Справа № 308/11799/16-а
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., перекладачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, адміністративну справу за адміністративним позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управляння Державної прикордонної служби України до громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 160 частини 3 КАС України 11 листопада 2016 року було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови виготовлено та підписано 15 листопада 2016 року.

Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина КНР ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 10.11.2016 року відповідач був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Ужгород» Чопського прикордонного загону при спробі незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав. Так, у відповідача документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України не має, перебуває на території України незаконно, на територію України потрапив незаконним шляхом, коштів для виїзду з території України не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичі на території України відсутні.

Враховуючи зазначене, позивач просить на підставі ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» примусово видворити за межі території України гр. КНР ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина КНР ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також на підставі п. 5 ч.2 ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України не має, оскільки втратив такі, має бажання повернутись додому. З заявою для отримання статусу біженця не звертався.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

За правилами частини шостої статті 6 КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Згідно з ч.4 ст.50 КАС України іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 183-7 КАС України.

В судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2016 року громадянин КНР ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, був затриманий прикордонним нарядом «Вартовий шлагбауму» від відділу прикордонної служби «Ужгород» Чопського прикордонного загону за спробу незаконного перетину державного кордону з України в Словацьку Республіку поза межами пункту пропуску. На момент затримання документів, що посвідчують особу не мав.

Представлені позивачем докази свідчать про те, що громадянин КНР ОСОБА_5 реалізуючи свої права та свободи, могла встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу європейську країну на постійне місце проживання, або тимчасово прибути для працевлаштування на визначений термін, як це передбачено законодавством України, законодавством інших держав та міжнародними документами, не завдавши шкоди національним інтересам України. Але знаючи про можливість легально виїхати до європейських країн, відповідач вибрав більш легкий та незаконний спосіб, знаючи, що для досягнення своєї мети вона неодноразово буде порушувати та ігнорувати законодавство країн на своєму шляху, умисно пішла на вчинення правопорушення.

Згідно вимог ч.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» органи охорони державного кордону, стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення.

Відповідно до ч.4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Судом встановлено, що відповідач документів, які посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України не має, перебуває на території України незаконно, на територію України потрапила незаконним шляхом, коштів для виїзду не має, працевлаштуватись на території України не має змоги, родичі на території України відсутні. Відповідач не відноситься до осіб, яким надано статут біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Таким чином, позовні вимоги щодо примусового видворення відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 160-163, 183-7, 256 ч.2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення та затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі України - задовольнити.

Примусово видворити громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі території України.

Затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош