Справа № 521/13198/16-а
Суддя: Гуревський В. К.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/286/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 листопада 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.,

при секретарі - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, в якому просить суд скасувати постанову № 0686/50009/16 від 29.06.2016 року т.в.о. заступника начальника Одеської митниці ДФС Єзерова А.А. щодо порушення митних правил громадянином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., місце народження: АДРЕСА_1 якою було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 541239,39 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на такі обставини.

02 січня 2011 року о 16 годині 29 хвилин в зоні діяльності митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ДФС України по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення» ОСОБА_1 був ввезений його транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «SAFRANE», рік випуску 1993, номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в Естонії. 25 січня 2011 року о 01 годині 50 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 виникла пожежа зазначеного автомобіля в моторному відсіку автомобіля. Причина пожежі - коротке замикання електромережі. Пожежею було знищено моторний відсік, привод переднього ведучого мосту, бампер, фари, передній державний номер, салон автомобіля. Автомобіль був знищений пожежою настільки, що відновлювати його буде недоцільно, адже від нього залишилось тільки 70% кузова. На місце пожежі виїхав наряд пожежної служби Суворовського району м. Одеси, про що був складений акт про пожежу від 25 січня 2011 року.

16 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернувся до ДМС України Південна митниця з листом ПМ №2420/18 з проханням продовжити строк знаходження транспортного засобу на митному просторі України через його знищення пожежею та роз'яснити порядок списання автомобіля без вивезення його за межі України, тому що відновлення автомобіля недоцільно. ДМС України Південна митниця своїм листом від 21 лютого 2011 року №19/28-03/2439 подовжила строк тимчасового ввезення до 01 травня 2011 року і повідомила, що ОСОБА_1 повинен вивезти автомобіль, або заявити про зміну митного режиму. 22 квітня 2011 року ОСОБА_1 знов звернувся до ДМС України з аналогічним проханням, щоб йому визначили місце доставки автомобіля та знов отримав аналогічного листа від 06 травня 2011 року №19/28-04/6401 з продовженням строку тимчасового ввезення до 01 серпня 2011 року. 25 липня 2011 року ОСОБА_1 знов звернувся з листом №10358/18 до ДМС України Південна митниця з проханням і отримав відповідь. До своїх звернень до ДМС України Південна митниця додавав копію акту про пожежу від 25 січня 2011 року та фотографії з місця пригоди. Крім письмових звернень, ОСОБА_1 також звертався до співробітників ДМС України Південна митниця і в усній формі, щоб йому пояснили як саме заявити про зміну митного режиму, але чіткої відповіді йому не надали. Автомобіль, зберігався у друзів майже до червня 2014 року, після чого він був зданий на металобрухт.

В червні 2015 року при перетинанні митного пункту «Старокозаче» Одеської митниці ДФС України, співробітник Одеської митниці ДФС України повідомив, що автомобіль марки «RENAULT» моделі «SAFRANE», рік випуску 1993, номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в Естонії, який був ввезений позивачем 02 січня 2011 року, у встановлений законодавством строк за межі митної території не вивезений.

22 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з листом №2916 до Одеської митниці ДФС України з проханням списати автомобіль марки «RENAULT» моделі «SAFRANE», рік випуску 1993, номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в Естонії, з митного обліку. Але на підставі звернення старшим державним інспектором митного поста «Одеса-спеціалізованний» Одеської митниці ДФС України ОСОБА_3

20 травня 2016 року склав протокол про порушення митних правил №0686/50011/16, відповідно до якого розгляд справи відбувся 29 червня 2016 року о 11 годині 00 хвилин. На розгляді справи ОСОБА_1 не був присутній через сімейні обставини. Постановою №0686/50009/16 від 29 червня 2016 року т.в.о. заступника начальника Одеської митниці ДФС Єзеров А.А. розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 20 травня 2016 року за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: АДРЕСА_1 було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 541239,39 грн. Зазначену постанову ОСОБА_1 було отримано 07 липня 2016 року поштовим листом №5810/10/15-70-20-07. На зазначену постанову про порушення митних правил ОСОБА_1 було подано заяву вх. №5249/10-29 від 14 липня 2016 року до Одеської митниці ДФС про її перегляд. Поштовим листом №6464/10/15-70-20-07 який ОСОБА_1 отримав 22 липня 2016 року його було повідомлено, що перегляд постанови про порушення митних правил не може бути здійснено, тому що на цей час набрало законної сили. Тільки на 28 липня 2016 року по телефону було назначено дату зустрічі з керівництвом Одеської митниці ДФС. На зустрічі комісії про перегляд постанови про порушення митних правил, ОСОБА_1 дав пояснення щодо обставин порушення митних правил, на що члени комісії погодилися, що в матеріалах справи є недопрацювання, обіцяли розібратися та протягом декількох днів повідомити ОСОБА_1 про прийняте рішення. Дії т.в.о. заступника начальника Одеської митниці ДФС Єзерова А.А., щодо притягнення ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 541239,39 грн. є неправомірними та незаконними.

Всі докази щодо втрати автомобіля внаслідок непереборної сили ОСОБА_1 були надані митному органу ще в лютому 2011 року, але митний орган ухилився від прийняття рішення митного режиму «тимчасового ввезення» та взагалі не роз'яснив як це зробити. Протокол про порушення митних правил був складений 20 травня 2016 року, а постанова про порушення митних правил тільки 29 червня 2016 року. Так автомобіль був ввезений ОСОБА_1 02 січня 2011 року, строк вивезення автомобіля, встановлений митним органом є 01 серпня 2011 року. Повідомлення ОСОБА_1 співробітником Одеської митниці ДФС України в червні 2015 року, при перетинанні митного пункту «Старокозаче» Одеської митниці ДФС України, що автомобіль марки «RENAULT» моделі «SAFRANE» в Естонії, котрий був ввезений ОСОБА_1 02 січня 2011 року, у встановлений законодавством строк за межі митної території не вивезений, свідчить про їх обізнаність, щодо порушення митних правил, і яке змусило ОСОБА_1 22 квітня 2016 року знову звернутися до митного органу щоб відповідно до законодавства розв'язати цю проблему. Недбале відношення співробітниками митного органу до виконання своїх обов'язків в зазначеній ситуації доказує і той факт, що в листах та навіть в постанові про порушення митних правил, прізвище позивача друкувалось з помилками - «Стацюк», «Сташко». В протоколі вказано, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів (які підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу) за ознаками правопорушення передбаченого ст. 485 МК України. ОСОБА_1 всіма законними засобами намагався виконати усі вимоги закону, щодо дотримання митного законодавства, ніяким чином не ухилявся від будь-якої можливості вирішити ситуацію, що склалася. Постанову в справі про порушення митних правил №0686/50009/16 від 29 червня 2016 року ОСОБА_1 отримав 08 липня 2016 року, про що свідчить конверт та зразу, з метою захисту своїх інтересів, позивачем було направлено до Одеської митниці ДФС заяви від 14 липня 2016 року вх. №5249/10-29 про перегляд вказаної постанови. Відповідь ОСОБА_1 отримав 22 липня 2016 року, про що свідчить конверт. Отже, пропуск строку подання скарги (адміністративний позов) на постанову по справі про порушення митних правил відносно позивача з поважних причин.

Відповідач - Одеська митниця Державної фіскальної служби Українинадала до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просила відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на наступне.

20 травня 2016 року посадовою особою Одеської митниці ДФС складено протокол про порушення митних правил №0686/50011/16 у відношенні громадянина України ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. З вказаного протоколу про ПМП вбачається, що 22 квітня 2016 року до Одеської митниці ДФС надійшла заява громадянина України ОСОБА_1 стосовно зняття зобов'язання про зворотне вивезення в Центральній базі даних ЄАІС органів ДФС України, ввезеного ним в режимі «тимчасового ввезення» транспортного засобу марки «RENAULT» моделі «SAFRANE», рік випуску 1993, номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

В ході розгляду вказаної заяви та проведення перевірки по викладених фактах встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься в журналі обліку транспортних засобів «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» Єдиної автоматизованої інформаційної системи Державної фіскальної служби України, зазначений транспортний засіб був ввезений на митну територію України ОСОБА_1 02 січня 2011 року о 16 год. 29 хв. в зоні діяльності митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ДФС, в режимі «тимчасового ввезення».

