Справа № 161/14231/16-а
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/836/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі - Козак О.А.,

з участю представника позивача - Негодюка Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк справу за адміністративним позовом Державної прикордонної служби України Північного регіонального управління Луцького прикордонного загону до ОСОБА_2 про продовження строку затримання у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,

В С Т А Н О В И В:

Державна прикордонна служба України Північного регіонального управління Луцького прикордонного загону звернулася з адміністративним позовом до громадянина Узбекистану - ОСОБА_2 про продовження строку затримання у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Свій позов обґрунтовує тим, що 02.02.2016 року о 16:40, прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону, на території Любомльського району Волинської області, в районі прикордонного знаку № 977, 20 м від державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, було виявлено та затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без документів, що посвідчують особу.

Вказує, що відомості про законний в'їзд і подальше законне перебування на території України у відповідача відсутні, що вказує на незаконне перебування та порушення законодавства України, що визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства - Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Відповідач був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону 02.02.2016 року о 16:40 в межах контрольованого прикордонного району за спробу незаконного перетинання державного кордону України на територію Республіки Польща.

На даний час у відповідача відсутній паспортний документ, обов'язкова наявність якого визначена в ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" - іноземці в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи.

Згідно п. п. 1,3 та 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», органи охорони державного кордону, можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Керуючись положенням ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 18.01.2016 року керівництвом Чопського прикордонного загону прийнято рішення про примусове повернення громадянина Республіки Узбекистан - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України, яке зобов'язувало його покинути територію України до 28.01.2016 року.

ОСОБА_2 рішення про примусове повернення не виконав через відсутність паспорта та коштів на придбання квитка та знову здійснив спробу незаконного перетину через державний кордон України, що вказує на подальші спроби повторно незаконно в'їхати до країн Західної Європи. У встановлені строки вказаний іноземний громадянин рішення про примусове повернення не виконав.

03.02.2016 року Луцький прикордонний загін Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з адміністративним позовом до особи, що назвався громадянином Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення.

Враховуючи відсутність у відповідача документів, які б засвідчували його особу та коштів, що фактично унеможливлює добровільне виконання ним відповідного рішення про примусове повернення та беручи до уваги відсутність у останнього також документів, які б надавали йому право перебувати на території України, відсутність власного житла, постійного законного джерела існування, дозволів на працевлаштування, незаконне перетинання ним державного кордону без належно оформлених документів та порушення відповідачем вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 05 лютого 2016 року по справі № 161/1373/16-а (провадження № 2-а/161/119/16) Луцьким міськрайонним судом Волинської області адміністративний позов Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про примусове видворення за межі України - задоволено; постановлено видворити за межі території України громадянина Узбекистану - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; звернуто постанову до негайного виконання.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш, як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

З заявою про отримання статусу біженця чи додаткового захисту іноземець не звертався.

Разом з тим, 18.06.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства і врегулювання окремих питань, пов'язаних з протидією нелегальній міграції», яким було обмежено строк перебування іноземця в ПТПІ до 6 місяців з можливістю подальшого продовження строку утримання в судовому порядку через кожні 3 місяці. Загальний термін утримання не повинен перевищувати 18 місяців.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02.02.2016 року о 16:40 год., прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на ділянці відділу прикордонної служби «Рівне» Луцького прикордонного загону, на території Любомльського району Волинської області, в районі прикордонного знаку № 977, 20 м від державного кордону України, за спробу незаконного перетинання державного кордону України поза пунктом пропуску через державний кордон України, було виявлено та затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, без документів, що посвідчують особу.

Також, як з'ясовано в судовому засіданні, 05.02.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області задоволено адміністративний позов Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Узбекистану - ОСОБА_2, про примусове видворення за межі України (а.с. ).

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (в редакції, яка діяла на момент постановлення рішення), іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш, як на вісімнадцять місяців.

18.06.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень судового захисту іноземців та осіб без громадянства і врегулювання окремих питань, пов'язаних з протидією нелегальній міграції», яким було обмежено строк перебування іноземця в ПТПІ до 6 місяців з можливістю подальшого продовження строку утримання в судовому порядку через кожні 3 місяці. Загальний термін утримання не повинен перевищувати 18 місяців.

Відповідно до ч. 7 ст. 183-7 КАС України (в редакції, яка була діюча на момент ухвалення рішення), строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, не може перевищувати шести місяців. У разі наявності умов, за яких неможливо забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на дванадцять місяців.

Проте, в даному випадку, суд вважає, що до вказаних правовідносин підлягають застосування норми Закону, які діяли на момент їх виникнення і на час прийняття рішення про видворення, оскільки на даний час визначений термін затримання осіб, який перевищує 12 місяців, тобто погіршує становище особи, стосовно якої вирішується питання її затримання.

Вказане закріплене у ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, зважаючи, що на момент ухвалення рішення про видворення були відсутні підстави для вказівки про затримання особи, яка підлягала видворенню і вона у визначеному порядку була затримана і поміщена у пункт тимчасового перебування іноземців, то суд не вбачає на даний час необхідності у продовженні затримання особи, яка перебуває у згаданому місці.

Отже, за таких обставин, суд, дослідивши та оцінивши представлені докази та аналізуючи норми законодавства, приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 10, 70, 71, 72, 79, 86, 161, 162, 163, 183-7 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Державної прикордонної служби України Північного регіонального управління Луцького прикордонного загону до ОСОБА_2 про продовження строку затримання у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - відмовити.

Постанова може бути оскаржена адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі її оскарження з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк