Справа № 439/876/16а
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Справа № 876/7082/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання - Бадівській О.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Тереховського В.І.,

та його представника - Барабаш В.Г.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу інженера охорони і захисту лісу Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» Тереховського Володимира Ігоровича на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інженера охорони і захисту лісу Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» Тереховського Володимира Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом інженера охорони і захисту лісу Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» (далі - ДП) Тереховського В.І. (далі - Інженер охорони) в якому просив:

визнати дії Тереховського В.І щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення (далі - ПАП) від 19.05.2016 №12/2, №13/2 (далі - Протоколи), та постанови по справі ПАП від 30.06.2016 серійний номер 000195 №2 (далі - Постанова) за ознаками вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.65 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170грн незаконними, скасувати їх, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;

зобов'язати відповідача повернути ОСОБА_1 незаконно утримане ним його майно на території, а саме: колоди породи «сосна» в кількості 2,572м.куб., та колоди породи «дуб» в кількості 8,725м.куб., вилучені з його господарства працівниками поліції 19.05.2016.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана Постанова винесена відповідачем передчасно, оскільки його причетність до незаконної порубки дерев на територіях земель Лешнівського та Берлинського лісництвах не встановлена, а вилучену із його двору лісопродукцію він офіційно придбав, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними.

Постановою Бродівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2016 року у справі №439/876/16-а позов задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано Постанову. Справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності надіслано Інженеру охорони для нового розгляду.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що усі доводи відповідача щодо причетності ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення ґрунтуються на непрямих доказах, які стали підставою для винесення оскаржуваної Постанови, а тому така не може вважатися обґрунтованою і повинна бути скасована, оскільки її висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. У поданій апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про відсутність доказів причетності позивача до вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.65 КУпАП. Вважає такі висновки суду першої інстанції необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких міркувань.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що незважаючи на усі подані відповідачем докази, які б мали підтверджувати вину позивача у вчиненому правопорушенні їх недостатньо, оскільки вони не свідчать про те, що така незаконна порубка була здійснена саме ОСОБА_1, адже диспозиція ст.65 КУпАП передбачає відповідальність не за зберігання лісу, який був незаконно порубаний, а саме за незаконну порубку такого лісу.

Такі висновки суду є правильними з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 19.05.2016 на території земель держлісфонду ДП вище зазначених лісництв було виявлено незаконні рубки дерев (дуб звичайний-1шт., сосна звичайна-1шт., граб звичайний 3 шт., та три дерева сухостійних-сосни звичайної 3шт.). По даному факту було повідомлено відповідний місцевий орган поліції. Того ж дня після огляду місця події працівниками слідчо-оперативної групи було виявлено сліди гужового транспорту, які вели з місць незаконної рубки у ворота господарства де проживає позивач. В результаті огляду господарства була виявлена лісопродукція на яку у позивача не було відповідних документів, які б підтверджували її походження.

Оскільки ОСОБА_1 не пред'явив жодного документа на знайдену у його дворі лісопродукцію Інженером охорони 19.05.2016 було складено два Протоколи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ст.65 КУпАП (а.с.89).

Цього ж таки 19.05.2016 працівниками поліції були внесені відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ст.246 Кримінального кодексу України - незаконна порубка лісу. Проте, 15.06.2016 таке було закрито у зв'язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Виходячи з цього Інженером охорони 30.06.2016 на підставі вищезазначених протоколів було прийнято Постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.65 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170грн (а.с.90).

Не погодившись із таким рішенням Інженера охорони, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до 65 КУпАП незаконна порубка і пошкодження дерев і чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян у розмірі від п'яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від семи до дванадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган при розгляді справи ПАП зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.251 КУпАП, доказами в справі ПАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом ПАП, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На спростування вимог позову та в обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач та його представник стверджують, що у справі є достатньо доказів, які безспірно підтверджують факт вчинення позивачем відповідного правопорушення.

Зокрема зазначають наступне.

На думку апелянта, судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що вилучення незаконно зрубаної деревини з приватного господарства не свідчить про те, що вказану деревину зрубав власник даного господарства, оскільки подані ним документи щодо походження такої не відповідають ознакам лісопродукції, яка вилучена.

Крім того Інженер охорони критично ставиться до того, що судом не взято до уваги висновки деревинознавчого та трасологічного досліджень. Якими, зокрема встановлено, що вилучена у позивача продукція зрубана у травні 2016 року (щодо взірців деревини зрубаної у Лешнівському лісництві). Щодо висновку трасологічного дослідження, то зі змісту такого вбачається, що зріз із двох колод сосни, що вилучено з господарства ОСОБА_1 і зріз з пня раніше складали одне ціле. (взірці деревини зрубаної в Берлинському лісництві). Відносно решти деревини ідентифікуючих ознак не встановлено (а.с.96-117).

Також апелянт при наданні пояснень звертає увагу суду на те, що до матеріалів справи долучено відеозапис з якого видно, що позивач на своєму подвір'ї відрізає компелеві частини колод з метою неможливості для їх майбутньої ідентифікації.

Усе це на думку Інженера охорони та його представника, є беззаперечними доказами, які підтверджують причетність позивача до вчиненого правопорушення.

Позивач же як і в суді першої інстанції зазначає те, що вказана деревина йому не належить і звідки вона взялася пояснити не може.

Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом першої інстанції вірно зауважено те, що виявлення на господарстві позивача лісопродукції, що була здобута в результаті незаконної порубки лісу, ще не свідчить про те, що така порубка була здійснена саме ОСОБА_1 та не може бути самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст.65 КУпАП.

Проте слід наголосити на тому, що зібрані відповідачем докази можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності за зберігання майна завідомо здобутого злочинним шляхом, за умови, що його вина буде доведена відповідними компетентними органами у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення в цій частині.

Однак, суд першої інстанції правильно по суті вирішивши справу, помилково застосував норми матеріального та процесуального права, що є підставою для часткової зміни та скасування ухваленого судового рішення.

Частиною 2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) закріплено, що при задоволенні адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень.

Стаття ж 293 КУпАП вказує, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. Якщо буде встановлено, що постанову винесено органом (посадовою особою), неправомочним вирішувати цю справу, то така постанова скасовується і справа надсилається на розгляд компетентного органу (посадової особи).

Належні способи захисту - це способи, які прямо передбачені законом або спеціальною нормою, аналіз якої уможливлює обрати такий спосіб захисту, який дає змогу забезпечити виконання її приписів.

При ухваленні оскаржуваного судового рішення суд, надсилаючи справу на новий розгляд вийшов за межі своєї компетенції та помилково обрав неналежний спосіб захисту порушеного права, з огляду на те, що така вимога позивачем не була заявлена. Виходячи з цього суд мав би лише дослідити питання законності та обґрунтованості Постанови, що оскаржується.

Вищий адміністративний суд України в абзаці 1 п.10, пп.10.1 п.10 постанови Пленуму від 20.05.2013 №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз'яснив, що резолютивна частина рішення є завершальною і відображає результат вирішення справи адміністративної юрисдикції, а тому повинна містити чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову, апеляційної чи касаційної скарги. У рішеннях про часткове задоволення позовних вимог суд повинен зазначити про залишення без задоволення решти вимог.

Цих вимог судом першої інстанції дотримано не було, позаяк в резолютивній частині рішення не зазначено про залишення без задоволення решти позовних вимог, що є підставою для зміни такого рішення.

Апелянт в апеляційній скарзі на вказані обставини не посилається, однак відповідно до ч.1 ст.195 КАС, суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Підставою для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є вирішення не всіх позовних вимог або питань (п.2 ч.1 ст.201 КАС).

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 201, 202, 205, 207, 254 КАС, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу інженера охорони і захисту лісу Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» Тереховського Володимира Ігоровича задовольнити частково.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2016 року в частині надіслання справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності для нового розгляду інженеру охорони і захисту лісу Державного підприємства «Бродівське лісове господарство» скасувати.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2016 року змінити, доповнивши резолютивну частину постанови абзацом четвертим такого змісту:

«В решті позову відмовити».

Абзац четвертий резолютивної частини цієї постанови вважати відповідно абзацом п'ятим.

В решті постанову Бродівського районного суду Львівської області від 09 вересня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч.3 ст.160 КАС - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 14 листопада 2016 року.