У зверненні громадянина ОСОБА_1 зазначено, що 25 січня 2011 року в автомобілі «RENAULT» моделі «SAFRANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 сталося загоряння, внаслідок чого вціліло біля 70% зазначеного автомобілю. У своєму поясненні від 20 травня 2016 року ОСОБА_1 повідомив, що з лютого по липень 2011 року він неодноразово звертався до Одеської митниці з питання щодо неможливості вивезення вказаного автомобіля але отримував відповіді, що зазначений автомобіль необхідно вивести згідно із діючим митним законодавством. Також зазначив, що автомобіль до червня 2014 року зберігався на оплатній автостоянці після чого був зданий до пункту приймання металобрухту при цьому, підтверджуючих документів щодо утилізації автомобілю у нього не має.

Тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування відповідно до ч. 4 ст. 380 МК України можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам. Відповідно до ч. 5 ст. 380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митний режим відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до_закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1 своїми діями порушив митний режим «тимчасового ввезення» автомобіля «RENAULT» моделі «SAFRANE», реєстраційний номер НОМЕР_2, не виконавши зобов'язання стосовно зворотнього вивезення (реекспорту) не змінюючи митний режим «тимчасове ввезення» на митний режим «імпорт», «відмови на користь держави», або «знищення або руйнування» здав його до пункту приймання металобрухту. При написанні проекту постанови у справі про порушення митних правил № 0686/50009/16 посадовою особою Одеської митниці ДФС було допущено технічної помилки, а саме у п.1 результативній частині постанови помилково зазначено про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, що не може звільнити його від відповідальності згідно санкції ст. 485 МК України. Крім того згідно з п. 2 результативної частини зазначеної постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, фактично в межах санкції ст. 485 МК України, а саме 300% несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 541239,39 грн., при цьому в іншій частині оскаржуваної постанови та у протоколі про ПМП № 0686/50009/16 зазначена ст. 485, а не за 470 МК України. Тому посилання позивача на норми статті 460 митного кодексу України є безпідставними, так як вимоги цієї статті не поширюються на ст. 485 МК України.

Щодо строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Безпідставним є твердження позивача, що дане правопорушення є не триваючим, так згідно ст. 467 МК України ст. 485 віднесена до триваючих. Відповідно до ст. 525 Митного кодексу України, справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи. Згідно ст. 523 МК України від імені митниць справи про ПМП розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками.

Враховуючи викладені норми, надходження до Управління боротьби з митними правопорушеннями матеріалів справ та перебування в провадженні не відноситься до строків розгляду справи. Вказаний строк встановлено для прийняття посадовою особою органу доходів і зборів (керівником або заступниками керівника митниці) рішення у справі про ПМП. Вказане також підтверджується тим, що у постанові в справі про ПМП вказується певна дата (а не проміжок часу) її розгляду та, яка вручається особі, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності, у той самий день (в разі присутності особи) або направляється листом протягом 3 діб (в разі відсутності особи), як цього вимагає ст. 285 КУпАП. Тобто, з метою оперативного вирішення справи про порушення митних правил та найбільш ефективного виконання завдань, покладених на митні органи, встановлено п'ятнадцятиденний термін для розгляду справи про порушення митних правил, який входить у шестимісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності (ст. 467 МК України). Враховуючи викладене, відповідач вважає, що постанова Одеської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №0686/50009/16 винесена законно з повним та об'єктивним з'ясуванням всіх обставин справи, а адміністративний позов ОСОБА_1 є не обґрунтованим та не містить підстав для звільнення від вчиненого ним правопорушення.

Суд, вивчивши адміністративну справу, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 02 січня 2011 року о 16 годині 29 хвилин в зоні діяльності митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці ДФС України по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «тимчасове ввезення» ОСОБА_1 був ввезений його транспортний засіб марки «RENAULT» моделі «SAFRANE», рік випуску 1993, номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в Естонії.

