Справа № 361/4182/16-а
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/4182/16-а
Провадження № 2-а/361/285/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 листопада 2016 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньова Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії відділу зони ЧАЕС при ГУМВС України в Київській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії,-

встановив:

Позивач просить суд визнати неправомірними дії відповідача, що полягають у видачі йому довідки про грошове забезпечення на роботах у зоні відчуження в період з 26.04.1986р. по 15.07.1986р. без урахування нарахування та виплати всіх сум, які увійшли до його грошового забезпечення, зокрема: посадового окладу за військовим або спеціальним званням у подвійному розмірі, тобто 215,1 крб., з розрахунку - (120+95) крб.: 30 днів х 30 днів =215,1 крб.; премії за роботу в зоні відчуження в період з 26.04. по 04.05 1986 р. у розмірі 500 крб.; одноразової виплати офіцерам за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення 390 мілізівертів за період з 26.04. по 04.05 1986 р. у розмірі 3-х місячних окладів по посаді і званню у сумі 645 крб., з розрахунку ((120 крб.+ 95 крб.) х 3 = 645 крб.); добових в розмірі 105 крб., з розрахунку 3,50 крб. за добу х 30 днів = 105 крб.; виплат за харчування у розмірі 85,5 крб., з розрахунку 2,85 крб. за добу х 30 днів = 85,5 крб.; одноразової виплати за переопромінення, отримання дози опромінення 39 бер за період з 26.04. по 15.07.1986 р. у розмірі 1000 крб.; зобов'язати Ліквідаційну комісію відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області включити у довідку про його грошове забезпечення, одержане за роботу у зоні відчуження за період з 26.04. по 15.07.1986 р. нараховану та виплачену одноразову виплату за отриману гранично допустиму дозу опромінення 50 мілізівертів у період з 26.04.1986 р. по 04.05.1986р. у розмірі 3-х місячних окладів по посаді і званню у сумі 645 крб. та премії за роботу у зоні відчуження за період з 26.04.1986 р. по 04.05.1986 р. у розмірі 500 крб., а також нарахувати та виплатити суми, які повинні були бути йому нараховані та виплачені за період роботи у зоні відчуження з 26.04. по 15.07.1986 р., зокрема: посадовий оклад по посаді і званню у подвійному розмірі у сумі 215,1 крб., добові у сумі 105 крб., виплати на харчування 85,5 крб., а також одноразова винагорода за отримання дози опромінення 25 бер і більше у розмірі 1000 крб.; зобов'язати Ліквідаційну комісію видати нову довідку про його грошове забезпечення на роботах у зоні відчуження в період з 26.04. по 15.07.1986 р. з урахуванням вищезазначених сум.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що на час, коли сталась аварія на Чорнобильській АЕС, він працював у Чорнобильському РВ УВС Київської області на посаді оперуповноваженого БХСС у званні старшого лейтенанта, і брав безпосередню участь у ліквідації наслідків з перших годин катастрофи з 26.04.1986 р. з перервами згідно з наказом УВС Київської області, під впливом іонізуючого випромінювання втратив здоров'я, отримав невиліковну фізичну і психологічну недугу. Має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда ІІ групи за захворюванням. пов'язаним із ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, і має право на пільги, встановлені діючим законодавством України. 01.01.2012 р. набула чинності Постанова КМУ від 23.11.2011р. № 1210, якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Відповідно до вказаного Порядку він має право на перерахунок та осучаснення пенсії з урахуванням заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом 1986 -1990 р.р., без додавання суми заробітної плати за період роботи поза межами зони відчуження. Посилаючись на те, що відповідач не нарахував, не виплатив та не включив зазначені вище складові його грошового забезпечення за період роботи у зоні відчуження з 26.04 по 15.07.1986р., тим самим позбавив права на перерахунок пенсії з урахуванням спірних сум грошового забезпечення.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, уповноваженого представника не направив, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень проти позову не подав.

Згідно із частиною четвертою статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, судом ухвалено розглядати справу за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м.Бровари та Броварському районі Київської області, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС 1 -ї категорії, інваліда ІІ групи за захворюванням, пов'язаним з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У період з 26.04.1986 р. по 15.07.1986 р. включно ОСОБА_1, маючи спеціальне звання «старший лейтенант міліції», проходив службу на посаді оперуповноваженого БХСС Чорнобильського РВВС Київського облвиконкому, приймав участь у заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС

З довідки ГУ МВС України в Київській області від 06.07.2016 р. № К-1002 встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказів УВС Київського облвиконкому про виплату кратних окладів особовому складу, брав участь у заходах із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дійсно залучався до зазначених заходів на території зони відчуження в такі періоди: 26.04.1986 р. - м. Прип,ять (наказ від 14.08.1986 № 069); 27.04.1986 р. - 05.05.1986 р. м. Чорнобиль (наказ від 14.08.1986 р. № 069); 12.05.1986 р. - 17.05.1986 р. - с. Кам'янка (наказ від 14.08.1986 р. №069); 20.06.1986 р. - 24.06.1986 р. - м.Чорнобиль (наказ від 14.08.1986 р. № 069); 29.06.1986 р. - 30.06.1986 р. - м.Чорнобиль (наказ від 14.08.1986 р. № 069); 02.07,03.07,06.07,10.07,14.07,15.07.1986 р. - м.Чорнобиль (наказ від 04.10.1986 р. № 088); 01.07.1986 р. - с. Зимовище (наказ від 04.10.1986 р. № 088);12.07.1986 р. - с. Залісся (наказ від 04.10.1986 р. № 088).

Згідно із карткою обліку доз радіоактивного опромінення позивач отримав такі дози опромінення: 26.04.1986 р. - 24 рентгена, 27.04., 28.04., 29.04.1986 р. по 3,5 рентген, 30.04., 01.05., 02.05. 1986 р. - по 4,5 рентген, 03.05., 04.05., 05.05. 1986 р. - по 3,5 рентген, 12.05., 13.05.,14.05., 15.05., 16.05., 17.05., 18.05.1986 р. - по 2 рентгена.

З довідки № 220 від 14.07.2016 р., виданої відділом зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області вбачається, що за роботу в населених пунктах зони м.Чорнобиль, м. Прип'ять, с. Зимовище, с.Залісся за період з 26.04.1986 р. по 15.07.1986 р. ОСОБА_1 за місцем роботи - Чорнобильський РВВС Київського облвиконкому на посаді о/у БХСС був встановлений посадовий оклад 95,00 крб.; згідно розрахункового листа за 1986 р. виплачена заробітна плата в сумі 837,61 крб. (збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 р.р. у сумі 239,55 крб. + оплата праці за дні роботи в зоні відчуження в 1986-1990 р.р. у сумі 598,06 крб.) з урахуванням коефіцієнта 4,3, відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7 «Про умови оплати і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередження забруднення навколишнього середовища». Оплата за підвищеними посадовими окладами по зонах небезпеки проводиться з урахуванням установленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6 - денного (36 годинного) робочого тижня, зокрема:

26.04.1986 р. - зона небезпеки 3, кількість днів перебування - 1день, денна(годинна) тарифна ставка - 7,167, кратність - 4;

27.04.-30.04.1986 р., 20.06.-24.06.1986 р., 29.06.-30.06.1986 р. - зона небезпеки 2, кількість днів перебування - 11 днів, денна(годинна) тарифна ставка - 7,167, кратність - 3;

01.05.-05.05.1986 р., 02.07,03.07,06.07,10.07,14.07,15.07.1986 р. - зона небезпеки 2, кількість днів перебування - 10 днів, денна(годинна) тарифна ставка - 6,935, кратність - 3; 01.05.-05.05.1986 р., 12.05. - 17.05.1986 р., 01.07.,12.07.,15.07.1986 - зона небезпеки 1, кількість днів перебування - 9 днів, денна(годинна) тарифна ставка - 6,935, кратність - 2.

Як пояснив позивач у судовому засіданні, 13.07.2016р. він звернувся до відділу зони ЧАЕС ГУ МВС України в Київській області із заявою про надання довідки про заробітну плату з урахуванням одноразової виплати за отриману гранично допустиму дозу радіоактивного опромінення за період роботи у зоні відчуження з 26.04. по 30.04.1986 р. 390 мілізівертів у розмірі 645 крб., премії за період роботи у зоні відчуження з 26.04. по 30.04.1986 р. у розмірі 500 крб., подвійної оплати праці у розмірі 215,1 крб., добових в розмірі 105, крб., з розрахунку 3,50 крб. за добу - 3,50 крб. х 30 днів =105 крб., виплат на харчування 2,85 крб. за добу - 2,85 крб. х 30 днів = 85,5 крб., одноразової виплати за переопромінення 61 бер за період з 26.04.1986 р. по 15.07.1986 р. у сумі 1000 крб.

Листом від 14.07.2016 р. відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для видачі довідки з урахуванням вищевказаних доплат, оскільки відповідно до розрахункових листів за 1986 р. вказані виплати не проводились.

Згідно п.1 постанови ЦК КПРС Президії ВР СРСР РМ СРСР ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції було постановлено «виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, які виконують службові обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади по військовому чи спеціальному званню в подвійному розмірі.

Тобто зазначена норма була обов'язковою до виконання в частині нарахування окладу позивачу у подвійному розмірі, а як вбачається з наданої довідки грошове утримання (посадовий оклад взяті в однократному розмірі - за період з 26.04.1986 р. по 30.06.1986 р. у розмірі 7,167 крб., за період з 01.05.1986 р. по 15.07.1986 р. у розмірі 6,935 крб., а відтак позивач мав право на отримання посадового окладу у подвійному розмірі.

Разом з тим, підстав для визнання неправомірними дій та покладення обов'язку на відповідача по нарахуванню, виплаті та включенню до грошового забезпечення позивача за період роботи у зоні відчуження крім посадового окладу (95крб., як зазначено у довідці від 14.07.2016р.) також і окладу за спеціальне звання, суд не вбачає, оскільки у представленій самим позивачем довідці № 220 від 14.07.2016 р., виданій відділом зони Чорнобильської АЕС ГУ МВС України в Київській області, відсутні будь-які відомості про встановлення йому також і окладу за спеціальне звання у розмірі 120крб. Будь-яких доказів того, що такий оклад позивачу виплачувався і нараховувався, він суду не представив, а у наданій довідці, або у будь-яких інших наданих позивачем документах про наявність такого окладу не зазначено. Суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог. І виходячи sз заявлених позовних вимог - позивач не заявив вимог про визнання вказаних дій відповідача (в частині не включення в довідку окладу за спеціальне звання ). Тому дане питання суд не розглядає. І при розгляді даного позову суд виходить з відомостей про оклад позивача, зазначений у наданій ним довідці від 14.07.2016р., тобто посадовий оклад 95крб. У разі наявності спору між позивачем і відповідачем з даного приводу, позивач не позбавлений можливості на захист даного права (стосовно додаткового окладу за званням) у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" № 964-рс від 17 травня 1986 року в залежності від рівня радіоактивного забруднення території було введено зони небезпечності з відповідною оплатою роботи працівників, а саме: у III зоні небезпечності - у п'ятикратному розмірі в порівнянні із встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - чотирикратному розмірі, у І зоні -трикратному розмірі. У тих випадках, коли працівник отримував граничну допустиму дозу радіації, у зв'язку чим не допускався для подальшої роботи у вказаних зонах небезпечності, йому виплачувалась одноразова винагорода в розмірі п'ятикратної місячної тарифної ставки (посадового окладу), а особам офіцерського складу військових частин, офіцерського і начальницького складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - трьох місячних окладів грошового утримання за посадою і військовому чи спеціальному званню, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ - 500 крб., військовослужбовцям строкової служби і військовим будівельникам - 300 крб.

Як зазначив позивач у позові, у червні 1987 р. бухгалтер Чорнобильського РВВС ОСОБА_3 повідомила його, що бувшому складу Чорнобильського РВВС виплачується додаткова винагорода в розмірі трьох посадових окладів та премія в розмірі 500 крб. і запросила приїхати до УВС Київської області для отримання вказаних виплати. Він приїхав до УВС разом з дільничним інспектором Логвиненко П.І., де зустріли колегу ОСОБА_4, після чого вони втрьох зайшли до бухгалтера ОСОБА_3, де в присутності вказаних осіб він отримав 645 крб. по одній відомості і 500 крб. по іншій відомості.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 показали, що у червні 1987 р. вони разом приїздили до бухгалтерії ГУ МВС, де головним бухгалтером ОСОБА_3, зокрема, і ОСОБА_1 була виплачена премія 500 крб. і зарплата у трикратному розмірі 600 крб., кошти видавались через касу по двом окремим відомостям.

