Справа № 560/910/16-а
Суддя: Оборонова І.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №560/910/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2016 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Держгеокадастру у Дубровицькому районі Рівненської області, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Сектор Державної реєстрації Дубровицької районної державної адміністрації про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 18 грудня 2009 на ім'я ОСОБА_1.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18 грудня 2009 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_1.

При підготовці документів на приватизацію земельної ділянки, на якій розташований його будинок, АДРЕСА_2, ним було встановлено, що відповідачем допущені помилки в плані розташування земельних ділянок, через що невірно виготовленно Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Рішенням сесії Трипутнянської сільської ради №32 державний акт серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_1 було визнано недійсним.

Рішенням Дубровицького районного суду від 23 травня 2016 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданний 18 грудня 2009 року, був визнаний недійсним. Звернувшись із вказаним рішенням до Державного реєстратора із заявою про скасування реєстрації вищевказанного Державного акту, позивачу в усній формі було відмовлено з тих підстав, що в рішенні вказано про визнання акту не дійсним, а реєстрацію не скасованно, тому із вказаним питанням рекомендовано звернутися до суду.

Від позивача до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 на розгляд справи не з'явився, проте до початку розгляду справи від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Від представника управління Держгеокадастру у Дубровицькому районі Рівненської області до початку розгляду справи надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на розгляд справи не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи із внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 власником земельної ділянки розміром 0,2302 га, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1. Вказана земельна ділянка була передана на підставі рішень Трипутнянської сільської ради Дубровицького району Рівненської області №23 від 27.12.1996 року та №153 від 19 листопада 2009 року (а.с.5,6).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за №65373441 від 09.08.2016 року, земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом, при розробленні ДП "Рівненський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності позивача на земельну ділянку (державного акту на право власності на земельну ділянку) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в межах АДРЕСА_1, була допущена помилка в частині місця розташування земельної ділянки.

У зв'язку з цим рішенням Дубровицького районного суду від 23 травня 2016 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 18 грудня 2009 року, був визнаний недійсним (а.с.7,8).

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правовідносини, пов'язані з набуттям права на нерухоме майно на момент прийняття оскаржуваного рішення регулювалися Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (далі Закон №1952-IV, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015 року (далі - Порядок №1127).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно із статтею 2 Закону №1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів таких прав.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядком № 1127.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 20.01.2012 року "Рисовський проти України" зазначив, що ризик будь - якої помилки державного органу, у тому числі тої, причиною якої є їх власна недбалість, повинен покладатись на саму державу та її органи.

Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це є "гарантією стабільності суспільних відносин", яка породжує у громадян впевненість у тому, що їх існуюче правове становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, тому саме на державний орган покладається обов'язок виправити свої помилки.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України у конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обгрунтованим.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та з метою належного захисту прав позивача, суд приходить до переконання щодо необхідності задовольнити позовні вимоги, скасувавши державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 11, 71, 86, 128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задоволити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого 18 грудня 2009 на ім'я ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубровицький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного суду Оборонова І.В. .