Справа № 810/220/16
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/220/16 Головуючий у 1-й інстанції: Щавінський В.Р. Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Саприкіної І.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі: Бродацькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, справу за апеляційною скаргою Київської регіональної спілки споживчої кооперації на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 року по справі за їх позовом до державного кадастрового реєстратора Управління Держземагентства у Кагарлицькому районі Київської області Вашеки Таїси Валеріївни, Управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі Київської області, державного реєстратора реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Нацевич Людмили Віталіївни, Реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, треті особи: Комунальне підприємство Кагарлицької міської ради «Кагарлицький міський ринок», Кагарлицька міська рада Київської області, про визнання протиправними рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а :

Київська регіональна спілка споживчої кооперації звернулися до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про:

визнання протиправною та скасування реєстраційної дії від 14.05.2014 року, вчиненої державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Кагарлицькому районі Київської області Вашекою Т.В. щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі права постійного користування на земельну ділянку площею 1,8315 га., розташованою за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Червоноармійська, кадастровий номер: :01:435:0008, наданої у постійне користування КП Кагарлицької міської ради «Кагарлицький міський ринок» та зобов'язання внести зміни в земельно-облікові документи і скасувати державну реєстрацію даної земельної ділянки;

- скасування рішення від 26.05.2014 року (індексний номер 13314885) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) і запис № 5787042 про право власності за Кагарлицькою міською радою вказаної земельної ділянки;

- скасування рішення від 26.05.2014 року (індексний номер 13321024) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (із відкриттям розділу) і запис № 5787042 про право право постійного користування КП Кагарлицької міської ради «Кагарлицький міський ринок» вказаною земельною ділянкою;

- зобов'язання Реєстраційної служби Кагарлицького РУЮ Київської області скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно розділ за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 22, за адресою: Київська обл., Кагарлицький р-н, м. Кагарлик, вул. Червоноармійська, кадастровий номер: :01:435:0008.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 року провадження по даній справі закрито в зв'язку з неналежністю розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на неправомірність, незаконність та необ'єктивність оскаржуваного рішення, порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження по справі, виходив з того, що пред'явлений позов жодним чином не пов'язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, а спір має очевидний цивільно-правовий характер, оскільки виник з приводу права власності на земельну ділянку. При цьому, вказав, що державний реєстратор у такому спорі виконує лише технічну функцію з приводу державної реєстрації права власності, не має ніякого юридичного інтересу в результаті вирішення спору, тому не може бути стороною в справі.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на такі обставини:

Виходячи з положень пп.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом ст. 9 Закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб'єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до … суду.

У п. 8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» зазначено, що суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п. 6 ст. 3 КАС України).

Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду України від 27.11.2007 року № 45/24пн не можуть бути прийняті до уваги судовою колегією, оскільки основною вимогою даного спору було безпосередньо скасування права власності на спірні будинки, а зобов'язання БТІ внести зміни в державний реєстр прав власності на нерухоме майно та визнати право власності на спірні будинки - були похідними. Тобто, в даному випадку, мова йшла прямо про скасування права власності за однією особою та визнання такого права за іншою.

Посилання на постанову ВСУ від 13.05.2007 року № 1/23 також не приймаються до уваги, адже вказана постанова відсутня у ЄДРСР, а матеріали справи не містять її належним чином завіреної копії, тому її дослідження на предмет ідентичності з спірними правовідносинами є неможливим.

Судова колегія не може не відмітити, що дії державних реєстраторів щодо вчинення ними реєстраційних дій у будь-якому випадку випливають із цивільно-правових відносин, однак вони є самостійним предметом спору, під час вирішення якого суду необхідно у відповідності з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України встановити чи були такі дії або рішення вчиненні суб'єктом владних повноважень у межах наданої йому компетенції, в тому числі і визначити чи наявні належні документи, підтверджуючі право власності особи на той чи інший об'єкт нерухомості.

Стаття 157 КАС України (ч. 1) визначає перелік підстав для закриття провадження, до яких, зокрема, відноситься неналежність розгляду спору в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки позивач оскаржує саме дії та рішення суб'єкта владних повноважень щодо здійснення ним владних управлінських функцій, то підстав для закриття провадження по даній справі апеляційною інстанцією не вбачається.

При таких обставинах колегія суддів знаходить, що ухвала суду першої інстанції, за змістом якої провадження по справі закрито, підлягає скасуванню. Дану справу належить повернути до суду першої інстанції для продовження судового розгляду.

Згідно зі ст. 199 КАС України за наслідками апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і постановити нову з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до однозначного висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про закриття провадження - скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись, ст.ст. 41, 195, 196, 199, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Київської регіональної спілки споживчої кооперації - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2016 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню по справі.

Головуючий: суддя:

Судді:

Головуючий суддя Саприкіна І.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кучма А.Ю.