Справа № 202/6111/16-а
Суддя: Зосименко С. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6111/16-а
Провадження № 2-а/202/180/2016
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Зосименко С.Г.

при секретарі Журавльов А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську про підтвердження стажу роботи для призначення пенсії за віком,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача про підтвердження стажу роботи для призначення пенсії за віком посилаючись на те, що він звернувся до відповідача 03.03.2016 року із заявою про призначення пенсії за віком. Відповідачем було прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії від 07.06.2016 року з підстав того, що до страхового стажу не зараховано період роботи занесений у трудову книжку з 21.08.1978 року по 28.04.1997 року, так як запис про звільнення завірено печаткою, яка не відповідає назві підприємства, де працював позивач. Просив зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 21.08.1978 року по 03.01.1997 року, зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до положень статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з моменту настання пенсійного віку, тобто з 31.01.2016 року.

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі і просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що позивач дійсно звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком. Управління відмовило позивачу у призначенні пенсії, оскільки у трудовій книжці позивача запис про звільнення за період роботи з 21.08.1978 року по 28.04.1997 року у ВАТ «Дніпростальконструкція» завірений печаткою Української РСР та наказ про звільнення не відповідає даті звільнення, зазначеної в особовій картці, а в первинних документах є розбіжності у прізвищі, тому не було зараховано стаж роботи за період з 21.08.1978 року по 28.04.1997 року. Просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши сторони, показання свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи та у судовому засіданні, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працював у Дніпропетровському управлінні механізації № 110 тресту «Дніпростальконструкція» на посаді машиніста крану з 21.08.1978 року до 03.01.1997 року, що зазначено у довідці Дочірнього Дніпропетровського спеціалізованого управління № 110 «Стальконструкція» № 7-2016 від 18.05.2016 року (а. с. 21).

03.03.2016 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» у звязку із досягненням 60-ти років звернувся до Управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії за віком.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1055 від 16.12.2015 року реорганізовані територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного Фонду України. Так Управління Пенсійного Фонду України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська реорганізовано в Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, яке є правонаступником зазначеного управління.

14.06.2016 року Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську листом № 116/06/16 (а. с. 24) відмовило позивачу в призначенні пенсії через невиконання умов статті 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки страховий стаж ОСОБА_1 складає 3 роки 4 місяці 2 дні у звязку із тим, що до страхового стажу не зараховано період роботи, занесений у трудову книжку з 21.08.1978 року по 28.04.1997 року, так як запис про звільнення завірено печаткою, яка не відповідає назві підприємства, де працював позивач.

Відповідно до наказу Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську від 04.08.2016 року № 343 головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи ОСОБА_2 на підставі направлення від 04.08.2016 року була проведена перевірка достовірності наданої довідки про факт роботи від 06.06.2016 року за період з липня 1974 року по листопад 1975 року та з серпня 1978 року по січень 1997 року, виданої Дочірнім Дніпропетровським спеціалізованим управлінням № 110 «Стальконструкція». За результатами перевірки було складено акт № 156 від 11.08.2016 року (а. с. 25-28) та надано ОСОБА_1 повторно відповідь від 23.08.2016 року Управління (а. с.29) про підмову у призначенні пенсії за віком.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушення з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Згідно даного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості про видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З довідки Дочірнього Дніпропетровського спеціалізованого управління № 110 «Стальконструкція» № 1/6/2016 від 06.06.2016 року (а. с. 23) вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий 22.07.1974 року машиністом кранів на гусеничному та пневмоколісному ходу 5 розряду згідно наказу № 106 від 22.07.1974 року. У тексті цього наказу, трудовій книжці, особовій картці прізвище відповідача зазначено «Щегарцов». Після звільнення з лав ОСОБА_3, ОСОБА_1 працював з 21.08.1978 року машиністом гусеничного крану 5 розряду згідно наказу № 97/к від 18.08.1978 року та був звільнений 03.01.1997 року за власним бажанням, згідно наказу № 1/к від 03.01.1997 року. У наказі про прийом на роботу від 21.08.1978 року прізвище позивача помилково було зазначено як «Щегорцов». З квітня 1996 року ОСОБА_1 перебував у відпустках без збереження заробітної плати та був звільнений 03.01.1997 року, про що зроблено запис в особовій картці. Наказ №32/к від 28.04.1997 року, який записаний у трудовій книжці ОСОБА_1, на підприємстві відсутній. Дата звільнення 03.01.1997 року підтверджується і нарахуванням заробітку за січень 1997 року, зазначеним у його особовому рахунку, а саме тільки компенсація за невикористану відпустку, яка нараховується при звільненні. За наступні місяці 1997 року нарахування не проводилося. З 1995 року підприємство, де працював ОСОБА_1, змінило назву на Дніпропетровське управління механізації № 110 ВАТ «Дніпростальконструкція» і мало печатку з такою назвою. Для завірення запису про звільнення позивача працівником відділу кадрів була помилково використана печатка з назвою підприємства до його перейменування.

Страховий стаж ОСОБА_1 на Дніпропетровському управлінні механізації № 110 тресту «Дніпростальконструкція» з 21.08.1978 року по 03.01.1997 року підтверджується трудовою книжкою на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, довідкою ДДСУ № 110 «Стальконструкція» № 7-2016 від 18.05.2016 року, довідкою ДДСУ № 110 «Стальконструкція» № с/6/2016 від 06.06.2016 року, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу ОСОБА_1І період роботи з 21.08.1978 року по 03.01.1997 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо зобовязання відповідача призначити та нарахувати пенсію позивачу саме з 31.01.2016 року, тобто з моменту настання пенсійного віку, суд вважає, що дана вимога підлягає частковому задоволенню, а саме в частині періоду нарахування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком 03.03.2016 року, тому відповідач має призначити, нарахувати та виплатити пенсії позивачу саме з цієї дати.

Відповідно до ст. 94 КАС України підлягає стягненню з Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі у розмірі 1100 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 26, 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», ст. ст. 2, 6, 11, 12, 69, 94, 158, 159, 160, 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 21.08.1978 року по 03.01.1997 року.

Зобовязати Лівобережне обєднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» з 03.03.2016 року.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з Лівобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі у розмірі 1100 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко