Справа № 812/954/15
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/954/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Борзаниці С.В.

судді: Шембелян В.С., Чиркіна С.М.,

при секретарі судового засідання: Ждановій Г.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу від 22.07.2015 р. № 630-ос про звільнення, поновлення на займаній посаді, зобов'язання нарахування та виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі за текстом - Позивач) з позовними вимогами до Служби безпеки України (далі - відповідач № 1), Управління служби безпеки України в Луганській області (далі - відповідач № 2), після уточнення яких, Позивач просив:

- поновити строк на оскарження наказу (рапорту) б/н від червня 2015 року керівництва УСБУ Луганської області про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана» за порушення вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

- поновити строк для оскарження наказу (рапорту) б/н від 28.04.2015 року начальника Сєвєродонецького МВ УСБУ в Луганській області про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана» за невиконання планових заходів та відсутність конкретних результатів у роботі (п.10 наказу № 200/дск-99р) з підстав, що наведені в позовній заяві;

- визнати протиправним та скасувати наказ (рапорт) б/н від 28.04.2015 р. начальника Сєвєвродонецького МВ УСБУ в Луганській області про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана» за невиконання заходів та відсутність конкретних результатів у роботі (п. 10 наказу № 200/дск-99р);

- визнати протиправним та скасувати наказ (рапорт) б/н від червня 2015 року керівництва УСБУ в Луганській області про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана» за порушення вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 22.07.2015 № 630-ос про звільнення ОСОБА_1 з військової служби по УСБУ в Луганській області за пп. «б» п. 61 та пп. «и» п. 62 у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України;

- поновити його на займаній посаді оперуповноваженого за рахунок посади старшого оперуповноваженого 2 сектору Сєвєродонецького МВ УСБ України в Луганській області;

- зобов'язати УСБУ в Луганській області відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.07.2015 до дня поновлення на службі;

- зобов'язати УСБУ в Луганській області відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., завданої внаслідок порушення прав;

- звернути до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на військовій службі в УСБУ в Луганській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування своїх вимог Позивач посилався на таке. 21.12.2010 р. між позивачем та Службою безпеки України в особі начальника Управління Служби безпеки України в Луганській області ОСОБА_2 укладено контракт про проходження військової служби Службі безпеки України. Строк дії контракту - з 07.02.2011 по 07.02.2016.

З 27.10.2014 до часу звільнення Позивач обіймав посаду оперуповноваженого за рахунок посади старшого оперуповноваженого 2 сектору Сєвєродонецького МВ УСБ України в Луганській області.

16.02.2015 р. наказом начальника Сєвєродонецкого МВ УСБУ в Луганській області позивачу було оголошено догану за невиконання планових заходів та відсутність конкретних результатів у роботі (п. 10 наказу № 200/дск-99р).

28.04.2015 р. наказом начальника Сєвєродонецкого МВ УСБУ в Луганській області позивачу було оголошено сувору догану за невиконання планових заходів та відсутність конкретних результатів у роботі (п. 10 наказу № 200/дск-99р).

У червні 2015 р. керівництвом УСБУ в Луганській області ОСОБА_1 оголошено сувору догану за порушення вимог ст. 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».

22.07.2015 р. наказом № 630-ос позивача було звільнено з військової служби по УСБУ в Луганській області за пп. «б» п. 61 та пп. «62» (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Позивач вважає, що рапорт б/н від 28.04.2015 р. начальника відділу про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана» за невиконання планових заходів та відсутність конкретних результатів у роботі (п. 10 наказу № 200/дск-99р) не відповідає вимогам чинного законодавства України, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності був рапорт начальника відділу. Із змісту рапорту, вбачається, що правопорушення вчинені позивачем полягають у недосягненні вагомих результатів в оперативно-службовій діяльності у зв'язку з невиконанням планових заходів відділу. Проте, цей рапорт не містить посилання на жоден нормативно-правовий акт, який було порушено позивачем, він містить узагальнюючі фрази без жодного посилання на конкретні порушення допущенні позивачем. Крім того, до рапорту не додано жодного документу, що слугував підставою для прийняття оскарженого наказу, яким було б зафіксовано факти невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів, що негативно вплинуло на стан виконання покладених на СБУ завдань. Також не існує доказів ознайомлення позивача з документами, невиконання яких слугувало підставою для накладення дисциплінарного стягнення, не було витребувано від позивача пояснень щодо причин порушень, що є грубим порушенням вимог 149 КЗпП України.

Таким чином, позивач вважає, що наказ (рапорт) б/н від 28.04.2015 р. начальника відділу про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана» за невиконання планових заходів та відсутність конкретних результатів у роботі (п. 10 наказу № 200/дск-99р) є таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства України, винесений без належних на те підстав та без дотримання імперативно-передбаченої процедури застосування заходів дисциплінарного впливу, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 вважає, що наказ (рапорт) б/н від червня 2015 р. керівництвом УСБУ в Луганській області про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана» за порушення вимог ст. 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, є протиправним та підлягає скасуванню, зважаючи на наступне.

Підставою, що визначена в наказі (рапорті) б/н від червня 2015 р. керівництвом УСБУ в Луганській області про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана» за порушення вимог ст. 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», є нібито порушення позивачем вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Так, відповідно до ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов'язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов'язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Таким чином, указана норма регламентує поведінку військовослужбовця в разі наявності будь-яких позаштатних ситуацій, що сталися з ним особисто або стосується його службових обов'язків. Проте за результатами службового розслідування, що передувало накладенню вказаного дисциплінарного стягнення, вбачається, що особисто із позивачем не сталося нічого, що стосується виконання ним службових обов'язків; позивачеві не зроблено жодних зауважень, про які він зобов'язаний доповісти своєму начальникові. Отже, обставини справи свідчать, що фактів, визначених ст. 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», які нібито стали підставою для винесення наказу (рапорту) б/н від червня 2015 р. керівництвом УСБУ в Луганській області про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана», не існувало.

Таким чином, позивач вважає, що наказ (рапорт) б/н від червня 2015 р. керівництвом УСБУ в Луганській області про застосування до нього дисциплінарного стягнення «Сувора догана» за порушення вимог ст. 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» є таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства України, винесений без належних на те підстав та без дотримання імперативно-передбаченої процедури застосування заходів дисциплінарного впливу, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки з 25.07.2015 р. по 18.08.2015 р. позивач перебував на лікуванні у Рубіжанській центральній міській лікарні, він не мав можливості оскаржити наказ у межах строків, визначених ст.ст. 225, 233 КЗпП України, просить поновити строк на оскарження наказів (рапортів) від 28 квітня 2015 р. та червня 2015 р. відносно нього.

Позивач не згоден з наказом № 630-ос від 22.07.2015 р. про звільнення його з військової служби по СБУ в Луганській області за пп. «б» п. 61 та пп. «и» п. 62 (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України у зв'язку з наступними обставинами.

Пп. «и» п. 62 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України передбачено, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці Служби безпеки України звільняються з військової служби у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Пунктом 7.10. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом СБУ від 14.10.2008 № 772, передбачено, що підставою для звільнення військовослужбовців із військової служби у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту з їх боку (підпункт "и" пункту 62 Положення) може бути неналежне їх ставлення до виконання службових обов'язків, про що свідчить накладення на них протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються не знятими.

Згідно з приписами ст. 151 КЗпП України, якщо протягом року з дня накладення дисциплінарного стягнення працівника не буде піддано новому дисциплінарному стягненню, то він вважається таким, що не мав дисциплінарного стягнення.

