Справа № 700/595/16-а
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа№ 700/595/16-а Головуючий у 1-й інстанції Пічкур С.Д.
Суддя-доповідач Бєлова Л.В.
судді Київського апеляційного адміністративного суду Безименної Н.В.
у справі №700/595/16-а
16 листопада 2016 року м. Київ У липні 2016 року позивач, ОСОБА_2, звернулась до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:
визнати протиправною відмову Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області щодо перерахунку пенсії непрацюючому державному службовцю та подальшої її виплати;
зобов'язати Звенигородського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області здійснити перерахунок та виплату пенсії, призначеної відповідно до ст.. 37-1 Закону України «Про державну службу» у редакції, чинній на день призначення пенсії та постанови Кабінету Міністрів України №865 від 31 травня 2000 року (у редакції, чинній на дату призначення пенсії, з 01 липня 2016 року без встановлення строку та обмеження у часі, у зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року на підставі довідки про заробітну плату та забезпечити виплату пенсії в подальшому у розмірі 90% сум заробітної плати згідно з зазначеною довідкою без обмеження її максимальним розміром.
Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2016 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 листопада 2016 року (у складі колегії суддів: головуючого - Бєлової Л.В., суддів - Безименної Н.В., Желтобрюх І.Л.) апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2016 року - залишено без задоволення, постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 06 жовтня 2016 року - без змін.
Вважаю, що у даній справі Київський апеляційний адміністративний суд дійшов помилкових висновків, а суд першої інстанції прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 25 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, не згідний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку.
Вважаю, що колегією суддів Київського апеляційного адміністративного суду при постановленні ухвали від 16 листопада 2016 року не враховано наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.
При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу), у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
З аналізу вищевикладеного вбачається, що на момент призначення пенсії позивачу, її перерахунок здійснювався у відповідності вимог ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року№ 3723-XII, а саме в зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям.
Постановами Кабінету Міністрів України № 1013 від 09 грудня 2015 року та № 77 від 11 лютого 2016 року з 01 грудня 2015 року було підвищено розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери.

Разом з цим, згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII(що діяв на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії) визнано таким, що втратив чинність, у тому числі, Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З аналізу вищевикладеного вбачається, що вищезазначені норми не стосуються перерахунку раніше призначених пенсій, а застосовуються у разі реалізації державними службовцями права на пенсійне забезпечення після набрання законної сили Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, тобто після 01 травня 2016 року.

Таким чином, станом на момент призначення позивачу пенсії законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про державну службу», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати.

Разом із тим, на момент звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії питання такого перерахунку чинним законодавством не врегульоване, в той час як передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям повинні бути визначені Кабінетом Міністрів України.

За принципом верховенства права, що визначений у частині четвертій статті 8 КАС України, забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Ураховуючи, що Кабінетом Міністрів України не вжито заходів на реалізацію вищенаведеної норми, виходячи із приписів частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та статті 22, згідно з якою закріплені Конституцією України права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, вважаю, що позивач має право на перерахунок пенсії у зв'язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів». При такому перерахунку мають застосовуватися норми, що визначали умови та порядок перерахунку пенсії, які діяли на момент її призначення позивачу.

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Н.В. Безименна