Справа № 806/1906/16
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Житомир справа № 806/1906/16

категорія 10.3.2

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов'язання оформити та направити подання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого від наслідків аварії ЧАЕС 1-ї категорії, неправомірними;

- зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації оформити та направити до Житомирської обласної державної адміністрації подання щодо ОСОБА_1 для видачі посвідчення потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії.

В обґрунтування позову зазначає, що відмова відповідача у оформленні та направленні подання до Житомирської ОДА для отримання посвідчення потерпілого від ЧАЕС 4 категорії на посвідчення 1 категорії порушує її права та законні інтереси.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання з'явилась. Подала заяву про розгляд позовної заяви в письмовому провадженні. Проти позовних вимог ОСОБА_1 заперечила, з підстав викладених в письмових запереченнях.

У відповідності до ч.6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню , з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є потерпілою від аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії В-П №592468, виданим 03.12.2008 Житомирської обласною державною адміністрацією (а.с.8).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА №528502 від 11.08.2016, позивачу була встановлена 2 група інвалідності з 11.08.2016, захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.9).

Даний факт також підтверджується експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України №9711 від 20.072016, в якому зазначено, що захворювання ОСОБА_1 пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с. 11).

Позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області із заявою, в якій просила подати на розгляд до Житомирської ОДА подання щодо розгляду документів на предмет видачі їй посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1.

Листом від 13.09.2016 №07/09-10/89-о відповідач повідомив про те, що з 01.01.2015 (з дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VІІІ) внесено зміни до Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" у ст.2 абз.5 частини 2 виключено, а саме: "зона посиленого радіоекологічного контролю". Так як заявник на даний час проживає і зареєстрована в бувшій зоні посиленого радіоекологічного контролю, має посвідчення 4 категорії, тому видати посвідчення 1 категорії неможливо (а.с.10).

Вважаючи, що відповідачем порушено її права, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступних висновків.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, соціального захисту потерпілого населення визначено Законом УРСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 11 Закону №796-XII, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у тій зоні не менше 4 років.

Згідно приписів пункту 1 частини першої статті 14 Закону №796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Частиною першою статті 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 (далі - Порядок №51), інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесеним до категорії 1, видаються посвідчення синього кольору, серія А.

Статтею 12 Закону №796-XII встановлено, що причинний зв'язок між захворюванням, пов'язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, віднесений до 4 категорії, встановлено другу групу інвалідності, причина інвалідності: захворювання пов'язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Доводи відповідача про те, що Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів" від 28.12.2014 № 76-VІІІ виключено абзац 5 частини другої ст. 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме виключено зону посиленого радіоекологічного контролю, що вказує на те, що позивач не проживає на забрудненій території, суд вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки право позивача на отримання посвідчення особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, регламентовано не цією статтею, а статтею 14 Закону №796-XII.

Крім того, згідно із пунктом 1 Порядку видачі посвідчень особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 51 від 20 січня 1997 року (далі - Порядок № 51), цей Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання. Посвідчення видаються: інвалідам з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов'язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи. Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення (п. 10 Порядку № 51).

З вищенаведених норм права вбачається, що посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи є документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом №796-XII. Потерпілим від Чорнобильської катастрофи щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, посвідчення видаються Радою Міністрів АР Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання на підставі рішення про видачу посвідчення у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення. Вказані органи можуть у той же строк прийняти рішення про відмову у видачі посвідчення.

Аналізуючи зазначене, у даному випадку, рішення про видачу чи відмову у видачі посвідчення особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у тому числі категорії 1, віднесено до повноважень Житомирської обласної державної адміністрації.

Отже, Управління праці та соціального захисту населення Коростенської РДА, відмовивши позивачу у прийнятті документів для переоформлення посвідчення як особі, постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, вийшла за межі своїх повноважень та вирішила питання, яке належить до компетенції обласної державної адміністрації.

Суд звертає увагу, що місцеві органи виконавчої влади вносять лише подання з необхідними документами до обласної державної адміністрації, яка у місячний термін з дня надходження вказаного подання і приймає рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення, натомість відповідач не виконав покладених на нього функцій щодо оформлення та надіслання подання до обласної державної адміністрації.

Згідно з частинами першою та другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 122, 58-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області щодо відмови ОСОБА_1 в оформленні та направленні подання до Житомирської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Коростенську районну державну адміністрацію Житомирської області оформити та направити до Житомирської обласної державної адміністрації подання щодо ОСОБА_1 для вирішення питання про видачу посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.А.Шуляк