Справа № 522/20026/16-а
Суддя: Кравчук Т. С.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/1018/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року суддя Приморського районного суду м.Одеси Кравчук Т.С. у порядку скороченого провадження розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27 жовтня 2016 року позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання відмови Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси на підставі рішення за №414 від 24 жовтня 2016 року у призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% - протиправною та зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси зарахувати їй до судового стажу роботи за вислугою років, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, виходячи із стажу 33 роки 06 місяців 21 день, та здійснення перерахунку, призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, у відповідності до грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи зі стажу - 33 роки 06 місяців 21 день, відповідно довідки апеляційного суду Одеської області про заробітну плату від 16 червня 2016 року, починаючи з 21 жовтня 2016 року, з врахуванням фактично виплачених сум, зазначаючи, що з 24 серпня 1979 року по 30 червня 1984 року вона навчалася на денній формі в Одеському державному університеті ім.І.І.Мечникова та закінчила повний курс навчання за спеціальністю "правознавство".

З 22 лютого1993 року була обрана суддею Знамянського міського суду Кіровоградської області.

З 01 березня 2002 року обрана суддею апеляційного суду Кіровоградської області.

З 13 січня 2003 року обрана на посаду судді апеляційного суду Одеської області .

Данні обставини підтверджуються записами у трудовій книжці.

Постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року за №788-УШ звільнена з посади судді апеляційного суду Одеської області у відставку відповідно до п.9 ч.5 ст.126 Конституції України.

Згідно з вищезазначеною постановою Верховної Ради України наказом голови апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року №202-ос звільнена з займаної посади судді апеляційного суду Одеської області.

Відділом кадрів апеляційного суду було наданий пакет відповідних документів для звернення до Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси для призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці.

26.11.2015 року позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси, як суддя у відставці, та їй, згідно з постановою Приморського районного суду м.Одеси від 15 грудня 2015 року та розпорядженням Управління Пенсійного фонду від 06 січня 2016 року призначено щомісячне довічне грошове утримання, відповідно до ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

На виконання судового рішення, відповідачем невірно проведено перерахунок її пенсії, а саме, в судовий стаж за вислугою років не враховано строк навчання у вищому навчальному закладі та інший стаж, який складає - 33 роки 06 місяців 21 день, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, а не 84%, як їй було встановлено.

21 жовтня 2016 року позивачка звернулась з заявою до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м.Одеси про перерахунок довічного грошового утримання.

Рішенням №414 від 24 жовтня 2016 року Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м.Одеси позивачці за її заявою про збільшення довічного грошового утримання з 84% до 90% відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки її страховий стаж складає 44 роки 01 місяць 12 днів, з яких стаж на посаді судді 22 роки 08 місяців 28 днів, тому процент розрахунку складає 84 %, а не 90%. При цьому стаж суддів розраховано згідно ст.135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-У1 від 07.07.2010 року, оскільки вищевказаним законом до стажу роботи на посадах суддів зараховується робота на посадах, а саме: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України.

Позивачка такі дії відповідача вважає неправомірними та такими, що порушують і обмежують її права та суперечать Конституційним нормам.

Ухвалою судді від 28 жовтня 2016 року, було відкрите скорочене провадження, відповідачу був наданий строк для надання заперечень по справі.

Відповідач, 14 листопада 2016 року, надав суду заперечення проти позову, у яких зазначив, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року №4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»та положень пункту 5 розділу Ш «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідає Конституції України.

Позивачці проведено перерахунок пенсії згідно довідки №147 від 16.06.2016 року. Страховий стаж складає 44 роки 01 місяць 12 днів, з яких стаж на посаді судді 22 роки 08 місяців 28 днів, тому процент розрахунку складає 84 %, а не 90%. При цьому стаж суддів розраховано згідно ст.135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-У1 від 07.07.2010р., оскільки вищевказаним законом до стажу роботи на посадах суддів зараховується робота на посадах, а саме: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України.

На підставі зазначеного управлінням прийнято рішення про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів», в частині зарахування до стажу суддів половину строку навчання, оскільки чинним законодавством даний перерахунок не передбачено.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені сторонами доводи, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачка з 24 серпня 1979 року по 30 червня 1984 року навчалася на денній формі в Одеському державному університеті ім.І.І.Мечникова та закінчила повний курс навчання за спеціальністю "правознавство".

З 22 лютого1993 року була обрана суддею Знамянського міського суду Кіровоградської області.

З 01 березня 2002 року обрана суддею апеляційного суду Кіровоградської області.

З 13 січня 2003 року обрана на посаду судді апеляційного суду Одеської області .

Данні обставини підтверджуються записами у трудовій книжці.

Постановою Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року за №788-УШ вона звільнена з посади судді апеляційного суду Одеської області у відставку відповідно до п.9 частини 5 ст.126 Конституції України.

Згідно з вищезазначеною постановою Верховної Ради України наказом голови апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року №202-ос ОСОБА_1 звільнена з займаної посади судді апеляційного суду Одеської області.

Відділом кадрів апеляційного суду було наданий пакет відповідних документів для звернення до Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси для призначення щомісячного грошового утримання судді у відставці.

З подання апеляційного суду Одеської області та копії трудової книжки стаж роботи судді, який дає право на відставку для отримання щомісячного довічного грошового утримання, становить 33 роки 6 місяців 21 день, з яких стаж роботи безпосередньо суддею - 22 роки 9 місяців 2 дня.

Згідно вказаної довідки, до стажу роботи на посаді судді на отримання щомісячного довічного грошового утримання позивачу включено час перебування на посаді судді та на посадах державної служби, а саме:

В цей період зараховано стаж :

1. Період праці завідуючої сектором обліку комітету ВЛКСМ з 01 травня 1974 року по 24 серпня 1979 року - тривалістю стажу 5 років 03 місяця 23 дня;

2. Половина строку навчання денної форми в Одеському державному університеті ім.І.І.Мечникова з 24 серпня 1979 року по 30 червня 1984 року - (2 роки 4 місяця 3 дня);

3. Державним нотаріусом Компанієвської державної нотаріальної контори відділу юстиції Кіровоградської області з 01 серпня 1984 року по 16 серпня 1984 року - 16 днів;

4. Державним нотаріусом Ольшанської державної нотаріальної контори відділу юстиції Кіровоградської області з 16 серпня 198 року по 31 серпня1984 року - 16 днів;

5. Державним нотаріусом Знамянської районної державної нотаріальної контори відділу юстиції Кіровоградської області з 31 серпня1984 року по 24 вересня 1986 року - 2 роки 25 днів;

6. Стаж роботи безпосередньо суддею - 22 роки 9 місяців 2 дня.

На підставі постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2015 року (з врахуванням ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 24.02.2016 року про виправлення помилки), судом зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м.Одеси призначити, нарахувати та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 84%, згідно з положеннями ч.3 ст.141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно довідки Апеляційного суду Одеської області про заробітну плату, починаючи з 26 листопада 2015 року, без обмежень максимальним розміром.

Рішенням №414 від 24 жовтня 2016 року Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м.Одеси позивачу за її заявою про збільшення довічного грошового утримання з 84% до 90% відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, оскільки її страховий стаж складає 44 роки 01 місяць 12 днів, з яких стаж на посаді судді 22 роки 08 місяців 28 днів, тому процент розрахунку складає 84 %, а не 90%. При цьому стаж суддів розраховано згідно ст.135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-У1 від 07.07.2010р., оскільки вищевказаним законом до стажу роботи на посадах суддів зараховується робота на посадах, а саме:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражі України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідач посилався на те, що іншого включення стажу в тому числі половину строку навчання законодавством не передбачено.

З мотивами відповідача суд не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів держаної влади.

