Справа № 825/1786/16
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року Чернігів Справа № 825/1786/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Житняк Л.О.,

за участі секретаря Стасюк Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Шелеста С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

11.10.2016 ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області від 18.05.2016 №59-1301.

В судовому засіданні проведено заміну неналежного відповідача на належного, а саме Державну податкову інспекцію у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області на Чернігівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - Чернігівська ОДПІ), у зв'язку з реорганізацією шляхом приєднання до відповідних територіальних органів Міністерства доходів і зборів територіальних органів Державної податкової служби та Державної митної служби (постанова Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №229) та подальшої реорганізації територіальних органів Міністерства доходів і зборів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної фіскальної служби (постанова Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №311).

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що договір оренди земельної ділянки закінчився, при цьому, відбулася також зміна її поштової адреси, у зв'язку з чим, позивач оформлює правовстановлюючі документи, які на момент розгляду справи в суді - відсутні. Не беручи до увагу ту обставину, що позивач продовжує користуватися земельною ділянку, вважає, що оскільки договір оренди є єдиною підставою для нарахування податкового зобов'язання, винесення спірного податкового повідомлення-рішення є протиправним та таким, що порушує його права. Крім того, позивачк вказує, що контролюючим органом було порушено порядок направлення податкового повідомлення-рішення, оскільки спірне рішення отримано ним від Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, а тому податкове повідомлення-рішення від 18.05.2016 №59-1301 підлягає скасуванню.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві з наданням додаткових пояснень, та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, надав суду письмові заперечення та зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято з дотриманням норм діючого законодавства, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.02.2006 між громадянами ОСОБА_3, ОСОБА_5 та Чернігівською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований за № 2768 (далі - Договір № 2768), загальною площею 0,0893 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1. Вказаний договір було укладено для експлуатації нерухомості, що належала позивачу та гр.ОСОБА_5 на праві власності (а.с.35-36). Також, у зв'язку зі зміною розміру орендної плати, між сторонами, 23.06.2009 було укладено Додаткову угоду до договору земельної ділянки № 2768, яка є невід'ємною частиною Договору від 24.02.2006 № 2769 (а.с.37).

14.03.2016 позивач та гр.ОСОБА_5 повідомили Чернігівську міську раду про припинення дії Договору № 2768 у зв'язку з закінченням терміну його дії, надіславши також три примірники актів передачі-приймання земельної ділянки та повідомили про намір укласти новий договір оренди нової земельної ділянки, у зв'язку зі зміною об'єктів нерухомого майна та зміною форми і розмірів земельної ділянки, на якій вони розташовані (а.с.18).

Листом від 30.03.2016 № 2090 (а.с.19) Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради підтвердило факт закінчення терміну дії Договору № 2768, а саме 24.02.2011, та просило повідомити позивача на якій стадії знаходиться підготовка документів, щодо оформлення земельної ділянки, що знаходиться за адресую АДРЕСА_1. Крім того, враховуючи повідомлення позивача про зміну об'єктів нерухомості, просило надати копії підтверджуючих документів (декларацію про готовність об'єкту до експлуатації).

Листом Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від 26.05.2016 №01-18/1282 "Щодо надання довідки про можливість присвоєння поштової адреси", було повідомлено, що відповідно до наданих документів та схемою розміщення об'єктів нерухомого майна по 2-му провулку Гомельському, нежитловим приміщенням, літ. "З2-1" (літ. 1-1, 1-2, 1-3, 1-4), загальною площею 51,9 кв.м та об'єкту нерухомості (шихтовій) літ. "И-3", загальною площею 270,5 кв.м, по АДРЕСА_1, що становлять одну будівлю, Управління архітектури та містобудування вважає за можливе присвоїти поштову адресу - АДРЕСА_2.

09.08.2016 позивач та гр.ОСОБА_5 подали заяву на ім'я Чернігівського міського голови про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою меж земельної ділянки в натурі за адресою АДРЕСА_2, м. Чернігів, загальною площею 0,0377 га, для укладання договору оренди, з метою експлуатації об'єкту нерухомості (а.с.21).

