Справа № 815/2074/16
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/2074/16

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К. С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Шепель О.В.,

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, за участю третьої особи: ОСОБА_3, про визнання бездіяльності щодо проведення перевірки протиправною, скасування реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року громадянка Сирії ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі - Департамент) про визнання протиправною бездіяльність щодо проведення перевірки дотримання вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_3.); скасування реєстрацію декларації від 09.02.2016 року за №ОД 35 про готовність об'єкта до експлуатації на "Реконструкцію житлового будинку з розширенням", за адресою: АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_3.); зобов'язання видати відповідний наказ (розпорядчий акт) щодо скасування реєстрації декларації від 09.02.2016 року за №ОД 35 про готовність об'єкта до експлуатації на "Реконструкцію житлового будинку з розширенням", за адресою: АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_3.) та виключити запис про реєстрацію декларації з реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що ОСОБА_3 здійснив будівництво приналежного йому будинку з численними порушеннями містобудівного обґрунтування та будівельних норм, стандартів і правил, тому Департамент, на підставі заяви позивача, повинен був здійснити перевірку та скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкту до експлуатації.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з постановою суду, представником позивача подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини що мають значення у справі, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить індивідуальний житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельна ділянка НОМЕР_1 кадастровий номер НОМЕР_2 від 20.04.2016, згідно договору купівлі-продажу №90 та №93, що посвідчені 30.01.2015 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу.

08 серпня 2015 року, на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 23.07.2015 р. №ОД19 ОСОБА_3 розпочав реконструкцію житлового будинку з розширенням за адресою: АДРЕСА_1.

09 лютого 2016 року Департаментом зареєстровано декларацію № ОД 35 про готовність до експлуатації об'єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта.

Вважаючи, що ОСОБА_3 при здійсненні реконструкції не дотримувався розмірів, конфігурації та розташування будинку, чим порушив будівельні норми, а також права позивача, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено, а судом не встановлено протиправності оскаржуваних актів суб'єктів владних повноважень чи перевищення компетенції цих органів при їх прийнятті.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України, ч. 1. ст. 9 КАС України державні органи та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на зазначену норму під час розгляду справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти відповідність рішень суб'єктів владних повноважень усім зазначеним вище вимогам.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності може бути підставою для задоволення позову за умови встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про архітектурну діяльність" (далі - Закон) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на стадії проектування, розміщення та будівництва архітектурних об'єктів суб'єктами архітектурної діяльності.

Відповідно до п.1 ст.39 Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I - III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 (далі - Порядок), встановлює процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Відповідно до п.2 Порядку прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до ст.10 Закону та п.п.19,20 Порядку №461 замовник відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій декларації, в свою чергу Інспекція перевіряє протягом десяти робочих днів з дати подання до неї декларацій повноту даних, зазначених у ній, та реєструє декларацію.

Оскаржувана Декларація заповнена замовником - ОСОБА_3, який відповідає за достовірність даних, викладених в декларації. Тобто, при реєстрації декларації нормами законодавства не передбачено надання документів в підтвердження даних зазначених в них, а тому у відповідача були відсутні підстави для повернення декларації, поданих третьою особою.

Пунктом 29 Порядку зазначено вичерпні підстави для скасування реєстрації декларації, а саме: у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати, будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню.

Таким чином, реєстрація декларації підлягає скасуванню, зокрема, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом. Для встановлення факту подання недостовірних даних інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю повинна бути проведена перевірка відомостей.

Як вбачається з листа Департаменту від 25.03.2016 року №01/11-4077 за заявою позивача головним інспектором будівельного нагляду Департаменту Савко Є.В. проводилася позапланова перевірка за адресою: АДРЕСА_1. Однак у зв'язку з тим, що в Департаменту відсутні повноваження щодо примусового впливу до суб'єктів містобудування, було надіслано листи від 06.10.2015 до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС в Одеській області та Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради з проханням забезпечити присутність замовника будівництва на зазначеному об'єкті з метою отримання проектно-правової документації та проведення оцінки, об'єктивної та всебічної перевірки.

Отже, відповідачем, відповідно до припису закону була проведена перевірка за зверненням позивача від 23.03.2016 року, в зв'язку із чим, судом не встановлена протиправна бездіяльність відповідача з цього приводу, а тому в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність відповідача слід відмовити на підставі положень ч.1 ст.162 КАС України.

Також, судом встановлено, що факт внесення ОСОБА_3 недостовірних даних в декларацію № ОД 35 готовність до експлуатації об'єкта не встановлений у порядку, який визначений законом.

Доводи про те, що ОСОБА_3 збудував перший поверх безпосередньо на межі пішохідної доріжки по АДРЕСА_1 без відступу вглиб земельної ділянки, та впритул до його паркану на межі земельних ділянок, та на першому поверсі взагалі відсутні віконні прорізи (зокрема, вікна є в наявності), що є непритаманним для жилих будинків не підтвердженні та не порушують будівельні норми.

Так, відповідно до наказу Держбуду України від 24.03.1992 року №37 затверджені державні будівельні норми для житлових будинків, де в п.2.7 вказано, що житлові будинки мають бути розміщені з відступом від червоної лінії магістральних шляхів та селищних вулиць - не менше 6 м, житлових вулиць - не менше 3 м.

Проте, в примітці говориться, що при реконструкції населених пунктів допускається зменшувати відступ або зводити житлові будинки на червоній лінії, зважаючи на сформовану містобудівну ситуацію.

Крім того, позивачем не надано достатніх та належних доказів того, що ОСОБА_3 при будівництві не порушив вимоги п.3.25 ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень", а саме відстань до бічної межі ділянки від найбільш виступної конструкції стіни становити більше 1 (одного) метру, а тому твердження позивача про будівництво в притул його паркану є неправдивою інформацією.

Згідно з частиною 1 статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Основний зміст принципу змагальності у адміністративному судочинстві полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 72 КАС України).

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів (ч. 1 ст. 69 КАС України).

Враховуючи наведені вимоги Закону, колегія суддів також вважає, що в ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем не було доведено, яким чином відповідачем порушені його права. Також, не було надано належних доказів про порушення третьою особою ОСОБА_3 будівельних норм і правил.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та є тотожними запереченням до адміністративного позову, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Одеського

окружного адміністративного суду від 19 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 11 листопада 2016 року.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова