'єкта «Капітальний ремонт будівлі навчальних лабораторій, відновлення покриття даху за адресою смт. Клевань, по вул. Б.Хмельницького, 89»;

- з ПП «Інформаційно-консалтингова група» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей № 12 від 18 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей № 14 від 20 грудня 2012 року, Договір № 4 від 03 січня 2013 року про надання інформаційних (юридичних, консультаційних, бухгалтерських, диспетчерських послуг), Договір про надання автотранспортних послуг від 10 січня 2013 року;

- з ФОП ОСОБА_10 (Покупець) укладено договори на поставку товарів, зокрема: Договір купівлі-продажу № 10 від 17 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 11 від 18 грудня 2012 року, Договір купівлі-продажу № 17 від 28 грудня 2012 року;

- з Блажівською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області (Замовник) укладено Договір технагляду № 3/13 від 14 серпня 2013 року;

- з ФОП ОСОБА_13 (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу товарів № 0000005 від 03 січня 2013 року, Договір купівлі-продажу товарів від 10 січня 2013 року;

- з ФОП ОСОБА_13 (Продавець) укладено Договір купівлі-продажу товарів від 10 січня 2013 року;

- з ТОВ «Елікон» (Замовник) укладено Договір технагляду № 1/13-1 від 19 лютого 2013 року, Договір технагляду № 8/13 від 22 листопада 2013 року;

- з ФОП ОСОБА_16 (Покупець) укладено Договір № 02-12/1 від 02 грудня 2013 року на поставку ПММ на АЗС № 4 ПП «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» (т. 1 а.с.101-197).

Реальність укладених господарських операцій щодо придбання товарно-матеріальних цінностей, паливно-мастильних матеріалів, будівельних матеріалів, продуктів харчування, робіт та послуг за період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2013 року ФОП ОСОБА_4 підтверджується дослідженими судом документами первинного бухгалтерського та податкового обліку, зокрема: актами приймання-здачі робіт (надання послуг), накладними, податковими накладними, квитанціями до прибутково-касових ордерів, товарно-транспортними накладними (т.1 а.с.203-217, 223-234; т.2 а.с.28-35, 76-89, 111-114, 131-142, 168-178, 219-236; т.3 а.с.17-28, 63-72, 107-108, 111-148, 193-226; т. 4 а.с.105-108, 135-136, 154-155, 170-171, 188-189, 199-201).

Поряд з тим, судом встановлено, що в процесі підприємницької діяльності, позивачем здійснювалися господарські операції щодо реалізації ТМЦ, будівельних матеріалів та продуктів харчування, надання послуг (здійснення технічного нагляду) для ПП «Вестінвестбуд», ФОП ОСОБА_7, ПП «Інформаційно-консалтингова група», ФОП ОСОБА_10, ФОП ОСОБА_17, ФОП ОСОБА_11, ПВКФ «Фіалка», ТОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг», ФОП ОСОБА_15, Рівненського державного базового медичного коледжу, ППФ «Полісся-Експерт», Клеванського професійного ліцею, Вербської школи-інтернат, Рівненського торгово-професійного ліцею, Міської дитячої лікарні Рівненської міської ради, ФОП ОСОБА_13, ТОВ «Елікон», Мізоцької спеціальної ЗОШ-інтернат, Блажівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, КП «Рівнерайкомуненергія» Рівненської районної ради, реальність яких підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи та дослідженими судом, а саме: видатковими накладними, податковими накладними, актами здачі-приймання робіт (надання послуг) (т.1 а.с.235-250; т.2 а.с.1-21, 36-70, 90-105, 115-125, 143-160, 166-167, 179-215, 237-250; т.3 а.с.1-11, 29-36, 47-51, 73-76, 81-88, 97-98, 101-102, 109-110, 149-186, 227-250; т. 4 а.с.1-19, 89-92, 109-126, 137-144, 156-161, 172-176, 190-192, 202, 212-217).

Крім того, факт здійснення транспортування підприємцем, зокрема асфальтобетону, лісу будівельного та матеріалів - для ТОВ «Укрбудреммонтаж інжиніринг», лісу будівельного - для ПВКФ «Фіалка», матеріалів - для ФОП ОСОБА_9, лісу будівельного - для ФОП ОСОБА_7 підтверджується належним чином оформленими товарно-транспортними накладними (т.3 а.с.37-46, 52-57, 77-80, 89-96, 99-100, 103-104).

Дебетові та кредитові операції у процесі здійснення господарської діяльності протягом січня 2012 року - грудня 2013 року ФОП ОСОБА_4 підтверджуються банківськими виписками ПАТ КБ «Приватбанк», Банк «Демарк», ПАТ «КБ «Надра» (т.4 а.с.20-77, 218-231).

Судом встановлено, що відомості про виплату доходів на користь платників податків (для фізичних осіб-підприємців) у ОСОБА_4 були відображені у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за період з І квартала 2012 року по ІV квартал 2013 року.