Також, гр.ОСОБА_5 09.08.2016 повідомлено начальника Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради про те, що на виконання намірів щодо укладення договору оренди земельної ділянки, викладених у листі від 05.05.2016, станом на 09.08.2016 оформлено право власності на придбане і поділене нерухоме майно, та повідомлено про подання заяви на ім'я міського голови заяви з проханням надати дозвіл на складання технічної документації із землеустрою меж земельної ділянки.

Відтак, Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради, листом від 26.08.2016 № 5309 (а.с.23), позивача та гр.ОСОБА_5 повідомлено, що оскільки земельна ділянка, площею 0,0377 га по АДРЕСА_2 не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, надання її в користування може здійснюватися тільки на підставі проекту землеустрою щодо відведення. Одночасно повідомлено, що для розгляду клопотання на сесії міської ради, позивачу та ОСОБА_5 необхідно буде надати до Управління земельних ресурсів схему розміщення земельної ділянки та копію договору купівлі-продажу розташованого на ній нерухомого майна.

05.09.2016 ОСОБА_5 надано повторно схему розміщення земельної ділянки, на якій розташовані об'єкти нерухомого майна, що належать йому та позивачу на праві власності та додатково надано договір купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна. Також повідомлено, що зазначена нерухомість об'єднана в один об'єкт.

Листом від 13.09.2016 №5652 Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради повідомило позивача про включення до проекту рішення чергової сесії питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Так, 07.07.2016 позивачем було отримано рекомендований лист від Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, який містив податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Чернігові Головного управління ДФС у Чернігівській області від 18.05.2016 №59-1301, яким ОСОБА_3 визначено суму податкового зобов'язання за платежем "орендна плата з фізичних осіб" у розмірі 4 547,76 грн, що є предметом даного спору.

Позивач скористався правом на оскарження даного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, за наслідками розгляду якого, скарги були залишені без задоволення.

Отже, надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно із ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, відповідно до п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) встановлено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі. Об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або у користуванні, земельні ділянки (паї), які перебувають у власності (ст.270 Кодексу).

Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативно грошову оцінку яких не проведено (п.271.1 ст.271 Кодексу).

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (п.286.1 ст.286 Кодексу), відповідно до умов сплати орендної плати за землю (ст.288 Кодексу) та згідно п.288.7 ст.288 Кодексу, якою визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 Кодексу.

Пунктом 286.5 ст.286 Кодексу встановлено, що нарахування фізичним особам сум земельного податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному ст.58 Кодексу. Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п.287.5 ст.287 Кодексу).

Відповідно до п.287.1 ст.287 Кодексу, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Згідно п.288.1 ст.288 Кодексу, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік та інформувати відповідний орган державної податкової служби України про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зміни.

Так, за загальним правилом, відповідно до ч.1 ст.31 Закону України від 06.10.1998 № 161 "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Наведена норма також передбачена і п.27 Договору № 2768. Як встановлено п.5 Договору № 2768 - вказаний договір укладено на 5 років. Після закінчення строку дії договору орендарі мають переважне право на його поновлення на новий строк. Після припинення цього договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, в якому він одержав її в оренду (п.18). У відповідності до п.29 у разі припинення або розірвання цього договору орендар має забезпечити виконання умов повернення земельної ділянки, визначених у п.18 цього договору.

Судом встановлено, що керуючись вказаними умовами договору, позивачем 14.03.2016 повідомлено Чернігівську міську раду про припинення дії Договору № 2768 у зв'язку з закінченням терміну його дії та надіслано три примірники актів передачі-приймання земельної ділянки.

Враховуючи зміни поштової адреси, пов'язаної зі зміною об'єктів нерухомості, маючи намір укласти новий договір оренди земельної ділянки та вважаючи датою закінчення Договору № 2768 - 24.02.2016, про що зазначено в позовній заяві, на думку позивача, підстави для нарахування відповідачем орендної плати за землю відсутні.

