Справа № 821/1269/16
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 р. Справа № 821/1269/16

Категорія: 8.2.2 Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року по справі за позовом Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках у банках платника податків, -

встановиЛА:

Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач) про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках у банках платника податків.

Суд першої інстанції своєю постановою від 23 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовив в повному обсязі.

Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, або у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем видано наказ "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_4" №720 від 02.09.2016 р. та на підставі вказаного наказу та направлень на перевірку №332/21-03-13-05 від 02.09.2016 , №333/21-03-13-05 від 02.09.2016 посадовими особами контролюючого органу 05 вересня 2016 року здійснено вихід за місцями здійснення платником податків підприємницької діяльності з метою ознайомлення його з наказом та вручення направлень на проведення фактичної перевірки: АДРЕСА_1 (магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1") та АДРЕСА_2.

ФОП ОСОБА_4 не було допущено перевіряючих до проведення перевірки, про що в направленнях на перевірку внесено запис "До перевірки не допускаю ОСОБА_4" та підпис.

За результатами зазначеного виходу, посадовими особами позивача складено акт відмови у допуску посадових осіб до проведення перевірки №14/21-03-13-05/НОМЕР_1 від 05 вересня 2016 року.

На підстав вказаного акту прийнято рішення про застосуванням адміністративного арешту майна платника податків від 06 вересня 2016 року.

Крім того, на підставі вказаного акту Херсонська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області звернулась до суду з поданням, щодо підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_4. Постановою суду від 09 вересня 2016 року по справі № 821/1268/16 подання задоволено.

Згідно з п.94.1 ст.94 ПК України, адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов'язків, визначених законом.

Відповідно до п.п. 94.2.3 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Відповідно до п.94.5 ст.94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов'язковому попередньому отриманні дозволу керівника відповідного контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно з п.94.10 ст.94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. При цьому перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

При цьому, позивач звертався до суду з поданням до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків та постановою від 09 вересня 2016 року застосовано арешт майна відповідача.

Відповідно до абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

На підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках у банках платника податків - не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області, - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2016 року по справі за позовом Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках у банках платника податків, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням до Вищого адміністративного суду України в порядку статті 212 КАС України.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В.Семенюк