Справа № 810/5960/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5960/14 Головуючий у 1-й інстанції: Скрипка І.М.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С., секретар судового засідання Тищенко Н.В., за участі представника позивача Муравляніка О.С., представника відповідача Леоненко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" до державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трипільський пакувальний комбінат» (далі - ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат») звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25.06.2014 р. №/1718 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що необґрунтованими та безпідставними є висновки податкового органу, що правовідносини позивача з деякими контрагентами не мали реального характеру, оскільки такі висновки спростовуються первинними документами, які були надані позивачем.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2015 р. позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області №/1718 від 25 червня 2014 року у сумі 6716223 грн. 28 коп. за основним платежем та у сумі 3358111 грн. 64 коп. за штрафними санкціями. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції приймаючи рішення зробив декілька висновки, зокрема, що товариством завищено собівартість придбаних та реалізованих товарів, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 98555,72грн., оскільки обраний товариством метод амортизації кліше не відповідає законодавчим приписам. Також суд першої інстанції зазначив інший висновок, що підприємство правильно відобразило в податковому і бухгалтерському обліку операції з відходами виробництва, тобто висновки податкового органу про завищення підприємством витрат на загальну суму 33146266грн. не підтверджені відповідними доказами. Та посилаючись на положення ст.72 КАС України, суд першої інстанції зазначив наступний висновок, що податковим органом не було надано доказів нереальності операцій між позивачем та його контрагентом.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2015 р. в частині відмовлених позовних вимог, як таку, що ухвалено з порушенням норм матеріального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.

Відповідач також не погодився з рішенням суду першої інстанції, проте в частині задоволених позовних вимог, та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2015р. в частині задоволених позовних вимог, як таке що прийнято з порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2015р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління державної фіскальної служби у Київській області залишено без руху (т.5 а.с.203) та ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2015р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління державної фіскальної служби у Київській області повернуто апелянту (т.5 а.с.213).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.01.2016 р. касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2015 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.11.2015 р. повернуто.

З урахуванням зазначено, приймаючи до уваги положення ст.195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги лише позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2013 р. за наслідками якої складено акт №1433/10-16/2201/31826484 від 04.06.2014 р. (т.1 а.с.10-86).

В акті перевірки зазначено, що позивачем порушено вимоги пунктів 138.1, 138.8 статті 138 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємств на загальну суму 6814779 грн., у тому числі: за третій квартал 2012 року в сумі 1341129 грн., за третій-четвертий квартали 2012 року - на 2516467 грн., за 2013 рік в сумі 4298312 грн.

Висновки відповідача зроблені на підставі виявлених у ході перевірки наступних трьох груп порушень.

Зокрема, що за період з 01.07.2012 р. по 31.12.2013 року ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат» віднесло до рядку 05.1 СВ Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» стовідсоткову амортизацію введених в експлуатацію інших необоротних матеріальних активів (кліше різних торгових марок) в сумі 1366308 грн., в результаті чого безпідставно завищило витрати, прямо пов'язані з виробництвом таких товарів, чим порушило пункти 138.1, 138.8 статті 138 Податкового Кодексу України. Тут же зазначено, що товариство до собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) віднесло амортизацію введених в експлуатацію інших необоротних матеріальних активів кліше на загальну суму 2013987 грн., а до валового доходу включило реалізацію послуг кліше на суму 647679 грн., в тому числі по періодах: 3-й квартал 2012 року - на 88929 грн.; 4-й квартал 2012 року - на 170514 грн.; 2013 рік - на 388236 грн. Констатовано, що у результаті цього завищено витрати на 1366308 грн.

Інші висновки стосувались щодо віднесення позивачем до собівартості виготовлених та реалізованих товарів усієї вартості сировини (картону та паперу) та стосовно взаємовідносин ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат» з ТОВ «Україна Постач-Збут».

На підставі вказаного акту відповідачем 25.06.2014 р. прийнято податкове повідомлення-рішення №/1718 яким збільшено грошове зобов'язання із податку на прибуток підприємств у сумі 6814779 грн. за основним платежем і на 3407389,50 грн. за штрафними санкціями (т.1 а.с.98).