Таким чином, вищевказані документи є первинними документами в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», які належить складати для даних видів господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами відповідно до приписів статті 70 КАС України. Тому, висновки контролюючого органу про безтоварний характер спірних операцій є передчасним, оскільки цей висновок не відповідає фактам, покладеним в його основу.

Щодо тверджень представника контролюючого органу про безтоварність операцій, не підтвердження їх товарно-транспортними накладними, відсутність відповідних трудових ресурсів та найманих працівників та укладення угод не спрямованих на реальне настання наслідків судом зазначається наступне.

Так, законодавцем презюмується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, а також достовірність документів податкового обліку, доки податковим органом це не спростовано належними та однозначно розтлумаченими доказами.

Викладені обставини та факти не відповідають таким ознакам, позаяк мають характер припущень. Відвантаження товару з іншої адреси, ніж податкова адреса постачальника, є звичайною практикою ділового обороту, зокрема, при виконанні операцій за участю кількох посередників. Відсутність у позивача товарно-транспортних накладних також не є доказом безтоварності спірних господарських операцій. Адже товарно-транспортні накладні - це документи, які свідчать про фізичне переміщення цінностей, визначають осіб, які відповідають за збереження майна під час транспортування та не можуть слугувати підтвердженням або спростуванням реальності господарської операції; вони не є документами первинного податкового обліку, що фіксують рух активів. А тому, їх відсутність не має вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок.

Посилання контролюючого органу на недостатність у ФОП ОСОБА_4 трудових і матеріально-виробничих ресурсів для виконання розглядуваних операцій також мають характер припущень, а тому не можуть покладатися в основу висновку про неможливість виконання цим постачальником спірних операцій.

Відсутність у власності позивача основних засобів, майна не може спростовувати фактичне виконання спірних операцій з поставки, оскільки специфіка підприємницької діяльності з купівлі-продажу товару, полягає у тому, що підприємцю, який реалізує товарно-матеріальні цінності та є перепродавцем товару, як правило, не вимагається ані значної кількості працівників, ані наявності основних засобів, складських приміщень та транспорту для виконання взятих на себе зобов'язань. Особливістю поставки товару за участю транзитних постачальників є те, що даний вид діяльності може здійснюватися без попереднього зберігання товару, а перевезення виконуватися транспортними засобами, що належать третім особам.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Вищого адміністративного суду України від 17 серпня 2016 р. у справі №К/800/19484/16.

З огляду на викладене вище, під час судового розгляду позивачем доведено, а відповідачем не спростовано дійсності, реальності, товарності та оплатності проведених операцій, результати яких відображені у відповідній звітності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

Щодо покликання представника відповідача на акти перевірок контрагентів позивача, згідно яких встановлено відсутність об'єктів оподаткування та здійснення безтоварних операцій, судом зазначається наступне.

Відповідно до п.86.1 статті 86 ПК України, п.3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22 грудня 2010 року № 984, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 року за № 34/18772 (чинного на момент спірних правовідносин), акт - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Складений за результатами проведеної перевірки акт є носієм доказової інформації, яка в подальшому має використовуватись контролюючим органом для прийняття рішення щодо визначення платнику податків грошових зобов'язань.

В свою чергу, діяльність із складання актів перевірок є службовою діяльністю працівників органу державної податкової служби на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Крім того, обставини, викладені в акті перевірки, є лише відображенням фактичних дій посадових осіб контролюючого органу, вчинених в процесі перевірки, щодо співставлення даних первинного бухгалтерського обліку та інших документів.

Отож, акт перевірки та дії по складанню його висновків не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов'язків осіб чи суб'єктів владних повноважень, а отже не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Наявність акту перевірки чи включення до його змісту певних висновків, як і включення суб'єктом владних повноважень до бази даних інформації про таку перевірку не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків, так як висновки акту перевірки не є остаточними, оскільки платник податків вправі надати свої зауваження до відповідного акту, які можуть в подальшому бути враховані податковим органом під час вирішення питання про здійснення нарахування грошових зобов'язань за результатами перевірки. Акт перевірки, як і викладені в ньому висновки, як і включена до бази даних податкового органу інформація про таку перевірку не є обов'язковими ані для платників податків, ані для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи та інформацію з бази даних і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення.

Відтак, результатом реалізації повноважень контролюючого органу є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платників податків.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 10.11.2015 року у справі № 21-2479а15, від 17.11.2015 року у справі № 21-2944а15, від 17.11.2015 року у справі № 21-1852а15, від 01.12.2015 року у справі № 21-3133а15.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, судом не приймаються доводи відповідача, які ґрунтуються на наявності податкової інформації (у вигляді актів перевірок контрагентів позивача) щодо безтоварності здійснених операцій.

В той же час, представником позивача під час судового розгляду не спростовано висновків контролюючого органу щодо заниження суми валового доходу за І квартал 2013 року на суму 3332,10 гривень шляхом невідображення всієї отриманої виручки у розрахунку податкових зобов'язань за вказаний період. ФОП ОСОБА_4 задекларовано 28436,00 гривень, тоді як надходження, згідно даних банківських установ, становили 31768,10 гривень.

