Справа № 815/4337/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4337/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В., відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов, в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. по закінченню 27.06.2016р. виконавчого провадження ВП № 44635123 та тривалому невиконанню постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014р. у справі № 815/1919/14;

визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП № 44635123 від 27.06.2016р.;

зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 44635123 з примусового виконання виконавчого листа № 815/1919/14 від 25.07.2014р. про зобов'язання прокуратури Одеської області направити довідку № 14ф-2004 від 17.05.2004р. про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати ОСОБА_1 недосплаченої страхової суми за страховий випадок «цукровий діабет».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходилось виконавче провадження № 44635123 з примусового виконання виконавчого листа № 815/1919/14 від 25.07.2014р. про зобов'язання прокуратури Одеської області направити довідку № 14ф-2004 від 17.05.2004р. про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати ОСОБА_1 недосплаченої страхової суми за страховий випадок «цукровий діабет». Однак, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. передчасно винесено постанову відділу про закінчення виконавчого провадження ВП № 44635123 від 27.06.2016р., оскільки рішення суду та вимоги виконавчого листа № 815/1919/14 від 25.07.2014р. не виконано, зокрема прокуратурою Одеської області не направлено довідку № 14ф-2004 від 17.05.2004р. про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. страховику НАСК «Оранта». Відтак, позивач вважає оскаржувану постанову передчасною, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач до судового засідання не з'явився, про дату, час місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно, в адміністративному позові справу просив розглянути за його відсутності.

До судового засідання з'явився представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2014р. у справі №815/1919/14 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області про визнання незаконним дій щодо відкликання довідки від 17.05.2004року №14ф-2004 про розмір середньомісячної заробітної плати та подання нової довідки від 18.08.2004року №14ф-2004 про розмір середньомісячної заробітної плати, визнання протиправною та скасування довідки прокуратури Одеської області від 18.08.2004року №14ф-2004 про зміну середньомісячної заробітної плати на 571,00грн., визнання чинною довідки прокуратури Одеської області від 17.05.2004року №14ф-2004 про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76грн., та зобов'язання направити довідку від 17.05.2004року №14ф-2004 про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати позивачу недоплаченої страхової суми за страховий випадок - цукровий діабет, з урахуванням її індексації.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014р. у справі № 815/1919/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.01.2015р., визнано незаконними дії прокуратури Одеської області щодо відкликання довідки від 17.05.2004 року №14ф-2004 про розмір середньомісячної заробітної плати та подання нової довідки від 18.08.2004 року №14ф-2004 про розмір середньомісячної заробітної плати на адресу НАСК "Оранта"; зобов'язано прокуратуру Одеської області направити довідку від 17.05.2004 року №14ф-2004 про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати ОСОБА_1 недоплаченої страхової суми за страховий випадок.

25.07.2014р. на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014р. у справі №815/1919/14, позивачем - ОСОБА_1 11.08.2014р. отримано виконавчий лист щодо зобов'язання Прокуратури Одеської області направити довідку від 17.05.2004року №14ф-2004 про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати ОСОБА_1 недоплаченої страхової суми за страховий випадок.

08.09.2014р. постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 815/1919/14 від 25.07.2014р. про зобов'язання прокуратури Одеської області направити довідку від 17.05.2004 року №14ф-2004 про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати ОСОБА_1 недоплаченої страхової суми за страховий випадок (а.с. 130).

27.06.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 44635123 від 27.06.2016р. (а.с. 32).

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою звернувся до суду з цим позовом.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП № 44635123 від 27.06.2016р., суд керувався критеріями, закріпленими у ч. 3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи, які повинні дотримуватися при реалізації повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Суд наголошує, що захист прав здійснюється у разі їх порушення. З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає. Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Об'єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Для розкриття цих категорій необхідно звернути увагу на Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01 грудня 2004 року №18-рп/2004 (справа N 1-10/2004). Системний аналіз, який проведено Конституційним Судом України, свідчить, що поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

З урахуванням наведених вище міркувань Конституційний Суд України вирішив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

Тому вирішуючи питання стосовно позовних вимог щодо скасування оскаржуваної постанови, слід дослідити питання наявності протиправних дій чи бездіяльності відповідачів як владних суб'єктів.

Згідно ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

За приписами ч.1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваній постанові відповідачем зазначено, що згідно листа прокуратури Одеської Області № 05/1-1274 від 02.06.2016р. до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одесі направлено довідку про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. з метою розрахунку страхової суми та виплати ОСОБА_1 недосплаченої страхової суми за страховий випадок. Рішення суду фактично виконано (а.с. 32).