Протягом 2015 року позивача піддано трьом дисциплінарним стягненням. Проте, наказ (рапорт) б/н від 28.04.2015р. начальника відділу та наказ (рапорт) б/н від червня 2015р. керівництва УСБУ в Луганській області є такими, що не ґрунтуються на приписах чинного законодавства України, винесені без належних на те підстав та без дотримання імперативно-передбаченої процедури застосування заходів дисциплінарного впливу, а отже вказані накази є протиправними та підлягають скасуванню.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що законних підстав для звільнення з підстав, передбачених підпунктом «и» пункту 62 Положення, не існує.

Крім того, позивач належним чином виконує всі інші умови укладеного із ним Контракту.

З огляду на вказане, наказ від 22.07.2015 № 630-ос про звільнення позивача з військової служби по СБУ в Луганській області за пп. «б» п. 61 та пп. «и» п. 62 (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) є таким, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства України, винесений без належних на те підстав та без дотримання імперативно-передбаченої процедури застосування заходів дисциплінарного впливу, а отже вказаний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 235 КЗпП України, суд при винесенні рішення про поновлення на роботі розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому позивач просить зобов'язати УСБУ в Луганській області відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.07.2015 до дня поновлення на службі.

У зв'язку з тим, що позивач вважає дії відповідачів через порушення ними вимог чинного законодавства України щодо порядку проходження військової служби, складення дисциплінарних стягнень на звільнення неправомірними, просить стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. Заподіяна моральна шкода, яка виражається у втратах немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, а також інших негативних явищах, що позивач переніс внаслідок неправомірних дій відповідача. З моменту безпідставного притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за начебто порушення вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України психічне здоров'я позивача значно погіршилося. Протягом тривалого часу, у зазначений період, ОСОБА_1 проходив курс лікування по захворюванню нирок, що підтверджується відповідною довідкою від лікаря. Моральні та фізичні страждання позивачу також були завдані через постійні співбесіди із членами комісії, що проводили службове розслідування, за наслідками якого його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Крім того, позивач зазначає, що внаслідок його звільнення, авторитет як службовця із майже бездоганним послужним списком значно знизився, військовослужбовці сприймають позивача як злісного порушника дисципліни.

Статтею 23 ЦК передбачено, що моральна шкода відшкодовується, зокрема, грішми. Таким чином загальну сума заподіяної позивачу моральної шкоди він оцінює в 10000,00 грн.

Позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Додатково пояснили, що вважають рапорт, яким було накладене стягнення на Позивача, є неналежним документом, згідно якого військовослужбовець притягується до дисциплінарної відповідальності, оскільки належним документом є наказ. Також вважають, що Позивачу неналежним чином доводилися відомості про накладення на нього дисциплінарних стягнень. По аналогії з Кодексом законів про працю України вважають, що від Позивача Відповідач повинен був відібрати пояснення, чого зроблено не було. Також вважають, що Відповідач неналежним чином оцінив роботу Позивача.

Представник Відповідачів заперечував проти позовних вимог, оскільки вважає, що стосовно Позивача не було порушено норм діючого законодавства при його виключенні зі списків особового складу СБУ.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах уточнених позовних вимог і наданих сторонами доказів, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зарахований на службу в СБ України 17 січня 2011 року у відповідності до наказу Голови СБ України № 39-ос від 17.01.2011 року. Службу проходив в Управлінні СБ України в Луганській області з 07.02.2011 р. ( наказ УСБУ № 43-ос від 04.02.2011 р.) на посадах оперуповноваженого міжрайонного та міського відділів. Військове звання старший лейтенант присвоєне наказом СБ України від 30.09.2014 р. № 1888-ос., що підтверджується довідкою Управління СБУ в Луганській області б/н від 01.10.2015 року (т.1 арк. 68-69).

На підставі рапорту начальника Сєвєродонецького МВ УСБУ в Луганській області від 16 лютого 2015 року б/н на позивача накладено дисциплінарне стягнення «догана» за систематичне порушення військової дисципліни та відсутність результатів у ОСД (т.1 арк. 57).