25 січня 2011 року о 01 годині 50 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 виникла пожежа зазначеного автомобіля в моторному відсіку автомобіля. Причина пожежі - коротке замикання електромережі. Пожежею було знищено моторний відсік, привод переднього ведучого мосту, бампер, фари, передній державний номер, салон автомобіля. Автомобіль був знищений пожежою настільки, що відновлювати його буде недоцільно, адже від нього залишилось тільки 70% кузова.

На місце пожежі виїхав наряд пожежної служби Суворовського району м. Одеси, про що був складений акт про пожежу від 25 січня 2011 року.

16 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернувся до ДМС України Південна митниця з листом ПМ №2420/18 з проханням продовжити строк знаходження транспортного засобу на митному просторі України через його знищення пожежею та роз'яснити порядок списання автомобіля без вивезення його за межі України, тому що відновлення автомобіля недоцільно.

ДМС України Південна митниця своїм листом від 21 лютого 2011 року №19/28-03/2439 подовжила строк тимчасового ввезення до 01 травня 2011 року і повідомила, що ОСОБА_1 повинен вивезти автомобіль, або заявити про зміну митного режиму.

22 квітня 2011 року ОСОБА_1 знов звернувся до ДМС України з аналогічним проханням, щоб йому визначили місце доставки автомобіля та знов отримав аналогічного листа від 06 травня 2011 року №19/28-04/6401 з продовженням строку тимчасового ввезення до 01 серпня 2011 року.

25 липня 2011 року ОСОБА_1 знов звернувся з листом №10358/18 до ДМС України Південна митниця з проханням і отримав відповідь. До своїх звернень до ДМС України Південна митниця додавав копію акту про пожежу від 25 січня 2011 року та фотографії з місця пригоди.

Автомобіль, зберігався у друзів майже до червня 2014 року, після чого він був зданий на металобрухт.

В червні 2015 року при перетинанні митного пункту «Старокозаче» Одеської митниці ДФС України, співробітник Одеської митниці ДФС України повідомив, що автомобіль марки «RENAULT» моделі «SAFRANE», рік випуску 1993, номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в Естонії, який був ввезений позивачем 02 січня 2011 року, у встановлений законодавством строк за межі митної території не вивезений.

22 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з листом №2916 до Одеської митниці ДФС України з проханням списати автомобіль марки «RENAULT» моделі «SAFRANE», рік випуску 1993, номер кузова НОМЕР_1 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в Естонії, з митного обліку.

Але на підставі звернення старшим державним інспектором митного поста «Одеса-спеціалізованний» Одеської митниці ДФС України ОСОБА_3

20 травня 2016 року склав протокол про порушення митних правил №0686/50011/16, відповідно до якого розгляд справи відбувся 29 червня 2016 року о 11 годині 00 хвилин. На розгляді справи ОСОБА_1 не був присутній через сімейні обставини.

Постановою №0686/50009/16 від 29 червня 2016 року т.в.о. заступника начальника Одеської митниці ДФС Єзеров А.А. розглянувши матеріали справи про порушення митних правил, розпочатої 20 травня 2016 року за ознаками вчинення громадянином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: АДРЕСА_1 було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 541239,39 грн.

Зазначену постанову ОСОБА_1 було отримано 07 липня 2016 року поштовим листом №5810/10/15-70-20-07.

На зазначену постанову про порушення митних правил ОСОБА_1 було подано заяву вх. №5249/10-29 від 14 липня 2016 року до Одеської митниці ДФС про її перегляд.

Поштовим листом №6464/10/15-70-20-07 який ОСОБА_1 отримав 22 липня 2016 року його було повідомлено, що перегляд постанови про порушення митних правил не може бути здійснено, тому що на цей час набрало законної сили.

На зустрічі комісії про перегляд постанови про порушення митних правил ОСОБА_1 дав пояснення щодо обставин порушення митних правил, на що члени комісії погодилися, що в матеріалах справи є недопрацювання, обіцяли розібратися та протягом декількох днів повідомити ОСОБА_1 про прийняте рішення.

Судом встановлено, що дії т.в.о. заступника начальника Одеської митниці ДФС Єзерова А.А., щодо притягнення ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 541239,39 грн. є неправомірними.