Позивач, як старший лейтенант міліції, був віднесений до старшого начальницького складу внутрішніх справ СРСР і мав право на отримання одноразової винагороди у розмірі трьох місячних окладів, а не у розмірі 500крб., які мали б бути виплачені особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ, а не особам старшого начальницького складу, до якого відносився позивач. Тому за вказаним вище Розпорядженням позивачу підлягала виплаті одноразова винагорода у розмірі трьох місячних окладів грошового утримання, і не підлягала виплаті додатково одноразова грошова допомога у розмірі 500 крб.

Таким чином, суд вбачає підстави для включення до довідки про грошове забезпечення позивача за період роботи у зоні відчуження - виплачений тримісячний посадовий оклад, без урахування окладу за спеціальне звання (що знаходиться за межами розгляду справи, враховуючи заявлені вимоги і надані докази).

Підстав для включення до довідки про грошове забезпечення позивача одноразової винагороди у розмірі 500 крб. немає, оскільки зазначена винагорода у відповідності до Розпорядження Ради Міністрів СРСР "Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати" № 964-рс від 17 травня 1986 року, виплачувалась прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, особам молодшого начальницького і рядового складу органів КДБ СРСР і внутрішніх справ, до яких позивач не відноситься, враховуючи звання і посаду позивача на той час.

Згідно п.1 постанови ЦК КПРС, Президії ВР СРСР, РМ СРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції було постановлено «Особам офіцерського складу… начальницькому та рядовому складу органів внутрішніх справ виплачувати, крім того, добові».

Тобто зазначена норма була обов'язковою до виконання в частині нарахування добових, однак вони взагалі не нараховувались.

Постановою РМ СРСР ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 року та постановою РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища» було дозволено виплачувати працівникам, в т.ч. особам начальницького і рядового складу ОВС, направлених на роботи по ЛНА на ЧАЕС, добові у розмірі 3 карбованці 50 коп., а також зобов'язано забезпечити їх безоплатним триразовим гарячим харчуванням (із розрахунку 2 крб. 85 коп. на добу).

З довідки № К-1002 від 06.07.2016 р. про періоди роботи та довідки № 220 від 14.07.2016 р. вбачається, що позивач у період з 26.04.1986 р. по 12.07.1986 р. перебував у зоні відчуження з перервами згідно наказів, відомості про нарахування позивачу добових за роботу пов'язану з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища відсутні, а відтак позивач має право на нарахування та виплату добових за період роботи пов'язану з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 р. по 12.07.1986 р., дані виплати відносяться до заробітної плати.

В той же час вимога щодо оплати харчування в розмірі 2 крб. 85 коп. за добу задоволенню не підлягає, оскільки Постанова РМ УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року передбачає 2 крб. 85 коп., як добову суму вартості харчового набору, який мав бути наданий кожній особі, зайнятій на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в якості безоплатного триразового гарячого харчування, а не як складова заробітної плати і не як компенсація особі, зайнятій на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в рахунок щоденного харчування.

Відповідно до Розпорядження КМУ від 25.11.1993 р. № 1006 -р з метою соціального захисту колишніх співробітників апарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше, дозволено МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де вони несли службу, перерахунок провести в межах фонду заробітної плати МВС.

Згідно із карткою обліку доз радіоактивного опромінення позивач отримав такі дози опромінення: 26.04.1986 р. - 24 рентгена, 27.04., 28.04., 29.04.1986 р. по 3,5 рентген, 30.04., 01.05., 02.05. 1986 р. - по 4,5 рентген, 03.05., 04.05., 05.05. 1986 р. - по 3,5 рентген, 12.05., 13.05.,14.05., 15.05., 16.05., 17.05., 18.05.1986 р. - по 2 рентгена.

Основні дозові межі радіоактивного опромінення встановлені ст.5 Закону України «Про захист людини від іонізуючого випромінювання» від 1998 року.

Згідно цієї норми основна дозова межа індивідуального опромінення населення не повинна перевищувати 1 мілізіверта ефективної дози опромінення за рік, при цьому середньорічні ефективні дози опромінення людини, віднесеної до критичних груп, не повинні перевищувати встановленого цією статтею основних лозових меж опромінення незалежно від умов та шляхів формування цих доз.