В матеріалах справи міститься лист Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одесі від 21.03.2016р. (вих. №03/2425), в якому акцентовано увагу на тому, що страхувальником даного страхового випадку є НАСК «Оранта» (а.с. 33).

При цьому, суд звертає увагу, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014р. у справі № 815/1919/14 визнано незаконними дії прокуратури Одеської області щодо відкликання довідки від 17.05.2004 року №14ф-2004 про розмір середньомісячної заробітної плати та подання нової довідки від 18.08.2004 року №14ф-2004 про розмір середньомісячної заробітної плати на адресу НАСК "Оранта" та зобов'язано прокуратуру Одеської області направити довідку від 17.05.2004 року №14ф-2004 про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. страховику.

16.05.2016р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. до Одеського окружного адміністративного суду подано подання про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі №815/1919/14, в якому останній зазначав, що прокуратурою Одеської області (лист № 18-9вих16 від 22.04.2016р.) повідомлено, що між прокуратурою та страховою компанією НАСК «Оранта», яка вказана у рішенні суду, відсутній договір страхування, а також у 2012-2016рр. прокуратурою взагалі не укладаються угоди щодо страхування співробітників прокуратури від нещасних випадків. Посилаючись на зазначені обставини, державний виконавець зазначив, що є незрозумілим до якої страхової компанії боржнику необхідно направити довідку від 17.05.2004 року №14ф-2004 про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. з метою розрахунку страхової суми (а.с. 165-166).

Суд враховує, що ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.06.2016р. у справі №815/1919/14 відмовлено у задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби (від 01.06.2016р. вхід.№14249/16) про встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі №815/1919/14 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про визнання незаконним дій щодо відкликання довідки від 17.05.2004року №14ф-2004 про розмір середньомісячної заробітної плати та подання нової довідки від 18.08.2004року №14ф-2004 про розмір середньомісячної заробітної плати, визнання протиправною та скасування довідки прокуратури Одеської області від 18.08.2004 року №14ф-2004 про зміну середньомісячної заробітної плати на 571,00грн., визнання чинною довідки прокуратури Одеської області від 17.05.2004року №14ф-2004 про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76грн., та зобов'язання направити довідку від 17.05.2004року №14ф-2004 про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати позивачу недоплаченої страхової суми за страховий випадок - цукровий діабет, з урахуванням її індексації.

Таким чином, враховуючи, що постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2014р. у справі № 815/1919/14 згідно з виконавчим документом не виконана, відтак відсутні підстави, передбачені п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якого виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП № 44635123 від 27.06.2016р.; зобов'язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 44635123 з примусового виконання виконавчого листа № 815/1919/14 від 25.07.2014р. про зобов'язання прокуратури Одеської області направити довідку № 14ф-2004 від 17.05.2004р. про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати ОСОБА_1 недосплаченої страхової суми за страховий випадок «цукровий діабет».

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Виходячи з вищевикладеного, відповідачами не доведено суду правомірність оскаржуваного рішення, прийнятого стосовно позивача. Відповідачі не надали до суду заперечень та жодних належних та допустимих доказів щодо правомірності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №44635123 від 27.06.2016 р.

Разом з тим суд враховує, що застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватись з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку. Порушення вимог законодавства рішенням чи діями суб'єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов'язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішеннями.

Таким чином, обов'язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Виходячи із наведеного, суд вважає, що належним та достатнім способом захисту порушеного права у даному випадку буде визнання протиправним та скасування оскаржуваного позивачем рішення, оскільки саме воно може створювати відповідні юридичні наслідки, а також зобов'язання вчинити певні дії. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В. по закінченню 27.06.2016р. виконавчого провадження ВП № 44635123 та тривалому невиконанню постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.06.2016р. у справі № 815/1919/14.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 128, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В., відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП № 44635123 від 27.06.2016р.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження № 44635123 з примусового виконання виконавчого листа № 815/1919/14 від 25.07.2014р. про зобов'язання прокуратури Одеської області направити довідку № 14ф-2004 від 17.05.2004р. про середньомісячну заробітну плату на суму 1352,76 грн. страховику з метою розрахунку страхової суми та виплати ОСОБА_1 недосплаченої страхової суми за страховий випадок «цукровий діабет».

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Самойлюк Г.П.