Справа № 826/3102/16
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/3102/16 Головуючий у 1-й інстанції: Погрібніченко І.М. Суддя-доповідач: Пилипенко О.Є.
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

за участю представника

відповідача - Доброва О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Київської міської митниця Державної фіскальної служби України на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року у справі за адміністративний позовом Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» до Київської міської митниця Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуск чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року позивач - Приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи», звернувся до суду з адміністративним позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача з коригування митної вартості товару, декларування якого відбувалось відповідно до вантажної митної декларації №100250002/2015/060859 від 09 листопада 2015 року;

скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №100250002/2015/00150/2 від 09 листопада 2015 року, прийняте відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС;

скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100250002/2015/00199 від 10 листопада 2015 року, складену відділом митного оформлення м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржуваної постанови судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва 09 вересня 2016 року - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що митним органом обґрунтовано розпочато процедуру консультації та витребувано додаткові документи з метою підтвердження задекларованої митної вартості товарів.

При цьому, матеріалами справи встановлено, що декларантом позивача під час процедури консультацій надано до контролюючого органу документи, які на думку суду, є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують заявлену митну вартість товару та дають підстави для її визначення за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Отже, у митниці у спірних правовідносинах були відсутні підстави визначення митної вартості за другорядним методом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № 100250002/2015/000150/2 від 09 листопада 2015 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки, на час прийняття картки відмови в прийняття митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100250002/2015/00199 від 10 листопада 2015 року були відсутні підстави, передбачені ч. 6 статті 54 Митного кодексу України, зазначене рішення суб'єкта владних повноважень також є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 13 січня 2015 року між IDS Borjomi Georgia LLC (Грузія) (за контрактом - продавець) та ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) (за контрактом - покупець) було укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № СТ20-001/1501, згідно умов якого, продавець продає, а покупець - придбає мінеральну воду «Боржомі» окремими партіями на умовах СІР Одеса Західна, згідно ІНКОТЕРМС 2010.

02 березня 2015 року між покупцем та продавцем було укладено Додаткову угоду №1 до Контракту, згідно умов якої ціну товару за вказаним контрактом було змінено (знижено), з урахуванням різних економічних чинників.

На виконання умов контракту № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року на підставі інвойсу № GE20150322 від 20 жовтня 2015 року була здійснена поставка товару.

09 листопада 2015 року позивачем через свого митного брокера в порядку електронного декларування було подано до ВМО м/п «Західний» Київської міської митниці ДФС митну декларацію № 100250002/2015/060859 з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару, за контрактом № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року, а саме: вода природна мінеральна лікувально-столова гідрокарбонатна натрієва «Боржомі», сильногазована. Виготовлена 21 жовтня 2015 року. Розфасована: 12 скляних пляшок по 0,5л. у поліетиленових упаковках - 2 166 поліетиленових упаковок: 25 992 скляних пляшок. Термін придатності 24 місяці. Відповідає вимогам ДСТУ 878-93 та СТГ 50:2010. Всього: 12996 л. Виробник - IDS Borjomi Georgia, а Georgian Branch of IDS Borjomi Beverages Co.N.V. Країна виробництва: GE. Торговельна марка - «BORJOMI».

Одночасно, з вказаною вище митною декларацією декларантом було подано до органу доходів і зборів перелік документів, що підтверджує заявлену митну вартість товарів, передбачених ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме: міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 449001 від 27 жовтня 2015 року; інвойс № GE20150322 від 20 жовтня 2015 року; пакувальний лист б/н від 20 жовтня 2015 року; додаток № 1 від 02 березня 2015 року до контракту № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року; додаток № 2 від 10 червня 2015 року до контракту № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року; додаток № 3 від 12 червня 2015 року до контракту № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) № СТ20-001/1501 від 13 січня 2015 року; договір про надання послуг митного брокера № Т822/15 від 25 червня 2015 року; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного та радіологічного контролю товару № 2730 від 21 жовтня 2015 року; сертифікат про походження товару форми СТ-1 № GEO2015 01/003630 від 21 жовтня 2015 року; копію митної декларації країни відправлення № С2492 від 27 жовтня 2015 року.