У відповідності з ч.ч.1, 2, 3 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормою прямої дії. Гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України.

У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 22 Конституції України передбачає, що права, свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Для визначення стажу роботи на посаді судді (який отримав статус судді до 30.07.2010 року) для отримання права на відставку та для отримання довічного грошового утримання слід керуватися пунктом 11 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яким визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом, статтями 43 Закону України "Про статус суддів" (Закон втратив чинність 30.07.2010 року; стаття 43 Закону України "Про статус суддів" втратила чинність 01.01.2011 року) та постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів". При цьому, будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Відповідно до ст.ст.129, 130 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" при обчисленні стажу роботи на посаді судді для суддів, які призначені чи обрані на посаду до набрання чинності Законом, слід керуватися положеннями частини шостої статті 44 Закону України "Про статус суддів".

Відповідно до ч.6 ст.44 вищезазначеного Закону України "Про статус суддів" для суддів судів загальної юрисдикції до стажу роботи, що дає право на одержання надбавка: до посадового окладу за вислугу років та додаткової відпустки, крім часу роботи на посадах суддів, зараховується час роботи на посадах слідчих, прокурорських працівників, а також інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги.

Категорії "інших працівників, яким законом передбачені такі ж пільги (стаття 44 Закону України "Про статус суддів"), слід розуміти роботу працівників на посадах державних службовців та службовців, що працювали і працюють в державних органах та розрахунок стажу роботи яких здійснюється відповідне до Закону України "Про державну службу" і Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 (втратила чинить на підставі постанови КМУ №229 від 25 березня 2016 року.

Відповідно до п.2 вказаного Порядку до стажу державної служби включається робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, а тому стаж роботи позивача нотаріусом з 01 серпня 1984 року по 24 вересня 1986 року (2 роки 1 місяць 27 днів) зараховується при обчисленні розміру довічного грошового утримання.

Таким чином, стаж позивачки на посаді нотаріуса включався та був зарахований на вислугу років та відносився до посад державної служби згідно постанови Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №283 (втратила чинить на підставі постанови КМУ №229 від 25 березня 2016 року).

Відповідно до п.3 вказаного Порядку до стажу державної служби включався також час роботи в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.93 року №1049 «Про надбавки за вислугу років для працівників органів виконавчої влади та інших державних органів».

До стажу державної служби згідно із роз'ясненнями Міністерства юстиції України, узгодженими з Кабінетом Міністрів України (лист №4-5-1156 від 03.06.1994 року), зараховувався час роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст.118 Кодексу законів про працю України, зокрема у партійних, профспілкових та комсомольських організаціях на виборних та відповідальних посадах до припинення дії ст.6 та внесення змін до ст.7 Конституції УРСР, тобто до 24 жовтня 1990 року. Відповідальною вважалася посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій. Цими статтями за партійними, профспілковими і комсомольськими органами закріплювалося право на участь у здійснені управлінських функцій.

Таким чином, виходячи з вищевказаним, відділом кадрів апеляційним судом Одеської області було правильно зараховано стаж роботи завідуючої сектором обліку комітету ВЛКСМ з 01 травня 1974 року по 24 серпня 1979 року - 5 років 03 місяця 23 дня, у стаж судді, який давав право на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Також згідно п. 31 Постанови Кабінету міністрів України № N 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає право судді на відставку та отримання щомісячного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності визначеного Законом, половина строку навчання за денною формою навчання у вищих юридичних навчальних закладах та календарний період проходження строкової військової служби.

Зазначена вимога міститься і в п.2.6. «Положення про порядок призначення та виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці» затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 25.08.2005 року № 94.

Таким чином, нормативно-правовими актами, які визначали та визначають стаж роботи, з часу призначення на посаду судді та на час звільнення є Закон України №2862-XII від 15.12.1992 року «Про статус суддів» та Закон України «Про судоустрій та статус суддів» №2453-VI від 07.07.2010 року (в редакціях від 07.07.2010 року та від 12.02.2015 року), також Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року №3-рп/2013 та Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п'ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 р.