Згідно ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною 3 статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Пунктом 5 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

За положеннями ч. 1 ст. 112 МК України митний режим тимчасового ввезення завершується шляхом реекспорту товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, або шляхом поміщення їх в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною 3 цієї статті, тобто митний режим тимчасового ввезення припиняється органом доходів і зборів у разі конфіскації товарів, транспортних засобів комерційного призначення, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Всі докази щодо втрати автомобіля внаслідок непереборної сили ОСОБА_1 були надані митному органу в лютому 2011 року, але митний орган ухилився від прийняття рішення митного режиму «тимчасового ввезення» та взагалі не роз'яснив як це зробити.

Згідно ч. 6 ст. 380 МК України у разі втрати чи повного зіпсування тимчасово ввезених транспортних засобів особистого користування внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку тимчасового ввезення зупиняється за умови надання органам доходів і зборів власниками таких транспортних засобів достатніх доказів їх втрати чи зіпсування. Дозволяється поміщення таких транспортних засобів у митний режим відмови на користь держави чи знищення або руйнування.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 МК України справа про порушення митних правил розглядається у п'ятнадцяти денний строк з дня отримання посадовою особою органу доходів і зборів або судом (суддею) матеріалів, необхідних для вирішення справи. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (ст. 488 МК України).

Протокол про порушення митних правил був складений 20 травня 2016 року, а постанова про порушення митних правил 29 червня 2016 року.

Крім цього, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду митними органами справ про триваючі порушення митних правил - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення таких порушень.

Правопорушення, передбачене ст. 470 МК України не є триваючим, оскільки вважається вчиненим від дня перевищення встановленого строку ст. 180 цього Кодексу, строку тимчасового ввезення товарів встановленого органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку.

Також диспозиція ч. 1 ст. 467 МК України містить вичерпний перелік триваючих правопорушень (передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу) до якого не входить порушення митних правил, передбачене ст. 470 МК України.

Автомобіль був ввезений ОСОБА_1 02 січня 2011 року, строк вивезення автомобіля, встановлений митним органом є 01 серпня 2011 року. Повідомлення ОСОБА_1 співробітником Одеської митниці ДФС України в червні 2015 року, при перетинанні митного пункту «Старокозаче» Одеської митниці ДФС України, що автомобіль марки «RENAULT» моделі «SAFRANE» в Естонії, котрий був ввезений ОСОБА_1 02 січня 2011 року, у встановлений законодавством строк за межі митної території не вивезений, свідчить про їх обізнаність, щодо порушення митних правил, і яке змусило ОСОБА_1 22 квітня 2016 року знову звернутися до митного органу щоб відповідно до законодавства розв'язати цю проблему.

В листах та в постанові про порушення митних правил прізвище позивача вказується як - «Стацюк», «Сташко». Вказані описки відповідачем виправлені не були.

Серед критеріїв /принципів/, які повинні застосовуватись суб'єктом владних повноважень при прийнятті ними рішень (ст. 2 КАС України), є, зокрема, принцип законності, відповідно до якого суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, а рішення суб'єкта владних повноважень має прийматися обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 486 Митного Кодексу, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В протоколі вказано, що ОСОБА_1 вчинив протиправні дії спрямовані на ухилення від сплати митних платежів (які підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу) за ознаками правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

Викладене свідчить про те, що ОСОБА_1 всіма законними засобами намагався виконати усі вимоги закону, щодо дотримання митного законодавства, ніяким чином не ухилявся від будь-якої можливості вирішити ситуацію, що склалася. Органи доходів і зборів надають не тільки інформацію, яку запитувала заінтересована особа, а й будь-яку іншу інформацію, яка стосується запиту, якщо її доведення до відома заінтересованої особи вважається органом доходів і зборів доцільним (ст. 20 МК України).

Постанову в справі про порушення митних правил №0686/50009/16 від 29 червня 2016 року ОСОБА_1 отримав 08 липня 2016 року, про що свідчить конверт. З метою захисту своїх інтересів, позивачем було направлено до Одеської митниці ДФС заяви від 14 липня 2016 року вх. №5249/10-29 про перегляд вказаної постанови.

Відповідь ОСОБА_1 отримав 22 липня 2016 року.