За наслідками опрацювання наданих декларантом позивача документів Київська міська митниця ДФС України встановила, що вони містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Крім того, з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що під час митного оформлення товару у контролюючого органу була наявна інформація щодо числових значень складових митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості, у зв'язку з чим відповідач запропонував декларанту позивача надати основні та додаткові документи згідно положень статті 53 Митного кодексу України шляхом надсилання електронного повідомлення, а саме: якщо здійснювалось страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант листом вих. № 09-11-001/2 від 09 листопада 2015 року повідомив митний орган про те, що ним було надано всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, передбачені ч. 2 статті 53 Митного кодексу України та додатково надав: прайс-лист, видаткові накладні, виписку з бухгалтерських та банківських документів, довіреності, експертизу Держзовнішінформ, платіжні доручення, лист страхового поліса, свифти, вартісну довідку, калькуляцію від виробника, ISD-лист, policy.

За наслідками опрацювання додатково наданих ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» документів на вимогу митного органу, останнім виявлено відсутність у них відомостей відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, зокрема у зв'язку із тим що наданий декларантом прайс-лист виданий на умовах поставки CIP Одеса Західна, як зазначено в контракті, що вказує на суб'єктивну спрямованість та свідчить про надання спеціальних цін ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (суперечить ст. 7 ГАТТ), що підтверджується пунктом 1 додаткової угоди від 02 березня 2015 року № 1 до контракту.

Київською міською митницею ДФС було відмовлено позивачу у митному оформленні задекларованого товару, у зв'язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100250002/2015/00199 від 10 листопада 2015 року.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № 100250002/2015/000150/2 від 09 листопада 2015 року.

Вважаючи зазначені рішення протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Обговорюючи правомірність вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно із положеннями статей 49 і 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Відповідно до частини першої статті 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

В частині другій статті 53 Митного кодексу України наведено перелік документами, які підтверджують митну вартість товарів.

Частиною 3 цієї статті обумовлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) додатково визначені документи.

Вказані норми кореспондуються з пунктом 2 частини п'ятої статті 54 Митного кодексу України, яким передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 у справах №21-127а15 та №21-53а15 (номери рішень в Єдиному державному реєстрі - 43831987, 43801781), яка підлягає обов'язковому врахуванню на підставі положень частини другої статті 161 та статті 244-2 КАС України.

Здійснивши аналіз наданих позивачем при розмитненні товару документів убачається, що такі документи не мали викликати у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності обчислення позивачем митної вартості імпортованого товару, оскільки документи мали оцінюватися в сукупності.

Судом встановлено, що для підтвердження митної вартості товарів позивачем разом з митною декларацією був поданий повний пакет документів необхідних для здійснення митного оформлення товарів. При цьому, на вимогу митного органу позивачем було надано додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

Водночас, відповідачем не було надано суду обґрунтованих пояснень, які саме обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей виникли у податкового органу за результатами дослідження наданих позивачем документів для проведення митного оформлення товару.

Таким чином, у спірному випадку митним органом не доведено наявності підстав для витребування додаткових документів, як і не подано доказів наявності обставин, які унеможливлювали визначення митної вартості товарів у випадку, який розглядається, за ціною договору.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач надав відповідачу повний пакет документів для визначення митної вартості товару за ціною договору та проведення розмитнення.

З аналізу частини першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Основними документами, які підтверджують митну вартість товару є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018--IV "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Приватним акціонерним товариством «Індустріальні та дистрибуційні системи» для підтвердження митного оформлення товару було подано усі документи, які підтверджують вартість товару та усі складові митної вартості, в свою чергу, у митного органу не було підстав для коригування митної вартості товарів у зв'язку з виникненням сумнівів у правильності визначення позивачем митної вартості.

Враховуючи наведені вище обставини та доводи, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для витребування у Приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи» додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 Митним кодексом України, для підтвердження митної вартості імпортованого товару у відповідача не було.

Крім того, судом встановлено, що підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № 100250002/2015/000150/2 від 09 листопада 2015 року стала наявна у митного органу інформація щодо числових значень складової митної вартості та інших умов, що могли вплинути на ціну товарів, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів.

Під час розгляду справи судом встановлено, що на переконання відповідача, в графі 14 міжнародної автомобільної накладної (CMR) №449001 від 27 жовтня 2015 року зазначений номер документа, який також зазначений у наданій експортній декларації країни відправлення, про що не зазначено у перекладі, який надано митного оформлення. В графі 14 зазначаються умови оплати, що документально не підтверджено та не встановлено всіх складових митної вартості товару, розрахунок здійснено за первинною контрактною ціною: 0, 51 USD * 25 992 пл. / 12 996 л = 1, 02 USD/л.