Частиною 4 ст.43 Закон України №2862-XII від 15.12.1992 року «Про статус суддів» визначалось, що до стажу роботи судді включається час денного навчання у вищому навчальному закладі.

Відповідно до частини першої статті 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Частиною першою статті 131 Закону №2453-VI встановлено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України;

2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Однак пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

За змістом частини 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» передбачено, що суддя у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Статтею 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів», виданим відповідно до статті 25 Конституційного Договору між Верховною Радою України та Президентом України про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України, передбачено зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та періоду проходження строкової військової служби (стаття 1 втратила чинність на підставі Указу Президента від 20 березня 2008 року №248/2008).

У той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, яка набрала чинності з 01 березня 2008 року, було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» шляхом доповнення її пункту 3 -1 новим абзацом такого змісту: «До стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеної законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби».

Тобто, на час дії Указу Президента №584 до стажу роботи, що давав судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, вказана норма втратила чинність з 20 березня 2008 року на підставі Указу Президента № 248/2008.

Таким чином, з 01 березня 2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11 червня 2008 року №545, якою пункт 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» доповнено абзацом 2 такого змісту: «до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби». Постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» втратила чинність з 01 січня 2011 року.

Підстави для обчислення спеціального стажу у позивача виникли у січні 2003 року (коли вона проробила 10 років на посаді судді з 1993 року), в зв'язку з чим дія вказаної постанови Кабінету Міністрів України поширюється на позивача, а тому зарахування тільки половину строку навчання - 2 роки 4 місяця 3 дня, вже складає 25 років 1 місяць 5 днів, та є підставою для збільшення розміру довічного грошового утримання до 90%, виходячи, що за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Такої ж думки дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01.06.2016 року у справі №К/9991/55900/12 (щодо зарахування половини строку навчання).

Зазначена правова позиція щодо обов'язкового зарахування органами Пенсійного фонду України половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах та календарного періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи судді, що дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, щодо суддів, призначених чи обраних на посаду до набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI (набрав чинності з дня його опублікування 03 серпня 2010 року) відповідно до пункту 11 розділу XIII "Перехідні положення" даного Закону, узгоджується з рішеннями Вищого адміністративного суду України (ухвала від 15.05.2014 року у справі №К/800/13240/13, ухвала від 05.11.2014 року у справі №К/9991/66912/12, ухвала від 19.11.2014 року у справі №К/9991/35156/11, ухвала від 09.01.2014 року у справі №К/800/968/14, ухвала від 06.02.2014 року у справі №К/800/12466/13, ухвала від 16.01.2014 року у справі №К/9991/32161/12).

Згідно статті 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з цього Закону, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, а також нормативно правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Аналогічна позиція була викладена і в пункті 2.6 Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 25 серпня 2005 року №94 (наказ втратив чинність на підставі Наказу Державної судової адміністрації України №81 від 24 липня 2009 року), за яким до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як десять років зараховується, крім стажу трудової діяльності, зазначеної в частині 4 статті 43 Закону України «Про статус суддів» №2862-12, стаж роботи, передбачений Указом Президента України від 10 липня 1995 року №584 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» (із змінами). Половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах зараховується у разі навчання на денному відділенні.

Так само аналогічна позиція була викладена і в пункті 5.1 Положення «Про призначення і виплату щомісячного грошового утримання працюючим суддям», затвердженим Наказом Державної судової адміністрації України №81 від 24 липня 2009 року (наказ втратив чинність на підставі Наказу Державної судової адміністрації України №177 від 29 грудня 2011 року), за яким до стажу роботи, що дає право судді на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, зараховується стаж роботи, передбачений частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» №2862-12 та абзацом 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

З подання апеляційного суду Одеської області та копії трудової книжки стаж роботи судді ОСОБА_1., який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складає - 33 роки 6 місяців 21 день (з них стаж роботи безпосередньо суддею - 22 роки 9 місяців 2 дня), що є підставою для призначення щомісячного грошового утримання у розмірі 90%. На момент звернення стаж роботи позивача на посаді судді становив 22 роки 9 місяців 2 дня, а загальний стаж роботи, який може бути врахований для призначення щомісячного грошового утримання у розмірі 90%, становив 33 роки 6 місяців 21 день.