Суд не погоджується з такою позицією позивача та зазначає наступне.

Земельна ділянка, площею 0,0377 га, що знаходиться по АДРЕСА_2 не зареєстрована в державному земельному кадастрі, доказів на спростування вказаних обставин суду не надано, і надання її в користування може здійснюватися тільки на підставі проекту землеустрою щодо відведення і укладення відповідного договору.

Тобто, укладення нового договору оренди і відповідно виникнення підстав для нарахування податку ставиться в залежність від наявності оформленої належним чином технічної документації на нову земельну ділянку.

Водночас, враховуючи термін закінчення дії Договору оренди землі від 24.02.2006 № 2768, а саме 24.02.2011, суд звертає увагу, що Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради не повідомляло Чернігівську ОДПІ про повернення позивачу та гр.ОСОБА_5 земельної ділянки по АДРЕСА_1, а також про їх відмову від продовження Договору оренди № 2768. Також відсутня і інформація про фактичне проведення процедури повернення земельної ділянки орендованої за даним договором.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 по теперішній час використовує земельну ділянку, надану їй в користування Договором № 2768, та своєчасно сплачувала податок з орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою в рівних частинах з гр.ОСОБА_5 протягом 2012-2015 років (після закінчення дії Договору №2768), оскільки на ній розташовані об'єкти нерухомого майна, які на праві власності їй належать. Плата за користування земельною ділянкою відбувалась на підставах встановлених Договором № 2768 та додатковою угодою до нього. Вказані обставини представником позивача також не заперечувались.

Таким чином, зміна об'єктів нерухомого майна та відповідно зміна форми і розмірів земельної ділянки, і як наслідок зміна поштової адреси, на якій вони розташовані не спростовують факту використання земельної ділянки наданої в оренду Договором № 2768, термін дії якого закінчився 24.02.2011.

Суд враховує, що відповідно до ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно ст.289 Кодексу для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, розраховує величину коефіцієнта індексації нормативно грошової оцінки земель.

Відповідно до п.3 Договору № 2768, нормативно грошова оцінка земельної ділянки складає 135 056,25 грн, з врахуванням коефіцієнту індексації за 2005 рік - 1,035.

Як вбачається з листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 11.01.2016 №6-28-0.22-201/2-16 коефіцієнти індексації нормативно грошової оцінки земель після дати укладення договору №2768 становили: 2007-1,028, 2008 - 1,152, 2009 - 1,059, 2010 - 1,0, 2011 - 1,0, 2012 -1,0, 2013 - 1,0, 2014 - 1,249, 2015 - 1,433.

Таким чином, нормативно грошова оцінка даної земельної ділянки станом на 1 січня 2016 року становила 303 177,58 грн, і відповідно сума орендної плати в розмірі 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки становить 9 095,52 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 використовують земельну ділянку надану в оренду Договором № 2768 в рівних частинах, податкове зобов'язання за користування земельною ділянкою для позивача становить 4 547,76 грн.

Тобто, визначена відповідачем у розмірі відповідному до норм чинного законодавства.

При цьому, суд не бере до уваги посилання представника позивача на обставину щодо направлення 14.03.2016 Чернігівській міській раді листа про припинення дії Договору № 2768 у зв'язку з закінченням терміну його дії та примірників актів передачі-приймання земельної ділянки, оскільки такі дії, на думку суду, повинні були вчинятися позивачем, по-перше, ще в 2011 році. По-друге, сплата орендних платежів припиняється моментом фактичної передачі земельної ділянки, чого в даних правовідносинах бути не може, оскільки на даній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, яким позивач користується.

Щодо не проведення процедури повернення земельної ділянки та не підписання актів приймання передачі земельної ділянки, наданої в оренду Договором № 2768, попри їх направлення, суд зауважує, що дослідження даного питання виходить за межі заявлених позовних вимог та виникає з інших правовідносин, зокрема, правовідносин позивача та Чернігівської міської ради, як і невиконання останньою норм встановлених ст.288 Кодексу.