Отже, пропуск строку подання скарги (адміністративний позов) на постанову по справі про порушення митних правил відносно позивача з поважних причин.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення є невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. 485 МК України порушенням митних правил є заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільга щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

За змістом частини першої ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна і дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Так об'єктивною стороною адміністративного правопорушення за 485 МК України є дії. Під дією розуміється активний вчинок особи, в якій виражені зовні її дії.

За статтею 485 МК України передбачена наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини, а тому виходячи з матеріалів справи ОСОБА_1 вжив всілякі заходи щодо вирішення ситуації, яка склалося, довів до відома про знищення транспортного засобу та неодноразово звертався до Одеської митниці за роз'ясненнями щодо порядку списання автомобіля без вивезення його за межі України, і це не може бути доказом того, що його дії були направлені на умисне ухилення від сплати митних платежів у формі прямого умислу.

Аналогічну правову позицію щодо наявності суб'єктивної сторони в складі правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 03 грудня 2015 року у справі №359/2056/15-а та в ухвалі від 12 травня 2016 року у справі №461/3683/15-а.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення є відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Відповідно до наказу ДМС України №1341 від 04 листопада 2010 року Про затвердження положення про Єдину автоматизовану інформаційну систему Держмитслужби України, п.п.3.2.1 АІС «Центр» обробляє інформацію з метою виявлення порушень митного законодавства під час митного контролю та пропуску товарів та інших предметів через державний кордон у пунктах пропуску. Таким чином при черговому проходженні митного контролю митна служба фіксувала в журналі обліку транспортних засобів ЄАІС ввезення та вивезення ОСОБА_1 іншого транспортного засобу, та при цьому кожен раз була обізнана про факт не вивезення ОСОБА_1 автомобіля «RENAULT» моделі «SAFRANE», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України, У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Згідно ст. 328 МК України (2002 року), адміністративні стягнення у вигляді попередження, штрафу можуть бути накладені не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення.

Враховуючи викладене, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності пропущений.

Також, підставою для порушення справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 було його чергове звернення №2916 від 22 квітня 2016 року до Одеської митниці ДФС України з проханням списання автомобіля «RENAULT» моделі «SAFRANE», реєстраційний номер НОМЕР_2 з митного обліку.

Отже, старший державний інспектор митного поста «Одеса-спеціалізований» Одеської митниці ДФС ОСОБА_3 на підставі зазначеного звернення ОСОБА_1 порушив митну справу.

Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Тобто, старший державний інспектор митного поста «Одеса-спеціалізований» Одеської митниці ДФС ОСОБА_3 не безпосереднє виявив порушення митних правил, а завдяки зверненню ОСОБА_1 №2916 від 22 квітня 2016 року, що взагалі не є підставою для порушення митної справи. Тому, вважаю що постанова у справі про порушення митних правил №0686/50009/16 від 29 червня 2016 року відносно ОСОБА_1 є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом під час розгляду позову встановлені обставини, які підтверджують позов, та які враховуються судом при винесенні постанови.

Згідно зі ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Судом враховується положення ст. 55 Конституції України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Способи захисту прав та законних інтересів позивача (невичерпний перелік) передбачені ст. 105 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню; постанову № 0686/50009/16 від 29.06.2016 року т.в.о. заступника начальника Одеської митниці ДФС Єзерова А.А. щодо порушення митних правил громадянином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., місце народження: АДРЕСА_1 якою було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 541239,39 грн. Справу закрити.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 10, 122, 251, 254, 268, 280 КУпАП, ст. ст. 3, 4, 20, 53, 112, 247, 268, 279, 280, 328, 417, 418, 458, 460, 467, 469, 470, 477-481, 478, 481, 485, 486, 488, 489, 491, 522, 525, 531 Митного кодексу України, ст. ст. 2, 8, 10, 11, 12, 66, 69, 71, 86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати постанову № 0686/50009/16 від 29.06.2016 року т.в.о. заступника начальника Одеської митниці ДФС Єзерова А.А. щодо порушення митних правил громадянином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. н., місце народження: АДРЕСА_1 якою було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення порушення становить 541239,39 грн. Справу закрити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Малиновського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Гуревський В.К.