Справа № 754/10053/16-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Желтобрюх І.Л. та Мамчура Я.С.,

за участю секретаря - Казюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- роз'яснити начальнику Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві що умисне невиконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у справі № 754/2135/14-а та від 29 лютого 2016 року у справі № 754/11304/15-а, що набрали законної сили чи перешкоджання їх виконанню у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 382 КК України є підставою для покарання;

- постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії і бездіяльність яких були визнані незаконними судовими рішеннями у справах № 754/2135/14-а та № 754/11304/15-а;

- накласти штраф у розмірі від 10 до 13 мінімальних заробітних плат;

- допустити негайне виконання постанови суду від 29 лютого 2016 року у справі № 754/11304/15-а;

- зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві у місячний строк подати звіт про виконання постанови суду від 29 лютого 2016 року у справі № 754/11304/15-а;

- звернути увагу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на те, що підвищення пенсії на 35 % суми основного розміру пенсії було призначене постановою суду.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року заказаний адміністративний позов було задоволено в частині вимог про зобов'язання відповідача у місячний строк подати звіт про виконання судового рішення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема апелянт вказує на те, що відповідач умисно не виконує судове рішення, яке набрало законної сили.

Під час судового засідання позивач підтримав свою апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив. Про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь представника відповідача у судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року - без змін виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовної заяви, поданої у порядку ст. 267 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що вимога позивача про зобов'язання відповідача подати звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року є законною і обґрунтованою. У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_2 було відмовлено з тих підстав, що постановлення окремої ухвали є правом суду, а не його обов'язком. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що позивач не визначив коло осіб, винних у невиконанні судового рішення. Також суд першої інстанції посилався на те, що питання щодо допущення судового рішення до негайного виконання вирішує суд при прийнятті постанови по суті спору.

Постанова суду від 08 вересня 2016 року у частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_2 в апеляційному порядку не оскаржувалася та не є предметом апеляційного перегляду.

Перевіряючи обґрунтованість вказаного судового рішення у частині відмови у задоволення позовних ОСОБА_2 колегія суддів дійшла до наступних висновків.

У відповідності до ч. 4 ст. 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з абз. 1 ч. 9 ст. 267 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Адміністративний позов ОСОБА_2 у частині позовних вимог, у яких він просить суд роз'яснити начальнику Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві що умисне невиконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у справі № 754/2135/14-а та від 29 лютого 2016 року у справі № 754/11304/15-а, що набрали законної сили чи перешкоджання їх виконанню у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 382 КК України є підставою для покарання; постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії і бездіяльність яких були визнані незаконними судовими рішеннями у справах № 754/2135/14-а та № 754/11304/15-а; накласти штраф у розмірі від 10 до 13 мінімальних заробітних плат; звернути увагу Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на те, що підвищення пенсії на 35 % суми основного розміру пенсії було призначене постановою суду не відповідає вимогам, зазначеним у ч. 4 ст. 105, абз. 1 ч. 9 ст. 267 КАС України та не підлягає задоволенню.

Крім того, за змістом ст. 166 КАС України постановлення окремої ухвали є повноваженням суду, реалізація якого здійснюється судом із власної ініціативи, а не за клопотанням сторони у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 КАС України за наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат.

Таким чином, накладення штрафу пов'язане із неподанням звіту або розглядом звіту про виконання судового рішення.

Оскільки строк для подачі звіту про виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року раніше не встановлювався, підстави для накладення штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 267 КАС України - відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 256 КАС України суд, який прийняв постанову, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в постанові звернути до негайного виконання постанову: у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; прийняту у справах, визначених статтею 1833 цього Кодексу; про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України, про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця або особи без громадянства та про продовження строку такого затримання, про затримання до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Постанова Деснянського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року не належить до судових рішень, передбачених ч. 2 ст. 256 КАС України, які можуть бути звернуті до негайного виконання.

Крім того, на час звернення ОСОБА_2 до суду із даним позовом, постанова Деснянського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року була переглянута в апеляційному порядку, набрала законної сили та є обов'язковою для виконання відповідачем.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що постанова від 08 вересня 2016 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 є законною і обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в постанові від 08 вересня 2016 року, та не можуть бути підставами для її скасування.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 - відмовити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді І.Л. Желтобрюх

Я.С. Мамчур

Ухвала складена у повному обсязі 15 листопада 2016 року.

Головуючий суддя Горяйнов А.М.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С