Відповідно до примітки до частини 1 ст. 5 зазначеного закону 1 мілізіверт дорівнює 0,1 бера.

Згідно норм радіаційної безпеки № 76/87 та основних санітарно - епідеміологічних правил № 72/87 затверджених в 1987 р. МОЗ СРСР «бер» є біологічним еквівалентом рентгена, тобто 1 рентген =1 бер.

Таким чином за період з 26.04.1986 р. по 18.05.1986 р. позивач отримав дозу опромінення 72 рентгена, що дорівнює 72 берам і 720 мілізівертам, тобто позивач отримав дозу опромінення більше ніж 25 бер, позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, а відтак має право на перерахунок свого грошового утримання за період роботи в зоні відчуження із розрахунку посадового окладу і окладу за спеціальним званням, якщо воно було встановлено, що діяли в період роботи в зоні Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон небезпечності, де він ніс службу.

Відповідно до статі 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.1, 2 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України у статті 46 встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до статті 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами.

Так, Міністерство праці та соціальної політики України в своєму листі від 06.03.2012 року № 544/20/132-12 надало роз'яснення, що відомості про встановлення умов і розмірів оплати праці та умов їх запровадження по конкретних особах можуть мати, а отже й надавати виключно підприємства, установи, організації (далі - підприємства), де працювали ці особи, або їхні правонаступники. Згідно статті 15 цього ж Закону видача довідок про заробітну плату у період роботи (служби) з ліквідації наслідків аварії па Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення здійснюється підприємствами (військкоматами), які відповідно до ч.2 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її».

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист заробітної плати, ратифікованої 30 червня 1961 року, Україна прийняла на себе зобов'язання заробітною платою рахувати будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах за виконану роботу або послуги працівникові.

Ст.1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Згідно із ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Будь-яких заперечень, які б спростовували доводи позивача відповідач до суду не надав.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не в повному обсязі нарахував та виплатив позивачу грошове забезпечення за період роботи у зоні відчуження під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тим самим порушив права позивача на отримання заробітної плати з урахуванням складності та умов виконуваної роботи під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та перерахунок пенсії з урахуванням вищезазначених сум, а тому порушені права позивача підлягають судовому захисту.

На відповідача слід покласти зобов'язання нарахувати та виплатити позивачу вказані вище складові його грошового утримання за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, наведені вище, окрім трьох місячних окладів грошового утримання за отримання гранично допустимої дози радіації, які йому були нараховані і виплачені, - як стверджує сам позивач і що підтверджено показаннями свідків, але які не були внесені до довідки.

Разом з тим, суд не може перебирати на себе функції бухгалтерії відділу зони ЧАЕС при ГУМВС України в Київській області, де працював позивач під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, і зазначати у рішенні суду конкретні суми грошового забезпечення позивача, які йому належать до виплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 9, 11, 69, 71, 86, 99, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Ліквідаційної комісії відділу зони ЧАЕС при ГУМВС України в Київській області щодо видачі ОСОБА_1 довідки про грошове забезпечення на роботах у зоні відчуження в період з 26.04. по 15.07.1986 р. без урахування та виплати подвійного посадового окладу за період роботи у зоні відчудження, трьох місячних окладів грошового утримання за отримання гранично допустимої дози радіації, добових і одноразової виплати за отримання дози опромінення більше 25 бер за період роботи в зоні відчуження, як учаснику ліквідації 1 категорії.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію відділу зони ЧАЕС при ГУМВС України в Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 26.04.по 15.07.1986 р. подвійний посадовий оклад за період роботи у зоні відчудження, добові і одноразову виплату за отримання дози опромінення більше 25 бер за період роботи в зоні відчуження, як учаснику ліквідації 1 категорії.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію відділу зони ЧАЕС при ГУМВС України в Київській області видати ОСОБА_1 довідку про грошове забезпечення на роботах у зоні відчуження в період з 26.04. по 15.07.1986 р. з урахуванням нарахованих та виплачених подвійного посадового окладу за період роботи у зоні відчудження, трьох місячних окладів грошового утримання за отримання гранично допустимої дози радіації, добових і одноразової виплати за отримання дози опромінення більше 25 бер за період роботи в зоні відчуження, як учаснику ліквідації 1 категорії.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів.

Суддя Т.В. Селезньова