Зарахування вказаного стажу підтверджено копіями наказів апеляційного суду Одеської області від 06.08.2010 року №129-ос (про виплату відставки суддям) згідно п.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» та наказу від 10.01.2012 року.

У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.2013 року №3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст.2, абз.2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці), зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід'ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, а також пункту 5 розділу III «;Прикінцеві положення» закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Конституційний суд України визначив наступний порядок виконання рішення: застосуванню підлягає частина третя статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, тобто у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим аніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання»; підлягає застосуванню перше речення частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року № 192-VIII, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку».

За встановлених обставин і визначених відповідно до них правовідносин суд приходить до переконання, що відповідач, вирішуючи заяву позивача щодо відмови у перерахунку та призначення щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 %, не взяв до уваги положення постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року №865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», що привело до прийняття ним незаконного рішення.

Аналіз наведених правових актів дає підстави для висновку, що на час звільнення позивача у відставку чинне законодавство передбачало зарахування до стажу роботи період навчання та період роботи на державній службі, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, виходячи із стажу який складав - 33 роки 6 місяців 21 день (з них стаж роботи безпосередньо суддею - 22 роки 9 місяців 2 дня) та є підставою для перерахунку довічного грошового утримання, його збільшення з 84% до 90 %.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про зобов'язання відповідача зарахувати позивачу до судового стажу роботи за вислугою років, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, виходячи зі стажу - 33 роки 06 місяців 21 день (період навчання, стаж на посаді нотаріуса, період роботи завідуючої сектором обліку комітету ВЛКСМ) та здійснити перерахунок, призначення та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%, виходячи зі стажу - 33 роки 06 місяців 21 день, у відповідності до грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідно довідки апеляційного суду Одеської області про заробітну плату від 16 червня 2016 року, починаючи з 21 жовтня 2016 року, з врахуванням фактично виплачених сум, оскільки до спірних правовідносин необхідно застосувати положення пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 та Пунктом 11 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року №2453-VI, яким встановлено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Прийняття нових нормативних актів не є підставою для скасування рішень, що були прийняті в період дії попередніх актів та відповідали їх вимогам.

Таким чином, вимоги позивачки про визнання дій неправомірними, зобов'язання зарахувати до стажу роботи період навчання та інший стаж на державної службі, який складає 33 роки 06 місяців 21 день щодо перерахунку, призначення та виплати щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Мотиви та доводи відповідача є безпідставними, оскільки законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів», було передбачено право зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, а тому зарахування тільки періоду навчання дає право позивачу на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90%.

Доводи відповідача про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на законі.

З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини у їх сукупності, суд вважає, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.8, 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст.2, 6, 8, 9, 17, 69, 71, 76, 86, 159, 161, 163,183-2 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси про визнання дій противними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси на підставі рішення за №414 від 24 жовтня 2016 року про відмову у призначенні (перерахунку) та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% - протиправною.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси зарахувати ОСОБА_1 до судового стажу роботи за вислугою років, який дає право на призначення та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90%, виходячи із стажу 33 роки 06 місяців 21 день, та здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, у відповідності до грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи зі стажу - 33 роки 06 місяців 21 день, відповідно довідки апеляційного суду Одеської області про заробітну плату від 16 червня 2016 року, починаючи з 21 жовтня 2016 року, з врахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 551(п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанову суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі через Приморський районний суд м.Одеси апеляційної скарги

Суддя 15.11.2016