Справа № 273/243/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Васильчук О.В.
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

"14" листопада 2016 р. Справа № 273/243/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Бучик А.Ю.

суддів: Майора Г.І.

Шевчук С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від "14" вересня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил ,-

ВСТАНОВИВ:

19.02.2016 ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив поновити строк звернення до суду та скасувати постанову у справі про порушення митних правил, від 23.12.2015 № 1786/20502/2015, винесену заступником начальника Волинської митниці ДФС України Терещуком Ю.В.

Ухвалою Бараніського районного суду Житомирської області від 14.09.2016 відмовлено ОСОБА_3 в поновлені строку звернення до суду, позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно приписів ч.ч. 1-3 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, встановлений приписами вказаної вище норми КУпАП України, є спеціальним по відношенню до визначеного положеннями ч.2 ст. 99 КАС України шестимісячного строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції покликався на те, що оскаржувану постанову про порушення митних правил позивач отримав 05.01.2016, що підтверджується копією інформації з програмно-інформаційного комплексу "Відстеження пересилання поштових відправлень" офіційного веб-порталу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" та копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а з позов звернувся лише 19.02.2016. Суд вказав, що позивач не довів поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеним висновком, виходячи з наступного.

Так, Згідно п. 106 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою "Вручити особисто", внутрішнього рекомендованого листа з позначкою "судова повістка" одержувач розписується та зазначає прізвище.

Встановлено, що в наданій відповідачем копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відсутній підпис позивача на та не зазначено прізвища одержувача.

Таким чином, з наданої копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення неможливо встановити особу, якій вручено поштове відправлення, та факт отримання такого саме особою - ОСОБА_3

Колегія суддів вважає безпідставним покликання суду першої інстанції на копію інформації з програмно-інформаційного комплексу "Відстеження пересилання поштових відправлень" офіційного веб-порталу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", оскільки належним доказом вручення поштового відправлення є саме рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Кірім того, колегія суддів зазначає наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» (22277/93, 27 червня 2000р. §59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не може застосовуватися автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204-206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Баранівського районного суду Житомирської області від "14" вересня 2016 р. скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Ю.Бучик

судді: Г.І. Майор

С.М. Шевчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Волинська митниця Державної фіскальної служби України вул.Призалізнична,13,с.Римачі,Любомльський район, Волинська область,44350

4 - представник позивача: ОСОБА_5 , АДРЕСА_2