Щодо порушення відповідачем порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 та положень ст.58 Кодексу, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що спірне податкове повідомлення-рішення надіслано позивачу Управлінням земельних ресурсів Чернігівської міської ради.

Проте, суд в даному випадку враховує, що відповідно до розпорядження Чернігівської міської ради від 07.06.2016 № 187-р, Управлінню земельних ресурсів Чернігівської міської ради спільно з Чернігівською ОДПІ було доручено забезпечити направлення до 1 липня поточного року повідомлень фізичним особам - платникам плати за землю. Таким чином, на виконання вказаного розпорядження, Управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради взяло на себе зобов'язання здійснювати поштове обслуговування з направлення податкових повідомлень-рішень платникам орендної плати за землю.

Отже, суд має захистити права та охоронювані законом інтереси від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, коли ці порушення не припинені (ст.ст.7, 8, 11, ч.4 ст.112, ст.162 Кодексу) при встановленні факту протиправної поведінки суб'єкта владних повноважень. При цьому суд зауважує, що зазначений спосіб врегулювання процедури направлення податкового повідомлення-рішення в даному випадку не впливає на порушення прав позивача за встановленого факту отримання ним спірного податкового повідомлення-рішення, та не може слугувати автоматичною підставою для його скасування. Тобто, суд не може обмежитись формальними ознаками для визнання недійним податкового повідомлення-рішення за встановленого факту користування позивачем земельною ділянкою, наданою в оренду Договором № 2768 після закінчення його дії. Відповідно, додаткове врегулювання встановленого законом, на той час, порядку реалізації повноважень не може бути перешкодою для виконання покладених завдань.

Таким шляхом суд перевірив, зокрема: чи використовувались повноваження державною податковою інспекцією з тією метою, з якою вони надані; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); неупереджено; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Щодо посилань позивача на судову практику в справах даної категорії, зокрема на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2015 у справі №825/2790/15-а, суд зазначає, що в даному випадку у справі № 825/1786/16 право власності на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці по АДРЕСА_2 (попередньо АДРЕСА_1), належить позивачу, в той же час у справі №825/2790/15-а майно вибуло із власності позивача, та з моменту такого вибуття договір оренди землі, що використовувався ним для обслуговування приміщень, фактично припинив свою дію і не міг утворювати у відношенні того позивача наслідків, у вигляді зобов'язання сплачувати орендну плату, а тому суд не може взяти їх до уваги.

Також спростовуючи помилкову позицію представника позивача про відсутність підстав сплати орендної плати за земельну ділянку, суд додатково зазначає, що земельні ділянки, по яких міськрадою прийняті рішення про їх передачу у користування, але документи, що посвідчують права на такі земельні ділянки, не зареєстровані), які використовуються суб'єктами господарської діяльності, але право власності на які або право оренди яких у встановленому законодавством порядку не оформлено (не переоформлено), справляється в розмірі мінімальної річної орендної плати за земельні ділянки, встановленої ст.21 Закону України "Про оренду землі".

Таким чином, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про помилковість міркувань позивача щодо відсутності обов'язку зі сплати податку по орендній платі за землю, оскільки попри наявність встановленого факту припинення дії Договору від 24.02.2011 № 2768, направлення актів прийому передачі земельної ділянки, у зв'язку зі зміною об'єктів нерухомого майна та зміною форми і розмірів земельної ділянки, на якій вони розташовані і бажання укласти новий договір оренди земельної ділянки, що підтверджується матеріалами справи, зазначене не спростовує факту використання позивачем земельної ділянки наданої в оренду Договором № 2768.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, згідно ч.1 ст.71 та ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України приходить до висновку, що контролюючим органом правомірно винесено податкове повідомлення-рішення від 18.05.2016 №59-1301, а тому в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Житняк