Справа № 803/3681/15
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Справа № 876/1169/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2016 року по справі № 803/3681/15 за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта банк" ОСОБА_2, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта банк" ОСОБА_2 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозит) № 028-21061-230215 «Лояльний» від 23.02.2015 року на суму 5800,00 доларів США, укладеного з ПАТ «Дельта Банк» із застосуванням наслідків нікчемності вказаного договору та по не включенню позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозит) № 028-21061-230215 «Лояльний» від 23.02.2015 року;

- визнати протиправним наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 № 813 від 16.09.2015 року в частині застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», № 028-21061-230215 «Лояльний» від 23.02.2015 року на суму 5800,00 доларів США;

- зобовязати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 здійснити автоматизацію процесу формування бухгалтерських проводок по поверненню коштів та сторнованих відсотків на поточний рахунок позивача, які знаходилися на ньому після закінчення строку дії договору банківського вкладу (депозит) № 028-21061-230215 «Лояльний» від 23.02.2015 року в сумі 5800,00 доларів США та включити позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за цим договором, надати Фонду додаткову інформацію про позивача як вкладника ПАТ «Дельта Банк», який має право на відшкодування коштів за цим вкладом, на суму вкладу та нарахованих відсотків;

- зобовязати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до загального реєстру вкладників ПАТ «Дельта Банк» за договором банківського вкладу (депозит) № 028-21061-230215 «Лояльний» від 23.02.2015 року на гарантовану суму вкладу і нарахованих відсотків та провести її виплату.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 всупереч вимогам Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не включено позивача до списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Відповідно, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не включено позивача до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив ОСОБА_1, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що не зясувавши всіх обставин у справі та не перевіривши їх відповідними доказами суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що укладаючи договір шляхом перерахування від третьої особи коштів на вкладний рахунок позивача було порушено п.5.11 Правил банківського обслуговування осіб у ПАТ «Дельта Банк».

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що апеляційну скаргу не обхідно задоволити, з наступних підстав.

Судом встановлено те, що 23.02.2015 року в м. Херсоні між позивачем в особі представника ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу (депозит) № 028-21061-230215 «Лояльний» у доларах США, за умовами якого розміщено у ПАТ «Дельта Банк» депозит в іноземній валюті в сумі 5800,00 доларів США, строком до 25.03.2015 року, з виплатою процентів в розмірі 5,5 процентів річних, банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 2699. Додатковою угодою № 1 від 23.02.2015 року до вказаного договору пункт 1.8 договору викладено у такій редакції: « 1.8 Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або шляхом перерахування з поточного рахунку іншої фізичної особи резидента, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору».

Як вбачається із платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницької діяльності від 23.02.2015 року № 1, банківської виписки по угоді № 028-21061-230215 від 23.02.2015 року, 23.02.2015 року кошти в сумі 5800,00 доларів США були перераховані з рахунку ОСОБА_3 на рахунок № 2699, вкладник ОСОБА_1

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 віднесено ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 року № 51 розпочато з 03.03.2015 року процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації, яка, з урахуванням рішень виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року № 71, від 03.08.2015 року № 147, була запроваджена строком до 02.10.2015 року, та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2

Постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 року № 654 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Дельта Банк», а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 року № 181 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ОСОБА_2 на два роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року.

Наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_2 від 16.09.2015 року № 813 «Щодо заходів, повязаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями», у звязку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» № 408 від 29.05.2015 року, нікчемних договорів відповідно до частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено в додатку № 1 до цього наказу (в т. ч., договір банківського вкладу (депозит) № 028-21061-230215 «Лояльний» у доларах США, укладений з ОСОБА_1 23.02.2015 року), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» та фізичними особами клієнтами банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, наказано застосувати наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для чого посадовим особам доручено вчинити ряд дій, зокрема, щодо повернення коштів з депозитних рахунків на рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, направлення повідомлення про нікчемність правочинів, а в подальшому 23.09.2015 року за № 8821/1772 позивачу було направлено повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 028-21061-230215 від 23.02.2015 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1, згідно із пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно із листом філії Волинське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 15.10.2015 року № 11/5-397/4764 при здійсненні перевірки реєстру, по якому проводиться реєстрація вкладників ПАТ «Дельта Банк» для виплати їм грошових коштів у відділеннях АТ «Ощадбанк», суми до виплати на імя фізичної особи ОСОБА_1 не знайдено.

Також встановлено, що 17.09.2015 року кошти в сумі 5800,00 доларів США були повернуті із депозитного рахунку № 2699 позивача на рахунок ОСОБА_3, що підтверджується банківською випискою по угоді № 028-21061-230215 від 23.02.2015 року, випискою по особовому рахунку ОСОБА_3 станом на 30.11.2015 року.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані управлінські дії відповідачів щодо не включення позивача до переліку та загального реєстру вкладників ПАТ Дельта Банк, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, були вчинені у межах їх повноважень, визначених Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи, правильність їх юридичної оцінки, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Відповідно до приписів ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12.10.1978р. вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом, у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом, орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

У відповідності до вимог ч.2 ст.2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 3 ст.2 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі - Закон №2343-XII) передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

У свою чергу, статтею 1 Закону України Про банки і банківську діяльність (далі - Закон №2121-III) передбачено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У п.6 ст.2 Закону №4452-VI зазначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Виходячи із системного аналізу вказаних норм законодавства та враховуючи положення ст.12 Господарського процесуального кодексу України, можна дійти висновку, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 16 лютого 2016 року у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016р. у справі №826/20410/14.

Апелянт в апеляційній скарзі на вказані обставини не посилається, однак відповідно до ч.1 ст.195 КАС, суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.157 цього ж Кодексу суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Вказані обставини є безсумнівною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та постановлення ухвали про закриття провадження у цій справі.

Керуючись ст.157, п.п. 1, 2, ч.1 ст. 196, ст.ст. 195, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2016 року по справі № 803/3681/15 скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

ОСОБА_4