Також митний орган зазначає, що відповідно до умов поставки СІР за контрактом від 13 січня 2015 року № СТ20-001/1501, до вартості товару включено вартість страхування, проте декларантом надані страхові документи, які неможливо обрахувати. У відкритому страховому полісі страхування зазначено «Страховий період 28.01.2015-04.03.2015», таким чином, страховий поліс є недійсним на поставку оцінюваної партії товару.

Виходячи з того, що покупець товару ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) є офіційним дистриб'ютором товару мінеральної води «Боржомі», а також законним користувачем товарного (колективного) знаку, а відповідно до положень угоди №1 до Контракту від 13 січня 2015 року № СТ20-001/1501,0, в якому ціна товарів була зменшена, існуючий взаємозв'язок між продавцем і вказаного товару IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Також надані контролюючому органу у листі від 09 листопада 2015 року № 09-11-001/02 відомості не містять інформації щодо сплати або не сплати роялті продавцеві.

Копія митної декларації країни відправлення не містить печаток і штампів.

Надані митниці на додатковий запит декларантом платіжні доручення на оплату попередніх партій ідентичних та/або подібних товарів не піддаються обчисленню та перевірці, зокрема, не по всім інвойсам, зазначеним у графах «призначення платежу», проводилось митне оформлення товарів у зоні діяльності Київської міської митниці.

Наданий декларантом прайс-лист виданий на умовах поставки CIP Одеса Західна, як зазначено в контракті, що вказує на суб'єктивну спрямованість та свідчить про надання спеціальних цін ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (суперечить ст. 7 ГАТТ), що підтверджується пунктом 1 додаткової угоди від 02 березня 2015 року № 1 до контракту.

Також, в письмових запереченнях контролюючий орган зазначив, що в експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 04 червня 2015 року № 11/653, експертом вартісний аналіз проводився на підставі документів, наданих до митного оформлення. Експертом не наведені фактичні дані щодо вартості аналогічних товарів, не досліджено кон'юктуру ринку, не наведене обрахування складової вартості у собівартості товару, не зазначені джерела з мережі Інтернет. Отже, висновок експерта посилається виключно на цінову інформацію, що міститься у комерційних документах позивача.

Надаючи оцінку наведеним доводам відповідача щодо необхідності прийняття оскаржуваного рішення про коригування вартості імпортованого товару, суд першої інстанції правильно зазначив наступне.

Декларування імпортованого товару за митною декларацією №100250002/2015/060810 від 06 листопада 2015 року відбувалось в режимі електронного декларування, при цьому копії документів з необхідними печатками та штампами, у тому числі, і митна декларація країни відправлення була надана відповідачу. Діючими нормативно-правовими актами з питань митної справи, зокрема, Митним кодексом України та Положенням про митні декларації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 450, не встановлено обмежень щодо подання митному органу електронної митної декларації.

Також судом встановлено, що декларантом позивача було надано угоду до відкритого страхового полісу №IGG/AG15/026+1 від 04 березня 2015 року, з якої вбачається що строк дії страхового полісу було пролонговано на один рік до 04 березня 2016 року. В цій угоді зазначено суму страхування вантажу, на яку застраховано кожну поставку товару в період дії страхового полісу.

Крім того, матеріали справи свідчать, що митниці було надано лист № LT32-591/1503 від 27 березня 2015 року, в якому детально розписано, яким чином відбувалось страхування вантажу, розмір страхування та кінцевого бенефіціара по страховому полісу.

Судом встановлено, що не заперечується сторонами, що міжнародна компанія IDS Borjomi International включає в себе IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна). Таким чином, IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) є частинами однієї міжнародної компаній IDS Borjomi International.

З 26 лютого 2015 року почав діяти додатковий імпортний збір на товари, що ввозяться на митну територію України суб'єктами господарювання згідно Закону України "Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року". Це призвело до збільшення митних платежів, які повинні бути сплачені до Державного бюджету України ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) при ввезенні на митну територію України у митному режимі імпорту, незалежно від країни походження цих товарів та укладених Україною угод (договорів) про вільну торгівлю. Базою оподаткування додатковим імпортним збором є митна вартість товарів, що ввозяться па митну територію України, визначена відповідно до положень Митного кодексу України.

