Справа № 818/728/16
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 р.Справа № 818/728/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Матюха Д.М.

представника відповідача Соловей П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. по справі № 818/728/16

за позовом Державної екологічної інспекції у Сумській області

до Державної фінансової інспекції в Сумській області

про визнання відсутності компетенції,

ВСТАНОВИЛА:

16 червня 2016 року Державна екологічна інспекція у Сумській області звернулась до суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Сумській області про визнання відсутності компетенції у останньої в частині здійснення державного фінансового контролю за станом надходжень до бюджету по коду бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції , посилаючись на Додаток до Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011р. №106 (у редакції Постанови КМУ від 09.12.2015р. №1019) «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету», де встановлено перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Представником відповідача до суду першої інстанції подано клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки у даному випадку Державна екологічна інспекція у Сумській області не є суб'єктом владних повноважень, який здійснює контроль за станом надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», а тому вона не може бути стороною цього спору. Позивач є об'єктом контролю та не висуває вимог щодо визначення, йому чи відповідачу належать владні повноваження у цій сфері державного управління. Зазначив, що спори, визначені в п.3 ч.2 ст.17 КАС України, можуть виникати через різне тлумачення суб'єктами владних повноважень законодавства щодо їх компетенції (а.с.59-60).

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечував, пояснивши, що пунктом 8 ч.1 ст. 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Тому, на його думку, у закритті провадження у справі слід відмовити.

15 вересня 2016 року ухвалою Сумського окружного адміністративного суду провадження по справі закрито.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог процесуального права, зокрема ст. 3, 6, п.3 ч.2 ст. 17, ч.2 ст. 157 КАС України.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача Державної фінансової інспекції в Сумській області просить ухвалу суду першої інстанції залишити без зміна, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на відсутність між сторонами суб»єктами владних повноважень спору щодо їх компетенції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводі апеляційної скарги, згідно ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що компетенцію органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб'єктів владних повноважень нерідко може перетинатися, внаслідок чого може виникнути компетенційний спір. Крім того, виникнення компетенційного спору може бути результатом зловживань, що виявляються у формі привласнення повноважень або перевищення власних повноважень. Оскільки позивач не є суб'єктом владних повноважень у сфері здійснення контролю за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, а є об'єктом контролю, про що свідчить копія акту від 28.04.2016р. №05-08/02 планової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної екологічної інспекції у Сумській області за період з 01.04.2013р. до 31.01.2016р. та винесена за результатами ревізії вимога про усунення виявлених порушень від 29.04.2016р. №18-05-14-14/1656 (а.с.8-25), то в нього відсутні правові підстави на звернення з питання визнання відсутності компетенції суб'єкта владних повноважень.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав :

Згідно з п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частиною 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторі є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно частини 3 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори : що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) об'єднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції.

Пунктом 6 частини четвертої статті 105 КАС України визначено, що адміністративний позов може містити вимогу про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Отже, адміністративний позов відповідно до приписів цього пункту може містити вимогу про встановлення відсутності компетенції .

Відповідно до ст. 162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 162 КАС України , у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання наявності чи відсутності компетенції ( повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Отже, адміністративний позов відповідно до приписів цього пункту може містити вимогу про встановлення відсутності компетенції .

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про те. що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства є помилковим та не відповідає нормам процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі у зв'язку з тим, що її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України), не врахував тієї обставини, що відповідно до ч. 2 ст. 157 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

При цьому колегія суддів зазначає, що в даному випадку роз'яснення позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи є не правом, а обов'язком суду першої інстанції.

З резолютивної частини оскаржуваного рішення суду першої інстанції вбачається, що судом постановлене рішення, яким закрито провадження у справі та роз'яснено позивачу, що він позбавлений права на повторне звернення з тією самою позовною заявою. В свою чергу, судом першої інстанції при постановленні ухвали не виконано обов'язку що до роз'яснення позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд даної справи, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 157 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про закриття провадження у справі, а тому ухвала cуду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням зазначеної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.3 ч.1 ст. 199, п.4 ч. 1 ст. 204, п.6 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Сумській області задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 15.09.2016р. по справі № 818/728/16 скасувати.

Справу направити на подальший розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає в силу ст. 211 КАС України, як така, що не перешкоджає подальшому руху по справі.

.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 11.11.2016 р.