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції повторно зазначає, що перегляд рішення суду першої інстанції відбувається у межах доводів апеляційної скарги лише позивача, а саме в частині відмовлених позовних вимог, тобто щодо висновку суду першої інстанції щодо обгрунтованості віднесення ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат» до рядку 05.1 СВ Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» стовідсоткову амортизацію введених в експлуатацію інших необоротних матеріальних активів (кліше різних торгових марок) в сумі 1366308 грн.

Так суд першої інстанції відмовляючи у задоволені позовних вимог в цій частині зазначив, що товариством завищено собівартість придбаних та реалізованих товарів, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 98555,72грн., оскільки обраний товариством метод амортизації кліше не відповідає законодавчим приписам.

Колегія суддів з вказаним висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За нормами підпункту 145.1.6 пункту 145.1 статті 145 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних відносин), амортизація об'єктів груп 9, 12, 14, 15 (інші основні засоби, тимчасові (нетитульні) споруди, інвентарна тара, предмети прокату) визначених у пункті 145.1 цієї статті, нараховується за методами, що наведені в підпунктах 1 і 5 підпункту 145.1.5 цієї статті (прямолінійним, за яким річна сума амортизації визначається діленням вартості, яка амортизується, на строк корисного використання об'єкта основних засобів; виробничим, за яким місячна сума амортизації визначається як добуток фактичного місячного обсягу продукції (робіт, послуг) та виробничої ставки амортизації). Амортизація малоцінних необоротних матеріальних активів і бібліотечних фондів може нараховуватися за рішенням платника податків у першому місяці використання об'єкта в розмірі 50 відсотків його вартості, яка амортизується, та решта 50 відсотків вартості, яка амортизується, у місяці їх вилучення з активів (списання з балансу) внаслідок невідповідності критеріям визнання активом або в першому місяці використання об'єкта в розмірі 100 відсотків його вартості.

Згідно підпункту 14.1.138 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (у редакції на момент виникнення спірних відносин) основні засоби - це матеріальні активи, у тому числі запаси корисних копалин наданих у користування ділянок надр (крім вартості землі, незавершених капітальних інвестицій, автомобільних доріг загального користування, бібліотечних і архівних фондів, матеріальних активів, вартість яких не перевищує 2500 гривень, невиробничих основних засобів і нематеріальних активів), що призначаються платником податку для використання у господарській діяльності платника податку, вартість яких перевищує 2500 гривень і поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом та очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких з дати введення в експлуатацію становить понад один рік (або операційний цикл, якщо він довший за рік).

За нормами пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27 квітня 2000 року №92 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 травня 2000 року за №288/4509, для цілей бухгалтерського обліку основні засоби класифікуються за такими групами: 5.1 основні засоби (земельні ділянки, капітальні витрати на поліпшення земель, не пов'язані з будівництвом, будівлі, споруди та передавальні пристрої, машини та обладнання, транспортні засоби, інструменти, прилади, інвентар (меблі), тварини, багаторічні насадження, інші основні засоби; 5.2 інші необоротні матеріальні активи (бібліотечні фонди, малоцінні необоротні матеріальні активи, тимчасові (нетитульні) споруди, природні ресурси, інвентарна тара, предмети прокату, інші необоротні матеріальні активи). Підприємства можуть установлювати вартісні ознаки предметів, що входять до складу малоцінних необоротних матеріальних активів.

В матеріалах справи у наявності документи, надані позивачем на підтвердження того, що строк експлуатації кліше є меншим за один рік, та на підтвердження правомірності віднесення таких активів до малоцінних необоротних: довідку щодо експлуатації кліше; видаткові накладні на придбання кліше; копії калькуляцій на виготовлення, монтаж, ремонт кліше і штампів; акти на списання печатних форм, штанцформ; довідку про обладнання, на якому використовується кліше; копії технічних паспортів обладнань FFG 618 Quatro, DRO-1628 NT, Мінілайн-616, BOST 160-A MATIC, SPO 1575 «BOBST», «МИДЛАЙН-924», «TRANSLINE-1228»; копії актів проведення заміру фактичної потужності роботи лінії (т.3 а.с.238-250, т.4 а.с.1-38, т.5 а.с.3-123).

Проте, вказані докази суд першої інстанції не прийняв до уваги.