Після вступу в дію додаткового імпортного збору на товари, що ввозяться на митну територію України суб'єктами господарювання, майже одразу, а саме - 02 березня 2015 року між IDS BORJOMI GEORGIA LLC (Грузія) та ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» (Україна) укладено додаткову угоду № 1 до Контракту від 13 січня 2015 року №СТ20-001/1501, згідно з якою ціну товарів і, як наслідок, митну вартість товарів зменшено. В додатковій угоді, зокрема, зазначається, що у зв'язку із суттєвої девальвацією гривні, зниженням платежоспроможності споживачів, внаслідок складної економічної ситуації, що склалася в країні Покупця (України), товар втрачає свою конкурентоспроможність, ціна товарів була зменшена.

Крім того, ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи» є членом непідприємницької юридичної особи «ASSOCIATION «GEORGIAN GLASS AND MINERAL WATER». Вказана асоціація є правовласником колективної торгової марки «Боржомі» за свідоцтвом № 185165 та колективного промислового зразка «Боржомі» за патентом № 26808. Відповідно до п. 5.2 Статуту «ASSOCIATION «GEORGIAN GLASS AND MINERAL WATER» - члени асоціації мають право користуватися колективними торговельними марками, що належать асоціації без необхідності отримання будь-яких дозволів, у тому числі і роялті.

Як вже було зазначено, за наслідками опрацювання додатково наданих документів митницею було встановлено, що наданий декларантом прайс-лист виданий на умовах поставки CIP Одеса Західна, як зазначено в контракті, що вказує на суб'єктивну спрямованість та свідчить про надання спеціальних цін ПрАТ «Індустріальні та дистрибуційні системи».

Водночас, в комерційній практиці при просуванні товару на ринок одними із методів встановлення контактів з потенційними покупцями є направлення продавцем комерційної пропозиції (оферти) або прейскуранту (прайс-листа).

Під комерційною пропозицією (офертою) зазвичай розуміється письмова пропозиція продавця, спрямована можливому покупцю або конкретним покупцям про продаж партії товару на певних умовах. У випадках, коли між сторонами раніше вже було укладено аналогічний договір, комерційна пропозиція (оферта) може містити лише деякі умови. Відносно решти умов робиться посилання на раніше укладений договір. Комерційна пропозиція (оферта) може мати персональні умови і персональні знижки, які зазвичай не розповсюджуються на необмежену кількість потенційних покупців.

Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. На практиці термін «прейскурант» частіше використовується для зазначення цін на перелік послуг.

Отже, оскільки форма прайс-листа чинним законодавством не встановлена (із зазначенням реквізитів, обов'язкових для заповнення), зазначення в ньому умов поставки CIP Одеса Західна, як і в контракті, укладеному між позивачем та IDS Borjomi Georgia LLC не може безумовно свідчити про його суб'єктивність та надання продавцем спеціальних цін покупцю.

Згідно положень ч. 12-13 статті 58 МК України, той факт, що продавець і покупець пов'язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачем не надано документального підтвердження надання митницею письмових обґрунтувань, про те що взаємозв'язок між покупцем та продавцем якимось чином вплинув на заявлену митну вартість задекларованого товару.

Незважаючи на те, що суд апеляційної інстанції вважає, що на момент витребування у позивача додаткових документів у відповідача не було обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що декларантом позивача під час процедури консультацій надано до контролюючого органу документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують заявлену митну вартість товару та дають підстави для її визначення за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Суд апеляційної інстанції вважає, що надані декларантом позивача додаткові документи лише додатково підтверджують достовірність поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості імпортованого товару, хоча їх подання не було обов'язковим.

Отже, у митниці у спірних правовідносинах були відсутні підстави визначення митної вартості за другорядним методом.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів № 100250002/2015/000150/2 від 09 листопада 2015 року не відповідає вимогам чинного законодавства.

Також, оскільки на час прийняття картки відмови в прийняття митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №100250002/2015/00199 від 10 листопада 2015 року були відсутні підстави, передбачені ч. 6 статті 54 Митного кодексу України, зазначене рішення суб'єкта владних повноважень також є протиправним.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 15.11.2016 року.

Головуючий суддя Пилипенко О.Є.

Судді: Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.