На підставі рапорту начальника Сєвєродонецького МВ УСБУ в Луганській області від 28 квітня 2015 року б/н на позивача накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» за систематичне порушення військової дисципліни та відсутність результатів у ОСД (т.1 арк. 58).

На підставі висновку за результатами службового розслідування 05 червня 2015 року наказом від 09 червня 2015 р. № 230-ос за недбале ставлення до виконання службових обов'язків, що виразилося у порушенні вимог статті 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_1 оголошено сувору догану (т.1 арк. 60-67, 70).

26 червня 2015 року начальник Сєвєродонецького МВ УСБУ в Луганській області майор ОСОБА_4 звернувся до керівництва Управління з рапортом щодо звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби в органах СБУ на підставі пп. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем (т.1 арк.59).

30 червня 2015 року було підготовлене подання про звільнення з військової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1, з яким він був ознайомлений під особистий підпис (т.1 арк. 88).

ОСОБА_3 з наказу від 22.07.2015 р. № 630-ос Голови Служби безпеки України старшого лейтенанта ОСОБА_1 оперуповноваженого (капітан) за рахунок посади старшого оперуповноваженого (майор) звільнено з військової служби по Управлінню Служби безпеки України в Луганській області за пп. «б» п. 61 та пп. «62» Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (т. 1 арк. 90).

18 серпня 2015 року ОСОБА_1 виключено із списків особового складу у запас Збройних Сил України, що підтверджується витягом з наказу начальника УСБУ в Луганській області від 18.08.2015 р. № 335-ос (т.1 арк. 71).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 - помічник начальника управління - начальник інспекції УСБУ в Луганській області пояснив, що Позивача знає з жовтня 2014 року. В травні 2015 року до інспекції поступили матеріали з приводу втрати зброї працівником УСБУ Божченком, відповідно до яких Позивач можливо був причетний до цих обставин. Позивач тривалий час - 2-3 доби не доповідав керівництву про обставини втрати зброї Божченком, Позивач неодноразово змінював пояснення щодо спілкування з Божченком, внаслідок чого був втрачений час, а втрачена зброя не була знайдена.

За оцінкою роботи Позивача результатів не було. Особисто свідку невідомо про позитивні Показники ОСОБА_1 Оцінку роботи Позивача як співробітника УСБУ проводить безпосередній начальник.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 - начальник Сєвєродонецького МВ УСБУ в Луганській області пояснив, що він є прямим начальником ОСОБА_1 Свідок з січня по лютий 2015 року проаналізував роботу Позивача та виявив відсутність результатів. Позивач запізнювався на роботу, був у стані алкогольного сп'яніння, не виконував доручення. У лютому 2015 року в присутності особового складу ОСОБА_1 була оголошена догана, з якою останній був згоден. Позивачу надавалася інформація, яку він не реалізовував. Після цього ця інформація була реалізована співробітниками УСБУ.

28.04.2015 також після аналізу роботи ОСОБА_1 були виявлені низькі показники, внаслідок чого було накладене стягнення у вигляді суворої догани. За 5 місяців роботи у 2015 році ОСОБА_1 мав дуже низькі показники.

При з'ясуванні обставин втрати зброї Божченком, з я ким служив Позивач, останній постійно змінював свідчення стосовно подій, при яких ця зброя була втрачена. Позивач спочатку пояснював, що з Божченком були постійно у м. Сєвєродонецьку. Потім був другий варіант, коли він пояснював, що виїжджали у м. Рубіжне. Після цього додатково пояснив, що виїжджали ще у інше місце. Як наслідок, згідно його свідчень вживалися різні заходи, які не призвели до виявлення зброї.

З працівниками Сєвєродонецького МВ УСБУ в Луганській області, в тому числі і з Позивачем, проводилося планування, кожного дня проводилися наради, щотижня ставилися завдання, які Позивач не реалізовував.

