Справа № 815/4398/16
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/4398/16

Справа № 815/4398/16

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого – судді Андрухіва В.В.

при секретарі Рижук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Тексім” до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов, посилаючись на вищевикладені обставини.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні обставини.

22.06.2016 року між ТОВ «Торговий Дім Тексім» та китайською компанією «Fuji Industries Limited» укладено контракт № 22/06-16 на придбання товару.

На виконання вимог зазначеного контракту на адресу ТОВ «Торговий Дім Тексім» надійшов товар — поперечнов’язане трикотажне полотно, пофарбоване, без ворсу.

29.08.2016 року з метою декларування товару ТОВ «Торговий Дім Тексім» подало до Одеської митниці ДФС тимчасову митну декларацію ТН 500040001/2016/007434 із визначенням митної вартості товару.

Не погодившись із визначеною декларантом митною вартістю товару, митний орган витребував додаткові документи, а саме: виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновкі про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Додатково декларанта повідомлено про можливість подати додаткові наявні у нього документи на підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України (ЄАІС) та ПІК “Інспектор-2006”, митницею здійснено коригування митної вартості до рівня митної вартості аналогічних товарів (застосовано обґрунтовану гнучкість в застосуванні методу), митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом – 2,8523 дол. США/кг до 3,75 дол. США/кг (МД № 125130013/2016/411937 від 12.08.2016 року та № 807110000/2016/010887 від 27.08.2016 року).

За результатом проведеної шляхом електронного листування консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості – резервний.

Підставами для коригування у рішенні № 500040001/2016/410024/2 зазначені розбіжності, а саме: у п.2 зовнішньоекономічної угоди від 22.06.2016 року № 22/06-16 не відображено які саме складові входять у вартість товару, зазначену продавцем, у той же час у даних товарно-супровідних документах відсутня інформація щодо будь-яких складових вартості, передбачених умовами поставки CIF (у тлумаченні в редакції від 01.01.2011 року видання від 01.01.2000 року № 560 Правил Інкотермс 2010 Міжнародної торговельної палати) як: маркування, пакування, вартості самої упаковки, страхування та доставка товару до пункту призначення, що унеможливлює перевірку та співставлення складових заявленої декларантом митної вартості товару.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі за текстом – МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.1 ст.52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов’язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як встановлено ч.ч.1-3 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій ст.58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст.55 МК України передбачено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

- у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

- у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У відповідності до вимог ч.1 ст.57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно ч.3 ст.57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.4 ст.57 МК України, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Виходячи із змісту ч.1 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Аналіз наведених норм свідчить, що обов'язок доведення митної вартості товару, заявленого до декларування, лежить на декларанті. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Водночас, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей Митного кодексу України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд наголошує, що ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Судом встановлено, що ТОВ «Торговий Дім Тексім» до митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів, заявлених у тимчасовій митній декларації ТН від 29.08.2016 року № 500040001/2016/007434 були надані усі передбачені ч.2 ст.53 МК України документи.

При цьому, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, як на підставу витребування у декларанта додаткових документів, відповідач послався на те, що у п.2 контракту не відображено які саме складові входять у вартість товару, у той же час у даних товарно-супровідних документах відсутня інформація щодо будь-яких складових вартості, передбачених умовами поставки CIF.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на відсутність складових вартості товару як на підставу витребування додаткових документів, оскільки чинним законодавством не передбачена обов’язковість наявності в угоді (контракті) складових вартості. При цьому, відсутність такої інформації не впливає на рівень вартості товару.

Предметом Контракту № 22/06-16 від 22.06.2016 року є придбання товару згідно проформ-інвойсів або інвойсів, які є невід’ємною частинами цього Контракту.

Умови поставки товару визначені пунктом 2 зазначеного Контракту, згідно якого товар придбавається на умовах, зазначених у проформах-інвойсах та інвойсах відповідно до тлумачень ІНКОТЕРМС 2010. Кількість товару та ціна за одиницю товару визначається продавцем за зазначається в проформах-інвойсах та інвойсах, які є невід’ємними частинами цього Контракту.

У пункті 3.4 Контракту № 22/06-16 від 22.06.2016 року встановлено, що умови та строки оплати товару зазначаються в проформах-інвойсах або в інвойсах.

Із додаткової угоди (специфікаці) № 3 від 04.07.2016 року до Контракту № 22/06-16 від 22.06.2016 року вбачається, що товар поставляється на умовах CIF – Іллічівськ.

За міжнародними правилами ІНКОТЕРМС – за договором на умовах СIF (Cost, Insurance and Freight) саме продавець зобов’язаний укласти договір і оплатити всі затрати і фрахт, необхідні для доставки товару; продавець також укладає договір страхування, що покриває ризик втрати чи пошкодження товару під час доставки.

Згідно правил ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати), термін CIF (вартість, страхування та фрахт) зобов'язує продавця здійснити митне очищення товару для експорту.

Тобто згідно договору на умовах СIF вартість товару вже включає в себе вартість страхування товару постачальником. Також вартість товару включає в себе і вартість маркування, пакування, вартість самої упаковки, на яких наголошував відповідач в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до п.7 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, витрати на страхування цих товарів.

Тобто, витрати на страхування товарів додаються до ціни товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. В даному ж випадку, як зазначено вище, поставка товару на умовах СIF передбачає включення вартості страхування до ціни товару. Таким чином, вартість страхування не може додаватися до ціни, визначеної у контракті, бо остання вже включає в себе вартість страхування товару продавцем.

За викладених обставин, у відповідача не було правових підстав вимагати у декларанта подання документів на підтвердження складових вартості товарів, у тому числі: маркування, пакування, вартості самої упаковки, страхування та доставка товару до пункту призначення, страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування.

Інших підстав для витребування у декларанта додаткових документів в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не зазначено.

Більш того, висновком експерта ТОВ «Одеський аукціонний центр» від 31.08.2016 року № 20-69/08-2016 підтверджується ринкова вартість товару «трикотажне полотно» на рівні 1,14 – 1,15 дол. США/м.

Отже у вищевказаних товарно-супровідних документах, поданих позивачем до митного оформлення товару разом з тимчасовою митною декларацією ТН 500040001/2016/007434, відсутні будь-які розбіжності та наявні усі числові значення, що дає підстави для визначення вартості ввезеного товару за основним методом визначення митної вартості товарів – за ціною договору.

Згідно з положеннями ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Тексім” підлягає повному задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ч.1 ст.94 КАС України суд стягує понесені ним судові витрати в сумі 3729,50 грн. з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 71, 86, 94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Тексім” - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500040001/2016/410024/2 від 30.08.2016 року.

Стягнути судові витрати у сумі 3729,50 грн. (три тисячі сімсот двадцять дев’ять гривень 50 копійок) з Одеської митниці ДФС (код ЄДРПОУ 39441717) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім Тексім” (код ЄДРПОУ 40535834).

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови суду виготовлений 09.11.2016 року.

Суддя: В.В.Андрухів

.