Справа № 2а-2207/10/2770
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

07 листопада 2016 року м. Київ № 2а-2207/10/2770

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберду В.І., суддів Данилишина В.М., Качура І.А. розглянувши у порядку письмового провадження заяву Державної судової адміністрації України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 02.09.2010 у справі

за позовомОСОБА_1
доТериторіального управління Державної судової адміністрації України у м. Севастополі, Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів України
про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 02.09.2010 у справі №2а-2207/10/2770, яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2010 задоволено позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації у м. Севастополі, Державного казначейства України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів України та постановлено стягнути на користь позивача несплачену частину заробітної плати та щомісячного довічного грошового забезпечення у розмірі 337 981,52 грн; зобов'язано провести видатки з Державного бюджету України передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою «Виконання рішень судів на користь суддів» у розмірі 337 981,52 грн. для виплати ОСОБА_1

В подальшому до суду надійшла заява Державної судової адміністрації України про перегляд за нововиявленими обставинами згадуваної постанови Окружного адміністративного суду м. Севастополя, в якій заявник просить суд скасувати постанову та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заява вмотивована тим, що постановою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2011 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009, якими задоволено позов ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, третя особи: Верховний Суд України, Вищий адміністративний суд України, Вищий господарський суд України про визнання незаконними постанови від 21.12.2008 №1243 в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; п. 4-1 постанови від 31.12.2005№1310 та п. 4-1 постанови від 03.09.2005 №865 та постановлено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 08 травня 2012 року залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2012 року, заяву залишено без розгляду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04 листопада 2015 року ухвалу Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 08 травня 2012 року та ухвалу Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2012 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У зв'язку з викладеним заяву Державної судової адміністрації України про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 02.09.2010 у справі №2а-2207/10/2770 прийнято до провадження та призначено до вирішення.

Представник заявника в судовому засіданні наполягав на задоволенні заяви.

Інші сторони явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового вирішення справи.

У зв'язку з викладеним судом ухвалено про вирішення заяви в порядку письмового провадження.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, матеріали справи №826/4012/14, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 247 Кодексу адміністративного судочинства України визначено строк, протягом якого особа може подати заяву про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Загальний строк визначається терміном в один місяць.

Початком перебігу даного строку визначається день, коли особа дізналася або могла дізнатися про обставину, що є підставою для перегляду. Початок перебігу строку залежить від підстав перегляду справи у зв'язку з нововиявленими обставинами. Зокрема, у випадку наявності істотних для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи - з дня встановлення таких обставин. Днем встановлення цих обставин є день, коли ці обставини стали відомі заявникові. Ця обставина підлягає доказуванню.

Вирішуючи питання щодо строку звернення до суду з заявою про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд зазначає, що оскільки копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 13.04.2011 заявник отримав 20.05.2011, що підтверджено належними доказами, до суду звернувся з заявою 09.06.2011, а відтак суд дійшов висновку, що заявником не пропущено строк на звернення до суду з заявою про перегляд постанови від 02.09.2010.

Згідно зі статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які брали участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

"Істотність" обставини означає, що, якби суд міг урахувати її при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат вирішення справи.

Ознаку "не були і не могли бути відомі особи" слід розглядати, - як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. В разі, якщо вона все ж таки могла знати про певну обставину, то у суду відсутні підстави для перегляду судового рішення, визначені п.1 ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінились після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилається особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі (п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.1981 №1).

Таким чином, за змістом процесуального закону, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, і, по-друге, що ці обставини не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

Суд скасовує постанову чи ухвалу, якщо дійде висновку, що обставини, на які покликається заявник, дійсно є нововиявленими і їх неврахування призвело до неправильного вирішення справи. Сама лише констатація, що певні обставини є нововиявленими, сама по собі є недостатньою для скасування судового рішення.

Як зазначено вище, постановою Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 02.09.2010 у справі №2а-2207/10/2770, яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2010 задоволено позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у м. Севастополі, Державного казначейства України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів України та постановлено стягнути на користь позивача несплачену частину заробітної плати та щомісячного довічного грошового забезпечення у розмірі 337 981,52 грн; зобов'язано провести видатки з Державного бюджету України передбачені Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою «Виконання рішень судів на користь суддів» у розмірі 337 981,52 грн. для виплати ОСОБА_1

Зі змісту згадуваної постанови вбачається, що задовольняючи позов суд виходив з того, що постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008, яку залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009, якими задоволено позов ОСОБА_2 до Кабінету Міністрів України, третя особи: Верховний Суд України, Вищий адміністративний суд України, Вищий господарський суд України та визнано незаконними постанови від 21.12.2008 №1243 в частині встановлення розміру посадового окладу суддям; п. 4-1 постанови від 31.12.2005№1310 та п. 4-1 постанови від 03.09.2005 №865, якими визначено, що розмір мінімальної заробітної плати та встановлено, що в подальшому, при підвищенні мінімальної заробітної плати не призводить до збільшення заробітної плати суддів.

Проте, постановою Вищого адміністративного суду України від 13.04.2011 скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009 та постановлено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи, що згадуваною ухвалою Вищого адміністративного суду України скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.05.2008 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.08.2009, якими обґрунтовано судове рішення Окружного адміністративного суду м. Севастополь, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України є підставою для перегляду такого судового рішення за нововиявленими обставинами, а відтак заява представника Державної судової адміністрації України підлягає задоволенню, а постанова Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 02.09.2010 у справі №2а-2207/10/2770 -скасуванню, а позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Територіального управління Державної судової адміністрації України у м. Севастополі, Державного казначейства України, треті особи: Кабінет Міністрів України, Міністерство фінансів України не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160, ст. 165, ст. 186, ст. 245, ст. 252, ст. 253, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити заяву представника Державної судової адміністрації України про перегляд за нововиявленими обставинами згадуваної постанови Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 02.09.2010 у справі №2а-2207/10/2770.

2. Скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Севастополя від 02.09.2010 у справі №2а-2207/10/2770.

3. Винести нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Постанова набирання законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.І. Келеберда

Судді В.М. Данилишин

І.А. Качур