За результатами усіх стягнень упродовж 2015 року УСБУ в Луганській області направило подання до СБУ про розірвання контракту з Позивачем, яке було задоволено.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року залишено позовну заяву в частині позовних вимог: про визнання протиправним та скасування рапорту б/н від 28.04.2015 начальника Сєвєродонецького МВ УСБУ в Луганській області про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «сувора догана» за невиконання планових заходів та відсутність конкретних результатів у роботі (п. 10 наказу № 200/дск-99р.); про визнання протиправним та скасування наказу № 230-ос від 09.06.2015 УСБУ в Луганській області про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «сувора догана» за порушення вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - без розгляду.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року про залишення без розгляду в частині позовних вимог у справі № 812/954/15 - залишено без задоволення.Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року про залишення без розгляду в частині позовних вимог у справі № 812/954/15 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та коштів у відшкодування моральної шкоди - залишено без змін.

Ухвала Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року набрала законної сили на підставі ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року. 11 травня 2016 року Вищий адміністративний суд України відмовив у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2016 року.

Статтею 20 Закону України «Про Службу безпеки України» визначено, що умови і порядок виконання своїх обов'язків співробітниками-військовослужбовцями Служби безпеки України визначаються укладеним договором (контрактом). На них, а також на військовослужбовців строкової служби поширюється порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством. Військовослужбовці Служби безпеки України приймають Військову присягу на вірність народу України.

Військовослужбовці Служби безпеки України мають право на носіння військової форми одягу із знаками розрізнення, зразки яких затверджуються відповідно до Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу". Військовослужбовцям Служби безпеки України видається службове посвідчення, зразок якого затверджується Головою Служби безпеки України.

Згідно статті 21 Закону України «Про Службу безпеки України» трудові відносини працівників, які уклали трудовий договір із Службою безпеки України, регулюються законодавством України про працю.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно пп. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Згідно пп. «б» п. 61 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (далі - Положення) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у запас Збройних Сил України осіб офіцерського складу, якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров'я придатні до військової служби в мирний або воєнний час, у разі недоцільності використання їх у запасі Служби безпеки України або на їх прохання

Згідно пп. «и» п. 62 Положення контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці Служби безпеки України звільняються з військової служби, у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Відповідно до п. 7.1. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 31 грудня 2008 р. за № 1323/16014, (далі - Інструкція) звільнення військовослужбовців Служби безпеки України з військової служби провадиться відповідно до розділу VII Положення, Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу".

Згідно п. 7.4. Інструкції з військовослужбовцями, які звільняються за однією з підстав, передбачених підпунктами "а"-"д", "з", "ї", "к" пункту 62 Положення та підпунктами "а"-"д", "и", "і" пункту 63 Положення, перед звільненням із військової служби проводиться не менше двох індивідуальних бесід.

Пунктом 7.5. Інструкції визначено, що з військовослужбовцями, які звільняються з військової служби за підставами, передбаченими підпунктами "е"-"ж", "и", "і" пункту 62 Положення та підпунктами "е"-"з" пункту 63 Положення, бесіди, передбачені пунктом 7.4 цієї Інструкції, не проводяться.

Відповідно до п. 7.10. Інструкції підставою для звільнення військовослужбовців із військової служби у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту з їх боку (підпункт "и" пункту 62 Положення) може бути неналежне їх ставлення до виконання службових обов'язків, про що свідчить накладення на них протягом року двох і більше дисциплінарних стягнень, які на момент звільнення залишаються не знятими.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, (далі - Дисциплінарний статут) у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов'язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов'язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) попередження про неповну службову відповідність;

д) пониження в посаді;

е) пониження військового звання на один ступінь;

є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю;

ж) позбавлення військового звання.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Згідно статті 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення оголошується офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом - особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення.

Крім того, дисциплінарні стягнення можуть оголошуватися в письмовому наказі.

