Справа № 826/27829/15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

24 жовтня 2016 року № 826/27829/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Келеберди В.І. , суддів Качура І.А. Данилишин В.М. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до Державної фінансової інспекції України

простягнення заборгованості
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної фінансової інспекції України про визнання незаконним та скасування наказу від 18.12.2014 №1180-о, поновлення на посаді директора Департаменту інспектування органів державної влади та місцевого самоврядування Державної фінансової інспекції України; стягнення на користь позивача заробітну плату за період з 28.11.2014 по 18.12.2014 в сумі 3882,9 грн. та листку непрацездатності від 24.11.2014 серії АГЗ №777103 за ненарахований робочий день в сумі 585,3 грн.

Ухвалою від 23.02.2016 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Проте, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016 скасовано вказану вище ухвалу в частині стягнення невиплаченої та не нарахованої за період з 28.11.2014 по 18.12.2014 та відповідно до листка непрацездатності за 27.11.2014 заробітної плати. В іншій частині ухвалу від 23.02.2016 залишено без змін.

Ухвалою від 31.05.2016 справу в частині позовних вимог про стягнення заробітну плату за період з 28.11.2014 по 18.12.2014 в сумі 3882,9 грн. та листку непрацездатності від 24.11.2014 серії АГЗ №777103 за ненарахований робочий день в сумі 585,3 грн прийнято до провадження та призначено до вирішення в судовому засіданні.

Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України ухвалено про вирішення справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до листка непрацездатності серії АГЗ №777103 ОСОБА_1 була тимчасово непрацездатна з 07.11.2014 по 27.11.2014 включно (стати до роботи 28.11.2014).

В подальшому, наказом Державної фінансової інспекції України від 18.12.2014 позивача звільнено з посади.

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Як зазначено вище позивач вказує, що їй не виплатили заробітну плату за період з 28.11.2014 по 18.12.2014 в сумі 3882,9 грн. та один робочий день 27.11.2014 в сумі 585,3 грн.

Як зазначено вище, відповідно до листка непрацездатності серії АГЗ №777103 ОСОБА_1 була тимчасово непрацездатна з 07.11.2014 по 27.11.2014 включно (стати до роботи 28.11.2014, отже 27.11.2014 позивач перебувала на лікарняному.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на матеріальне забезпечення відповідно до цього Закону в таких розмірах, зокрема: допомога по тимчасовій непрацездатності - виходячи з нарахованої заробітної плати, з якої сплачуються страхові внески, але в розрахунку на місяць не вище за розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом у місяці настання страхового випадку.

Статтею 22 згадуваного Закону визначено наступне допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема: тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві.

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, обов'язок щодо оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності позивача лежить на відповідачі, з шостого дня - на Фонді соціального страхування.

Як зазначено вище, позивач перебувала на лікарняному з 07.11.2014 по 27.11.2014 включно, отже період з 07.11.2014 по 12.11.2014 включно оплачується відповідачем, з 12.11.2014 по 27.11.2014 - фондом соціального страхування.

Отже, доводи позивача щодо обов'язку відповідача виплатити їй заробітну плату за 27.11.2014 є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Статтею 70 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

В матеріалах справи наявний розрахунок оплати лікарняного листка ОСОБА_1 серії АГЗ №777103, відповідно до якого позивачу нараховано по вказаному лікарняному оплату за період з 07.11.2014 по 11.11.2014 в сумі 1755,9 грн та за період з 12.11.2014 по 27.11.2014 в сумі 6 438,3 грн.

Відповідно до розрахункового листа при звільнені позивач отримала розрахунок на суму 19 872, 71 грн. (компенсація за лікарняні та перші п'ять днів листка тимчасової непрацездатності).

В січні 2015 року до відповідача надійшов протокол Фонду соціального страхування за результатом розгляду листка тимчасової непрацездатності позивача серії АГЗ №777103, у зв'язку з чим відповідачем замовлено кошти у Фонду соціального страхування (заявка-розрахунок від 20.01.2015 №1006).

30.01.2015 відповідачу надійшли кошти з Фонду соціального страхування по лікарняному листку серії АГЗ №777103 та з а27.11.2014, які виплачено позивачу 05.02.2015.

Доказів на спростування викладеному позивачем не надано.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 69-71, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя В.І. Келеберда

Судді І.А. Качур

В.М. Данилишин