Відповідно до п.164.1 ст.164 Податкового Кодексу України загальним оподаткованим доходом вважається будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, виплачений на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.137.1 ст.137 Податкового Кодексу України дохід від реалізації товарів визнається за датою переходу покупцеві права власності на такий товар.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із висновками контролюючого органу про необхідність збільшення суми валового доходу, відображеного в податкових деклараціях про майновий стан і доходи та розрахунку податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб від провадження господарської діяльності, отриманих фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, за І квартал 2013 року на 3332,10 грн. Відтак визначення податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб за 2013 в сумі 499,82 гривень та застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 124,96 гривень є обґрунтованим та доведеним відповідачем.

За таких обставин, податкове повідомлення-рішення № від 05.02.2015 підлягає визнанню протиправним та скасуванню в частині визначення суми грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в розмірі 518062 грн. 01 коп., в тому числі за основним платежем 414449,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 103612,40 грн.

Крім того, під час судового розгляду позивачем не спростовано фактів подання до контролюючого органу податкових розрахунків з доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум отриманого з них податку із перекрученими та недостовірними даними, чим порушено вимоги п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, відтак в задоволенні позовної вимоги про скасування податкового повідомлення-рішення від 05 лютого 2015 року № , згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в розмірі штрафної (фінансової) 510 грн. слід відмовити за недоведеністю.

Надаючи оцінку правомірності винесеної Гощанської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області вимозі про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску суд виходив з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI.

Виключно даним Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску та пропорції його розподілу за видами загальнообов'язкового державного соціального страхування; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (ч.2 ст.2 Закону №2464-VI).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності.

За змістом ч.1 ст.7 Закону №2464-VI, базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. Нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов'язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум.

З огляду на непідтвердження в ході судового розгляду справи висновків контролюючого органу про збільшення чистого оподатковуваного доходу за 2012-2013 роки на суму 2 436 685,20 гривень, нарахування єдиного внеску за 2014 рік в розмірі 81740,00 гривень є неправомірним.

За таких обставин, враховуючи надані суду докази щодо здійснення підприємницької діяльності, ФОП ОСОБА_4 повинен був сплатити суму ЄСВ за І квартал 2013 року в розмірі 1508,78,80 гривень. Однак, ним сплачено суму ЄСВ в розмірі 352,55 гривень. Отже, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи факт несплати за 2013 рік суми ЄСВ в розмірі 1156,23 гривень, відтак оскаржувана вимога в цій частині є правомірною.

Таким чином, правомірним є і винесене Гощанською ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області 05 лютого 2015 року Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом ДФС або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № в частині визначення штрафної санкції від суми недоплати в розмірі 115,62 гривень.

За правилами ст.4 Податкового кодексу України, податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах, зокрема, як: презумпція правомірності рішень платника податку, економічність оподаткування, нейтральність оподаткування, стабільність, рівномірність та єдиний підхід до встановлення податків та зборів.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Гощанської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області № від 05.02.2015 року в частині визначення суми грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в розмірі 518062 грн. 01 коп., в тому числі за основним платежем 414449,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 103612,40 грн., не відповідає критеріям правомірності, встановленим в статті 2 КАС України, а саме критеріям обґрунтованості, добросовісності, розсудливості, рівності та пропорційності (дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення), порушує права і законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб'єкта владних повноважень.

Вимога про скасування податкового повідомлення-рішення від 05 лютого 2015 року №, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб в розмірі штрафної (фінансової) 510 грн. задоволенню не підлягає.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду достатні та беззаперечні докази в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, обсягу ресурсів, надання послуг; відсутності необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності у зв'язку з відсутністю трудових ресурсів, персоналу, виробничих активів; обліку позивачем тільки тих операцій, які пов'язані з податковою вигодою; відсутності первинних документів обліку; здійснення операцій з послугами, які не могли бути надані в обсязі, зазначеному в документах, а відтак Рівненська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Рівненській області не довела правомірність та обґрунтованість прийняття податкових повідомлень-рішень в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, виходячи з обсягу задоволених судом позовних вимог та враховуючи, що згідно з вимогами частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду із позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 487,20 грн. згідно квитанції від 30.07.2015 №ПН750767С1, що складало 10 відсотків розміру ставки судового збору, що підлягав до сплати за подання даного адміістративного позову згідно редакції Закону України "Про судовий збір", чинної на момент подання позовної заяви до суду, сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 467,71 грн. підлягає присудженню на користь позивача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Гощанської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області № від 05.02.2015 року в частині визначення суми грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в розмірі 518062 грн. 01 коп., в тому числі за основним платежем 414449,61 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 103612,40 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Гощанської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області від 13.01.2015 року №Ф-6 00 про сплату боргу (недоїмки) із єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в частині визначення до сплати суми недоїмки з єдиного соціального внеску на суму 81740,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Гощанської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області від 05.02.2015 року № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску в частині визначення штрафної санкції на суму 11915,73 грн.

В решті позову відмовити.

Присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір у сумі 467 (чотириста шістдесят сім) грн. 71 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.