З урахуванням ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, якою залишені без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рапорту від 28.04.2015 начальника Сєвєродонецького МВ УСБУ в Луганській області про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді «сувора догана» за невиконання планових заходів та відсутність конкретних результатів у роботі (п. 10 наказу № 200/дск-99р.) та про визнання протиправним та скасування наказу № 230-ос від 09.06.2015 УСБУ в Луганській області про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення «сувора догана» за порушення вимог ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, суд дійшов до таких висновків.

Станом на 26 червня 2015 року - дату звернення начальника Сєвєродонецького МВ УСБУ в Луганській області до керівництва Управління з рапортом щодо звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби в органах СБУ на підставі пп. «и» ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем Позивач мав три накладених на нього протягом року не знятих дисциплінарних стягнення, що відповідає положенням п. 7.10. Інструкції як підстави для звільнення у зв'язку з систематичним невиконанням умов контракту з його боку.

Посилання Позивача та його представника на ті обставини, що рапорт, яким було накладене стягнення на Позивача, є неналежним документом, згідно якого військовослужбовець притягується до дисциплінарної відповідальності, оскільки належним документом є наказ, спростовуються положеннями статті 97 Дисциплінарного статуту. Відповідно до вказаної норми оголошення про накладені дисциплінарні стягнення офіцерському складу та військовослужбовцям військової служби за контрактом можуть проводитися в наступних формах: особисто, у письмовому розпорядженні, на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, що вчинив правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 Дисціплінарного статуту оголошення дисциплінарного стягнення в письмовому наказі є правом, а не обов'язком особи, яка накладає стягнення.

Посилання Позивача та його представника на ті обставини, що Позивачу неналежним чином доводилися відомості про накладення на нього дисциплінарних стягнень, є незмістовним, оскільки спростовуються наданими доказами із зазначенням конкретних дат ознайомлення. Крім того, факти ознайомлення Позивача з накладеними стягненнями були відображені в чинній ухвалі Луганського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2016 року, яка переглядалася в апеляційному порядку, а Позивачем також була використана можливість касаційного оскарження вказаної ухвали.

Позиція Позивача та його представника про необхідність застосування до спірних правовідносин по аналогії положень Кодексу законів про працю України є незмістовним, оскільки на Позивача як співробітника-військовослужбовця Служби безпеки України розповсюджувалася дія ч. 1 статті 20 Закону України «Про Службу безпеки України», відповідно до якої на нього поширювався порядок проходження військової служби у Збройних Силах України, визначений законодавством.

Позивач не укладав трудовий договір із Службою безпеки України в порядку статті 21 Закону України «Про Службу безпеки України», у зв'язку з чим до нього не застосовується законодавство України про працю. При цьому судом не встановлені обставини, які б свідчили про необхідність застосування аналогії закону чи аналогії права відповідно до ч. 7 статті 9 КАС України.

Також є незмістовним посилання Позивача та його представника на обов'язкове проведення службового розслідування перед накладенням дисциплінарного стягнення, оскільки відповідно до положень статті 84 Дисциплінарного статуту проведення службового розслідування є правом, а не обов'язком командира.

Судом було встановлено, що перед накладенням стягнень керівництвом належним чином оцінювалися результати роботи Позивача та об'єктивно приймалося рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що Відповідачі діяли на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини. Позивачем не надано доказів порушення з боку Відповідачів норм законодавства при притягненні його до дисциплінарної відповідальності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу від 22.07.2015 № 630-ос про звільнення ОСОБА_1 з військової служби по УСБУ в Луганській області за пп. «б» п. 61 та пп. «и» п. 62 у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Луганській області про зобов'язання УСБУ в Луганській області відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1294 від 07 листопада 2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 22.07.2015 до дня поновлення на службі.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Луганській області про зобов'язання УСБУ в Луганській області відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., завданої внаслідок порушення прав.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та підписано 14 листопада 2016 року.

Головуючий суддя С.В. Борзаниця
Суддя Суддя С.М. Чиркін В.С. Шембелян