Суд першої інстанції зазначив, що ним прийнято до уваги висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судово-економічної експертизи №14960/14961/14-45 від 9 квітня 2015 року, призначеної на підставі постанови старшого слідчого 2 ВКР СУ ФР Білоцерківської ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області від 23 жовтня 2014 року по матеріалам кримінального провадження №0000032 від 28 серпня 2014 року (т.4 а.с.112-126), в якому зазначено «висновки у акті перевірки №1433/10-16/2201/31826484 від 4 червня 2014 року ТОВ «Трипільський пакувальний комбінат» щодо заниження податку на прибуток документально підтверджується в сумі 98555,72 грн. у зв'язку із завищенням товариством собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів на суму амортизації «кліше» у розмірі 498639,91 грн. Такий висновок обґрунтовано тим, що підприємство помилково кваліфікувало у бухгалтерському обліку як малоцінні необоротні матеріальні активи кліше із вартістю понад 2500 грн. і, відповідно, використовувало стосовно них метод нарахування амортизації в першому місяці використання об'єкта в розмірі 100 відсотків його вартості».

Судом апеляційної інстанції ухвалою від 22.12.20015р. призначено економічну експертизу (т.5 а.с.242).

На виконання вказаної ухвали проведено експерте дослідження та складено висновок експерта Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 24.06.2016р. № 176/16-45 (т.6 а.с.7), в якому зазначено щодо першого питання «враховуючи, що виготовлення або придбання кліше обумовлено наявністю заказу на виготовлення певної кількості продукції з дизайном певного виду, а також те, що строк корисного використання кліше залежить від кількості зроблених відтисків та ресурсу, що дає підстави вважати його меншим ніж рік, у ТОВ «Трипільській пакувальний комбінат» наявні підстави для віднесення до рядку 05.1 СВ «Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» суми витрат у розмірі первісної вартості введених в експлуатацію кліше різних торгових марок за період з 01.07.2012р. по 31.12.2013р.».

Щодо другого питання експертом зазначено: «оскільки у ТОВ «Трипільській пакувальний комбінат» наявні підстави для віднесення до рядку 05.1 СВ «Декларації «Собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг)» суми витрат у розмірі первісної вартості введених в експлуатацію кліше, а також, враховуючи, що в акті перевірки №1433/10-16/2201/31826484 від 4 червня 2014 року при визначені суми донарахування сплати податку на прибуток не враховано суму амортизації, яка нараховується у разі віднесення матеріальних активів (кліше) до основних засобів та є складовою витрат при визначенні собівартості продукції, тому підтвердити чи спростувати висновки акту перевірки щодо заниження об'єкту оподаткування товариством у розмірі 498639,91грн. не видається за можливе.

Таким чином, відповідно до положень ст.81 КАС України, вказаний висновок експерта Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 24.06.2016р. № 176/16-45, колегія суддів приймає до уваги, внаслідок чого, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині відмовлених позовних вимог, а саме щодо скасування податкового повідомлення-рішення в частині суми 98555грн.72коп. за основним платежем та суми 49277грн.86коп. за штрафними санкціями, оскільки висновок податкового органу, що товариством завищено собівартість придбаних та реалізованих товарів, що призвело до заниження податку на прибуток у сумі 98555,72грн., оскільки обраний товариством метод амортизації кліше не відповідає законодавчим приписам є помилковим та спростовується висновком експерта Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз від 24.06.2016р. № 176/16-45.

Стаття 71 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, доводи позивача заслуговують уваги.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що є підставою для її скасування, та прийняття нової постанови про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та задоволення позовних вимог в цій частині. В решті постанова Київського окружного адміністративного суду від 01.101.2015р. підлягає залишенню без змін, оскільки суд апеляційної інстанції переглядав рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги лише позивача.

Повний текст постанови виготовлено 14.11.2016р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 202, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" на постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року, задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" до державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині відмовлених позовних вимог щодо скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області №/1718 від 25 червня 2014 року у сумі 98555 грн. 72 коп. за основним платежем та у сумі 49277 грн. 86 коп. за штрафними санкціями, скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" до державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління державної фіскальної служби у Київській області щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області №/1718 від 25 червня 2014 року в частині суми 98555 грн. 72 коп. за основним платежем та суми 49277 грн. 86 коп. за штрафними санкціями, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління Міндоходів у Київській області №/1718 від 25 червня 2014 року в частині суми 98555 грн. 72 коп. за основним платежем та суми 49277 грн. 86 коп. за штрафними санкціями.

В решті постанову Київського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

І.Л. Желтобрюх

Я.С. Мамчур

Головуючий суддя Карпушова О.В.

Судді: Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.