Справа № 161/863/16, 2а-161/93/16
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 р. Справа № 876/5257/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП рядового поліції ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №4 батальйону №1 управління патрульної поліції в м.Луцьку рядового поліції ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до поліцейського роти №4 батальйону №1 управління патрульної поліції в м.Луцьку рядового поліції ОСОБА_1 про скасування постанови серії ПС № 799198 від 26.01.2016 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2016 року позов задоволений, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС № 799198 від 26.01.2016 року поліцейського роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку рядового ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач - інспектор роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП рядовий поліції ОСОБА_1 оскаржив її, подавши апеляційну скаргу. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову суду скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі зазначає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП він, як інспектор поліції, керувався посадовою інструкцією, Правилами дорожнього руху. Зазначає, що оскаржувана постанова складена ним відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395. Крім того, звертає увагу суду на те, що під час притягнення до адміністративної відповідальності позивачу було роз'яснено положення статтей 307, 308, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача на оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.01.2016 року поліцейським роти № 1 батальйону УПП у м. Луцьку рядовим ОСОБА_1 складена постанова серії ПС № 799198 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за порушення ч.1 ст.122 КУпАП.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, порушені вимоги ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: Правил дорожнього руху, Правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою статті 122 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Поліцейський в своїй діяльності керується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до п. 9 Інструкції розгляд справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно п. 4 Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема, відеозаписом розгляду справи про адміністративне правопорушення від 26.01.2016 року, який наданий відповідачем для огляду в судовому засіданні, відповідачем - інспектором роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП рядовим поліції ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 250 КУпАП, Інструкції не було з'ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також не було роз'яснено позивачу - особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його процесуальні права.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необгрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є підставою для її скасування.

Суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

ухвалив :

Апеляційну скаргу інспектора роти №4 батальйону управління патрульної поліції у м. Луцьку ДПП рядового поліції ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 травня 2016 року № 161/863/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Т.В. Онишкевич

Р.П. Сеник

Ухвала складена в повному обсязі 15.11.2016 року