Справа № 646/439/16-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 р.Справа № 646/439/16-а
Харківський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Яковенко М.М.

судді: Лях О.П., Старосуд М.І.

секретарі судового засідання: Антипенко В.А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представник відповідача: Ісаєнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2016 року по справі № 646/439/16-а за позовом ОСОБА_3 до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, третя особа Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про скасування постанови про відкриття та закінчення виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернулась до Червонозаводського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,третя особа: Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби и Харківського міського управління юстиції, в якому просила суд визнати незаконними та неправомірними дії старшого державного виконавця Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ Ісаєнко А.В. які виявились при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №39398884 від 15.08.2013, скасувати постанову № 39398884 від 15.08.2013 про відкриття виконавчого провадження та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 39398884 від 11.10.2013 року. В своїй заяві від 22.08.2016року ОСОБА_3 додатково просила стягнути на її користь судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2016 року позов залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, пославшись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим просив ухвалу скасувати та прийняти нову якою задовольнити позов в повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом зроблений хибний висновок про пропуск строку звернення до суду та наданням не належної оцінки доказам. Судом під час винесення ухвали не враховане клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке було здано до суду 15.01.2016 року разом з позовом.

Вказує, що в зв'язку з тим, що суд відкрив провадження у справі без сумнівів щодо пропуску такого строку, то залишаючи вже його згодом без розгляду не було підстав, при чому клопотання про поновлення строку не було розглянуте. Вважає, що при розгляді справи суддя першої інстанції безпідставно не врахував її зауваження та упереджено ставився до неї. Вказує, що з огляду на те, що вона після того як дізналась у липні 2015 року про наявність спірних постанов та звернулась до суду із позовом не до того відповідача, що стало підставою для відмови у задоволенні її позову відповідно до постанови від 10.11.2015 року. Тому після цього вона вже звернулась у січні 2016 року до належного суду та відповідача. Вважає, що зазначені обставини є поважними причинами, тому строк звернення до суду підлягає поновленню. Також просила вирішити питання про стягнення понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.

Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та наполягав на залишенні її без задоволення. Зазначив, що зазначених матеріалів з огляду на сплив строку, вже не існує. Надав письмові заперечення.

Представник третьої сторони в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Від нього надійшли письмові заперечення проти апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач просить суд скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №39398884 від 15.08.2013 року, та постанову про закінчення виконавчого провадження №39398884 від 11.10.2013 року. З пояснень позивача вбачається, що про винесення оскаржуваних постанов дізналася 28.07.2015 року.

Залишаючи без розгляду позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно ст.99, 100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, відповідно п.п. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

2. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

3. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

2. Позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Крім того, за правилами ч.6 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» (Закон №606), постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Аналогічне питання щодо строку оскарження закріплено також в ч.3 ст..49 Закону, якою визначено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

На підставі викладеного, звернення з позовом до суду по сформованим позивачем вимогам, обумовлено 10-тиденним строком, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта щодо не врахування судом першої інстанції поданої раніше разом з позовною заявою 15.01.2016 року заяви про поновлення строку, в якій вона вказувала на причини пропуску звернення до суду та необхідності поновити такий строк.

Під час апеляційного перегляду, в матеріалах справи було відсутнє зазначене позивачем клопотання, в зв'язку з чим на вимогу суду, Позивач надала таке клопотання про поновлення строку.

Як вбачається з цього клопотання, позивач дійсно 15.01.2016 року до канцелярії суду першої інстанції подала клопотання про поновлення строку на звернення до суду. В той же час, адміністративний позов від 16.01.2016 року повертався позивачу відповідно до ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19.01.2016 року.

За наслідками апеляційного перегляду ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 19.01.2016 року, за ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2016 року, справа була спрямована до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Після повторного прийняття до провадження справи, з матеріалів справи не вбачається, що позивачем було подано заяву про поновлення строку під час надання оригіналу позовної заяви, такого не було здійснено і під час розгляду справи в суді. Таку заяву, позивач надав лише в суді апеляційної інстанції під час судового розгляду, а тому вважати безпідставним не врахуванням судом першої інстанції такої заяви на час прийняття оскаржуванної ухвали, є безпідставними доводами. До того ж, суд звертає увагу, що в додатку до позовної заяви, відсутні будь-які посилання на зазначену заяву. Колегія суддів не вбачає підстав, що при розгляді справи суддя першої інстанції безпідставно не врахував її зауваження та упереджено ставився до неї. При чому. Позивач будь-яких заяв-клопотань про відвід судді не заявляла. Повернення позовної заяви ухвалою від 19.01.2016 року не вказує на упередженість або не повагу до позивача.

В той же час, не зважаючи на відсутність в матеріалах справи такого клопотання, колегія суддів не обмежена можливістю при апеляційному перегляду надати оцінку такому клопотанню, наведеним доводам щодо пропуску стоку до суду та можливою необхідністю їх поновлення при наявності на то підстав.

Щодо зазначених позивачем причин пропуску строку звернення до суду як такі, що можуть бути враховані як поважні для поновлення строку звернення до суду, колегія суддів зазначає.

Як встановлено за матеріалами справи, позивач про порушення своїх прав дізнався у кінці липня 2015 року. Принаймні такі доводи позивача стороною відповідача не спростовані належними доказами.

В зв'язку з чим, ОСОБА_1 вперше звернулася з позовом до Орджонікідзевського районного суду м.Харкова з позовними вимогами до Орджонікідзевсього ВДВС ХМУЮ якими оскаржувала відповідно дії та постанови держвиконавця про відкриття виконавчого провадження та його закінчення. Провадження по справі було відкрите 13.08.2015 року.

За наслідками розгляду справи, цим судом постановою від 10.11.2015 року по справі 644/8255/15а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ про визнання дій старшого державного виконавця Червонозаводського ВДВС ХМУЮ Ісаєнко А.В. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.08.2013 року №39398884 неправомірними та зобов'язати його скасувати цю постанову, а також скасування постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.02.2014 року №41978539, видану держвиконавцем Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_4 було відмовлено, в зв'язку з заявленням вимог до не належного відповідача (а.с.47).

Зазначена постанова суду першої інстанції була спрямована до позивача та отримана особисто ОСОБА_1 згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення 26 листопада 2015 року, проти чого позивач не заперечував в судовому засіданні.

В той же час, після отримання постанови суду від 10.11.2015 року та звернення до належного суду та відповідача (16.01.2016 року) пройшло фактично близько двох місяців. Тобто, адже після отримання постанови суду, з якої позивач дізналась про помилкове звернення не до того відповідача, вона знов таки перевищила 10-ти денний строк та звернулась після спливу значного терміну. При чому, не під час розгляду справи в суді першої інстанції, не під час подання апеляційної скарги, не під час розгляду справи в суді жодних обґрунтованих доводів, які підтверджувались належними та допустимими доказами на пропуск такого строку не навела та суду не представила, чим знехтувала своїми обов'язками щодо доказування.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Тобто, саме позивач зобов'язаний доводити, що на пропуск строку звернення до суду мали вплив такі обставини, що обґрунтовано унеможливлювали своєчасно подати позов. В той же час, колегія суддів зазначає, що протягом усього розгляду справи позивач не надав жодного такого доказу, окрім того, що вона дійсно зверталась до неналежного суду та відповідача. При чому, колегія суддів приймає таку позицію позивача, але ж в той же час, з огляду на достатньо тривалий час не звернення з позовом до належного суду та відповідача (до 15-16.01.2016 р.), після отримання постанови суду від 10.11.2015 року-26.11.2015 року, не наведення таких доводів в апеляційній скарзі та не надання жодного доказу неможливості протягом усього цього періоду подати позов, не вбачає підстав для можливого поновлення строку.

У суду апеляційної інстанції відсутній обов'язок на відшукування нових приємлимих для позивача причин та обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до суду. Суд може лише надати оцінку таким доказам, але ж якщо таких доказів не надано, то оцінка надавалась наявному.

Колегія суддів за наслідками апеляційного перегляду, вбачає пропуск строку звернення до суду, з огляду на позовну заяву та доданих до неї матеріалів не знаходе жодних підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними. Наведені позивачем обставини, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.

За таких підстав, суд прийшов до висновку, що перебіг строку на оскарження постанов розпочинається саме з 28.07.2015 року. Позивач при подачі 16.01.2016 року адміністративного позову порушив строки звернення до адміністративного суду з зазначеними позовними вимогами, підстав для поновлення такого строку немає.

Доводи апелянта стовно того, що суд першої інстанції відкрив провадження у справі без сумнівів щодо пропуску такого строку, то залишати його згодом без розгляду не було підстав, колегія суддів вважає безпідставним.

Відповідно до вимог ст..100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлених судом апеляційної інстанції обставин, суд першої інстанції на підставі позовної заяви та доданих до неї документів дійшов обґрунтованого висновку про пропуск строку звернення до суду та відсутністю підстав для його поновлення. Такого не встановив і суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали.

Відповідно до ч.2 ст.100 КАС України, позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Таким чином, з огляду на положення ст..100 КАС України, суд першої інстанції мав процесуальну можливість залишити позов без розгляду, в тому числі на стадії судового розгляду. Тому жодних порушень в даному випадку суд не допустив.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову, ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спірного питання по суті.

Жодні доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з'ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та прийняв ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст.2, 11, 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211-212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2016 року по справі № 646/439/16а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів, - з дня складення в повному обсязі.

У повному обсязі буде складена 17.11.2016 року.

Головуючий суддя (підпис)Яковенко М.М.
Судді(підпис) (підпис) Лях О.П. Старосуд М.І.