Справа № 214/4473/16-а(2-а/214/138/16)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2016 рокусправа № 214/4473/16-а(2-а/214/138/16)

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А. Кругового О.О.

при секретарі: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 жовтня 2016 року по справі № 214/4473/16-а (2-а/214/138/16) за позовом (скаргою) ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління Патрульної поліції в м. Кривому Розі Матющенка Костянтина Олександровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом (скаргою) до Інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління Патрульної поліції в м. Кривому Розі Матющенка К.О. (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд визнати постанову серії ПС2 № 754404 від 08.07.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у сумі 255 грн. протиправною та скасувати її; адміністративне провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.10.2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем не надано жодних доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував, що інспектором не встановлена його вина, оскільки не надано достовірних доказів порушення ПДР. Обставина порушення була встановлена без будь-якого інструментального дослідження відстані від автомобіля до пішохідного переходу, яка дійсно була відстань від автомобіля позивача до переходу інспектором не було встановлено, суд першої інстанції прийняв на віру пояснення відповідача. Апелянт вказував, що обов'язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Справа розглянута згідно ч. 1 ст. 41 КАС України, за відсутності осіб, які беруть участь у її розгляді.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 було припарковано ближче ніж за 10 м від пішохідного переходу, відповідальність за таке порушення передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. При винесенні оскаржуваної постанови відповідач керувався вимогами чинного законодавства, в постанові чітко описане правопорушення. Суд першої інстанції вказував, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, рядовий поліції Матющенко К.О. мав повноваження для складання постанови на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Матеріалами справи встановлено, що Інспектором роти № 3 батальйону № 4 Управління Патрульної поліції в м. Кривому Розі Матющенком К.О. 08.07.2016 року відносно ОСОБА_1 було складено постанови серії ПС2 № 754404, відповідно до якої, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Шкода Октавія ELEGANCE, номерний знак НОМЕР_1 08.07.2016 року о 12 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг по вул Поштова, 30, здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушено п. 15.9 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Відповідно відмітки на копії постанови, ОСОБА_1 відмовився від підпису постанови та отримання її копії, копію постанови надіслано рекомендованим листом 11.07.2016 року.

Варто вказати, що будь-які докази, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 зупинки транспортним засобом Шкода Октавія ELEGANCE, номерний знак НОМЕР_1 08.07.2016 року о 12 год. 50 хв. в м. Кривий Ріг по вул.. Поштова, 30, ближче 10 метрів від пішохідного переходу, в матеріалах справи відсутні. Дане порушення підтверджується тільки свідченнями Інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління Патрульної поліції в м. Кривому Розі Матющенком К.О.

Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, відсутні пояснення свідків, відсутні будь-які зафіксовані докази технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Обов'язок доказування покладається на суб'єкта, який виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 15.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Колегія суддів вказує, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водіями при керуванні транспортним засобом, при порушенні обов'язкових норм КУпАП чи інших правил. Однак у даній справі при виявлені можливого адміністративного правопорушення належно його не зафіксовано.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Обов'язок доказування правомірності винесення оскаржуваного рішення покладається на суб'єкта владних повноважень, чого Інспектором роти № 3 батальйону № 4 Управління Патрульної поліції в м. Кривому Розі Матющенком К.О. не здійснено.

Колегія суддів вважає за необхідне вказати, що судом першої інстанції помилково вказано у рішенні, що постанова є остаточною та оскарженню не підлягає, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 08.04.2015 року № 3-рп/2015 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Судом першої інстанції невірно роз'яснено сторонам по справі порядок оскарження судового рішення.

Щодо позовної вимоги стосовно закриття адміністративного провадження за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає, що дана позовна вимога походить від першої та у випадку скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, вирішення питання про закриття адміністративного провадження не потрібне.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.ст. 205, 207 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 жовтня 2016 року по справі № 214/4473/16-а (2-а/214/138/16) - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління Патрульної поліції в м. Кривому Розі Матющенка Костянтина Олександровича, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 № 754404 від 08.07.2016 року по справі про адміністративне правопорушення Інспектора роти № 3 батальйону № 4 Управління Патрульної поліції в м. Кривому Розі Матющенка Костянтина Олександровича.

Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України відповідно до вимог статей 211 - 212 КАС України.

Головуючий: О.М. Лукманова

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий