Справа № 806/1551/16
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Капинос О.В.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА
іменем України

"16" листопада 2016 р. Справа № 806/1551/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Жизневської А.В.
суддів: Котік Т.С.
Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

позивача та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" жовтня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), третя особа: Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 р. позов задоволено.
Визнано неправомірною відмову Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 щодо видачі ОСОБА_1 документів на розгляд комісії для надання статусу учасника бойових дій.
Зобов`язано Військову частину-польова пошта НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 документи, передбачені пунктом 4 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413.
Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позову.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.
З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2014 ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України на підставі Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 31.03.2014 №95, на підставі мобілізаційного розпорядження, іменних списків військовозобов`язаних з військкоматів, ДГШ ЗСУ №1окп від 03.04.2014, телеграми №322/355 від 03.03.2014, Указу Президента України від 17.03.2014 №303 "Про проведення часткової мобілізації", ОСОБА_1 з 31.03.2014 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) (а.с.52).
За довідкою тимчасово виконуючого обов`язки командира Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 від 18.09.2014 № 5934 вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , яка входить до складу сил, що залучалися та брали участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в період з 03.08.2014 по 09.09.2014 рік (а.с.20).
Судом встановлено, що 22.12.2015, на підставі наказу командира 30 окремої гвардійської механізованої бригади №190-рс позивача було звільнено з військової служби за призовом по мобілізації у запас через службову невідповідність згідно з пунктом "е" ч. 8 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Цього ж дня, наказом т.в.о. начальника штабу-першого заступника командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 №380, ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.(а.с.14)
Позивач неодноразово звертався із заявами до командира в/ч ПП 2731 з проханням надати йому усі необхідні документи для оформлення статусу учасника бойових дій, в чому йому було відмовлено.
Не погодившись із вказаною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 безпосередньо брав участь у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення з 03.08.2014 до 09.09.2014, відмова йому у наданні документів для оформлення статусу учасника бойових дій, передбачених п. 4 Порядку № 413 є неправомірно, а підстави відмови у наданні вказаних документів - необгрунтованими та не підтверджені доказами.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.
Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Перелік осіб, які визнаються учасниками бойових дій, встановлений частиною першою статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (у редакції, чинній на час проходження позивачем військової служби, далі - Закон).
Згідно зі абз. 1 пунктом 19 частини 1 цієї статті Закону, учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.
Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абз. 1 пункту 19 частини 1 статті 6 Закону, визначений Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Порядок № 413).
Відповідно до пункту 4 Порядку № 413, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).
Абзацом 1 пункту 6 Порядку № 413 визначено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками установ, закладів подаються на розгляд комісії у місячний строк після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або установи, закладу чи призначення їх на відповідні посади.
У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії (п. 8 Порядку № 413).
Аналізуючи вказані норми, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що на командира військової частини покладено обов`язок подання документів для встановлення статусу учасника бойових дій, який виникає у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення. Надання особам статусу учасника бойових дій пов`язується саме з безпосереднім залученням такого військовослужбовця до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, а не із завершенням такого завдання.
Судом з`ясовано, що наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" районами проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначено: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.
Факт прийняття старшим сержантом ОСОБА_1 , під час перебування на військовій службі у Військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , участі в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 03.08.2014 до 09.09.2014 не заперечується, отже позивач був залучений до виконання бойових завдань в зоні АТО.
Також, з матеріалів справи вбачається, що згідно наказу керівника сектору "Д" Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей генерал-лейтенантом ОСОБА_3 від 03.08.2014 №15, військовослужбовець військової частини ОСОБА_1 вважається таким, що 03.08.2014 прибув у службове відрядження до складу сил та засобів сектора "Д", які залучаються та беруть участь у Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових завдань (а.с.44).
Так, відмовляючи ОСОБА_1 у наданні документів, передбачених п. 4 Порядку № 413, відповідач указує на те, що позивач рахується таким, що самовільно залишив частину та протягом тривалого часу не виконував свої службові обов`язки. Відмова відповідача мотивована тим, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 перебував незаконно відсутнім на військовій службі та не виконував свої службові обов`язки, чим вчинив кримінальне правопорушення. На підставі вимог начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних сил України, викладених у телеграмі від 21.01.2016 №321/369 військова частина утримується від оформлення та подачі на розгляд комісії комплекту документів для надання статусу учасника бойових дій на військовослужбовців, які скоїли кримінальне, адміністративне або дисциплінарне правопорушення (а.с.8).
Суд вірно звернув увагу на те, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається комісією, визначеною п. 5 Порядку № 413. Відповідач зобов`язаний лише надати необхідні документи для встановлення статусу учасника бойових дій до відповідної комісії.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд першої інстанції правильно зазначив, що ні Закон, ні Порядок № 413 не визначає умов, за наявності яких, командир позбавляється обов`язку надання документів для встановлення статусу учасника бойових дій військовослужбовцям, які були безпосередньо залучені до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
У свою чергу, телеграма - це службовий документ, що становить буквено-цифрове повідомлення, передане за допомогою телеграфного зв`язку (телеграфом). Телеграма не є нормативно - правовим актом, може носити лише інформаційний характер і не повинна містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер.
Відтак, суд правильно визнав безпідставними посилання відповідача на телеграму про від 21.01.2016 року № 321/369, в якій вказано, що військова частина на військовослужбовців, які скоїли кримінальне, адміністративне або дисциплінарне правопорушення, має оформлювати документи та подавати на розгляд комісії для надання статусу учасника бойових дій в останню чергу.
Окрім того, суду не надано доказів внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації про кримінальне провадження, повідомлення про підозру у вчиненні якого вручено ОСОБА_1 , або подання до військової прокуратури повідомлення про скоєння позивачем кримінального правопорушення.
Представником відповідача до матеріалів справи надано акт проведення службового розслідування по факту визначення обставин відсутності на службі з 05.09.2014 військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 від 03.09.2015, за результатами якого запропоновано начальнику відділення особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 направити до органів досудового розслідування та начальнику управління Військової служби правопорядку копію матеріалів службового розслідування по факту визначення обставин відсутності на службі військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 старшого сержанта ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що в його діях містяться ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України (а.с.29-31).
Проте, все викладене вище підлягає з`ясуванню при вирішенні питання про надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, що не відноситься до компетенції військової частини. В даному спорі військова частина має обов`язок подати лише документи, на підставі яких вирішується вказане питання.
В ході розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій з`ясовано, що інформація про наявність судових рішень щодо позивача на момент розгляду адміністративної справи відсутня.
Відповідач, у відповідності о приписів ч.2 ст.71 КАС України не надав доказів на підтвердження правомірності своїх дій.
Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що неправомірними діями Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) порушено право ОСОБА_1 на отримання необхідних документів для отримання статусу учасника бойових дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд першої інстанції правомірно вийшов за межі позовних вимог та визнав неправомірною відмову Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 у видачі ОСОБА_1 документів на розгляд комісії для надання статусу учасника бойових дій.
З огляду на те, що протиправна відмова у видачі стосовно колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 необхідних документів для надання статусу учасника бойових дій перешкоджає в реалізації його права на звернення до комісії для надання йому статусу учасника бойових дій, то суд першої інстанції вірно зобов`язав Військову частину-польова пошта НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 документи, передбачені пунктом 4 Порядку № 413.
Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, надав їм відповідну правову оцінку і дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "11" жовтня 2016 р. без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "17" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу/ ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу/в Військова частина - польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) вул. Леваневського, 2,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11700
4-третій особі: Міністерство оборони України - пр.Повітрофлотський 6,м.Київ 168,03168,