Справа № 820/5350/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 листопада 2016 р. №820/5350/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Салтівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якому просить суд:

- підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення заступника начальника Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області 08.04.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне. Згідно наказу в.о. начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 06.04.2016 року №85 та на підставі направлень на перевірку за №89, №90 та №91 від 07.04.2016 року, головними державними ревізорами-інспекторами відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб було вжито заходи по проведенню фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) з 07.04.2016 року, у зв'язку з отриманням податковим органом відповідної податкової інформації про використання відповідачем праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, а також правильності нарахування, обчислення та сплати податку з доходів фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у кафе ФО-П ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, де відповідач здійснює свою діяльність.

Однак відповідач ОСОБА_1 відмовився від отримання під розписку наказу та ознайомлення з направленням на перевірку, що позбавило посадових осіб органу державної фіскальної служби здійснити фактичну перевірку та обстеження території приміщень (крім житла громадянина) та іншого майна, що використовується для проведення господарської діяльності, та не виконав законні вимоги посадових осіб органу державної фіскальної служби зазначені у ст. 20, ст. 81 Податкового кодексу України, про що інспекторами Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області було складено відповідний акт "Про не допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки" від 07.04.2016 року №71/20-26-13-01/.

На підставі звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 08.04.2016 року заступником начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на підставі п.94.6 ст. 94 Податкового кодексу України 08.04.2016 р. було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: АДРЕСА_1, кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" (час прийняття рішення 12 год. 00 хв.). Вказане рішення було надіслане на адресу відповідача з вимогою тимчасового зупинення відчуження майна.

На підставі зазначеного позивач просив суд задовольнити вимоги адміністративного позову шляхом підтвердження обґрунтованості застосування податковим органом умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення заступника начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області 08.04.2016 року.

Відповідачем надано заперечення на адміністративний позов, відповідно до яких відповідач вважає, по як на час розгляду справи, так і на час звернення позивача із даними вимогами до суду адміністративний арешт майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, застосований рішенням від 08 квітня 2016 року, є припиненим в силу закону, тому заявлені в даному адміністративному позові позовні вимоги до задоволення не підлягають, оскільки заявлені з порушенням приписів законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи доказів, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними документами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_1, пройшовши у передбаченому законодавством порядку процедуру державної реєстрації як суб'єкт підприємницької діяльності, перебуває на податковому обліку в якості платника податків в Салтівській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області.

Підпунктом 20.1.4. п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів, до яких належить заявник, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Згідно з пп.16.1.9 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов'язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Відповідно до пп.16.1.13 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов'язані з утриманням об'єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Непред'явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред'явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу в.о. начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 06.04.2016 року №85 та на підставі направлень на перевірку за №89, №90 та №91 від 07.04.2016 року, головними державними ревізорами-інспекторами відділу контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб було вжито заходи по проведенню фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) з 07.04.2016 року, у зв'язку з отриманням податковим органом відповідної податкової інформації про використання відповідачем праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, а також правильності нарахування, обчислення та сплати податку з доходів фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у кафе ФО-П ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) за адресою: АДРЕСА_1, де відповідач здійснює свою діяльність.

Комп'ютерною програмою суду "ДСС" підтверджено, що відповідач звертався до суду з адміністративним позовом про скасування наказу Салтівської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області від 06.04.2016 року №85 від 06.04.2016 року та рішення заступника начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 08.04.2016 року про застосування умовного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1

Так, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року по справі № 820/1895/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2016 р., в задоволенні адміністративного позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними дій та скасування рішення було відмовлено. Постанова набрала законної сили.

Відповідно до п.81.2 ст. 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Матеріалами справи також підтверджено, що відповідач ОСОБА_1 відмовився від отримання під розписку наказу та ознайомлення з направленням на перевірку, що позбавило посадових осіб органу державної фіскальної служби здійснити фактичну перевірку та обстеження території приміщень (крім житла громадянина) та іншого майна, що використовується для проведення господарської діяльності, та не виконав законні вимоги посадових осіб органу державної фіскальної служби зазначені у ст. 20, ст. 81 Податкового кодексу України, про що інспекторами Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області було складено відповідний акт "Про не допуск посадових осіб до проведення фактичної перевірки" від 07.04.2016 року №71/20-26-13-01/НОМЕР_1.

Суд зазначає, що арешт майна може бути застосовано, якщо однією з обставин, визначених положеннями статті 94 Податкового кодексу України є якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Також, положеннями пункту 94.6 Податкового кодексу України визначено, що керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Як підтверджено матеріалами справи, на підставі звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків від 08.04.2016 року заступником начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на підставі п.94.6 ст. 94 Податкового кодексу України 08.04.2016 р. було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, що перебуває (розміщене, зберігається) за адресою: АДРЕСА_1, кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" (час прийняття рішення 12 год. 00 хв.).

Керівник контролюючого органу (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження (п.94.6 статті 96 ПК України).

Виходячи з аналізу вказаної статті, можна зробити висновок, що в разі прийняття рішення про застосування арешту майна платника податків законодавцем покладено обов'язок на податковий орган, окрім іншого, повідомити платника на таке рішення шляхом надіслання його платнику податків з вимогою тимчасово зупинення відчуження його майна.

Як зазначено позивачем, вказане рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 08.04.2016 року було надіслане податковим органом на адресу відповідача з вимогою тимчасового зупинення відчуження майна.

По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом є адміністративний арешт майна платника податків.

Згідно з пунктами 94.3 - 94.5 ст. 94 ПК України, арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п. 94.10 статті 94 Податкового кодексу України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Матеріалами справи підтверджено, що Салтівська ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області зверталася до суду з поданням про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення заступника начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області 08.04.2016 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.04.2016 року по справі 820/1837/16 провадження у справі за поданням Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна закрито з підстав наявності спору про право.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року у справі №820/1895/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2016 року, відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про скасування наказу Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 06.04.2016 року №85 від 06.04.2016 року «Про надання дозволу на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1.» та рішення заступника начальника Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 08.04.2016 року про застосування умовного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1

Статтею 72 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Після набрання законної сили судовими рішеннями у справі №820/1895/16 податковий орган звернувся до суду із позовними вимогами щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна.

Суд зазначає, що у межах спірних правовідносин норми процесуального закону (КАС України) превалюють над приписами норм матеріального права (Податкового кодексу України) з огляду на необхідність завершення процедури підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту у загальному порядку розгляду справи у зв'язку з неможливістю завершення такої процедури у порядку ст.183-3 КАС України у зв'язку з наявністю спору про право.

При цьому судовими рішеннями у справі №820/1895/16, що мають преюдиційне значення у межах спірних правовідносин, судами встановлено відсутність підстав скасування рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 08.04.2016 року.

Відповідно приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.п. 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Відповідно до приписів ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано адміністративний позов, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладених обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Салтівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, застосованого на підставі рішення заступника начальника Салтівської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області 08.04.2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Полях Н.А.