Справа № 668/3545/16-а
Суддя: Ус О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №668/3545/16-а
Пров. №2-а/766/315/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого - судді Ус О.В., секретар Ханіков І.І., з участю позивача ОСОБА_1, представника УПП у м.Херсоні Замостного О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Гриневича Володимира Юрійовича, Управління Патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ПС3 № 058867 від 21 лютого 2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн., посилаючись на те, що посадовою особою постанова винесена без врахування ст. ст. 9, 33 КУпАП та з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, відсутні докази скоєння саме ним адміністративного правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення не складався тощо.

В подальшому позивачем уточнене обґрунтування, відповідно до яких він 21.02.2016 р. приблизно о 09-00 год. ранку знаходився у своєму транспортному засобі у м.Херсоні по Кіндійському шосе поблизу магазину «Салют», до нього підійшов патрульний, запропонував пред'явити документи, записав свої дані в блокнот та направився до свого службового авто, а йому вказав зачекати, через 5-10 хвилин повернувся зі складеною постановою. Жодних доказів скоєння ним правопорушення досліджено не було, не виконані вимоги ст. 278-280 КУпАП, посилався на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 р., відповідно до якого на його думку справа повинна була бути розглянута у приміщенні УПП у м.Херсоні тощо.

Представником УПП у м.Херсоні подані письмові заперечення на позов, відповідно до яких ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що чітко зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, усі необхідні дії патрульними були вчинені, позивач погодився з правопорушенням, йому були роз'яснені права, про що свідчить його підпис в постанові.

В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та додаткових пояснень. Вказав, що причину зупинки не пам'ятає, можливо це була поломка, знаку він не бачив, транспортний засіб знаходився приблизно в тому місці, що зафіксовано на фото оглянутому в судовому засіданні.

Представник УПП у м.Херсоні позов не визнав та дав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях на позов, вказував на невірне трактування позивачем рішення Конституційного Суду України.

Відповідач Гриневич В.Ю. в судове засідання не з'явився - про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що не є перешкодою для розгляду справи.

Суд, заслухав пояснення сторін, перевіривши їх письмовими доказами та речовим доказом встановив наступне.

21 лютого 2016 року о 08-43 год. транспортний засіб Кіа спортеже номерний знак НОМЕР_1 за кермом якого знаходився ОСОБА_1 знаходився у зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» у м.Херсоні вул. Кіндійське шосе (нині шосе Вячеслава Чорновола), 44 у нерухомому стані, що підтверджено речовим доказом - відеофайлом «» та фотофайлом, роздрукованим судом, який вказує на наявність дорожнього знаку в вказаному вище місці та його розповсюдження на зону, в якій зупинився транспортний засіб під керуванням позивача.

Позивач вказує, що інспектор не переконався у тому, хто був за кермом під час зупинки транспортного засобу до уваги судом не приймаються, оскільки з відеозапису нагрудної камери чітко вбачається, що транспортний засіб знаходився у нерухомому стані, за кермом перебував позивач.

Патрульна поліція Національної поліції має повноваження щодо розгляду та винесення постанов в справах про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ( які передбачені частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 128-1, 129, статтею 132-1, частинами першою, другою і третьою статті 140), що передбачають стягнення у вигляді штрафу або штрафних балів.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з'ясуванню у справі про адміністративне правопорушення. По справі про адміністративне правопорушення з'ясуванню підлягають: наявність події адміністративного правопорушення;особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за які КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом'якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи;причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність події адміністративного правопорушення, винність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984р. визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідач, як посадова особа управління патрульної поліції у м. Херсон ДПП України, вважав доведеними обставини вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР України.

Користуючись положеннями ч.2 та ч.5 ст.258 КУпАП відповідач протокол про адміністративне правопорушення не складав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розділом (пунктом) 33 Правил дорожнього руху визначені види дорожніх знаків, відповідно до підпункту 3.34 до заборонних знаків віднесено знак "Зупинка заборонена". Вказаний дорожній знак забороняє зупинку та стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зупинка згідно термінів п. 1.10 ПДР України - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Враховуючи викладене, суд частково погоджується з викладеними в постанові обставинами справи про адміністративне правопорушення, крім часу вчинення правопорушення, оскільки у вказаний у постанові час 08-45 год., транспортний засіб позивача у цей час знаходився на стоянці біля торгового центру.

Щодо процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати всі обставини, що мають істотне значення для справи, чи є обставини, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність, які наслідки настали внаслідок правопорушення, з'ясувати дані про особу правопорушника. Згідно з ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою ст. 280 КУпАП повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Виходячи зі скороченості провадження у справі, виконання особою, що розглядає справу порядку за ст. 279 КУпАП розпочинається з моменту зупинки транспортного засобу (взагалі стаття 279 КУпАП передбачає розгляд справи у засіданні, де оголошується протокол про адміністративне правопорушення та вчиняються інші дії).

Тобто, за скороченою процедурою, виходячи з аналізу норм 258, 278, 279, 280 КУпАП, ІПП після свого представлення оголошує яке порушення вчинене водієм, роз'яснює йому його права та обов'язки, заслуховує пояснення особи, складає постанову, якщо приходить до висновку про наявність правопорушення. При цьому поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки за приписами ч.2 ст. 258 КУпАП України протокол про адміністративне правопорушення не складався, відповідач відповідно до вимог ч.4 ст. 258 КУпАП виніс постанову на місці вчинення правопорушення.

В той же час з наданого відповідачами речового доказу - відеозапису з нагрудної камери вбачається, що інспектор назвав свою посаду та прізвище, вказав позивачеві на порушення ним правил дорожнього руху, але права та обов'язки позивачеві не роз'яснив, пояснення позивача не заслухав, видалився до патрульної машини. Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка бере участь у справі має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права в порядку, встановленому законом тощо. Тобто, реалізація вказаних прав особою, що притягається до адміністративної відповідальності можлива за умови, що особа повідомлена про ці права. Доказів про те, що позивач був повідомлений про свої права до складення відносно нього постанови та мав можливості внаслідок цього їх реалізувати відповідачами суду належними доказами не доведено. Розписка позивача у постанові про адміністративне правопорушення не свідчить про те, що права йому були роз'яснені до її винесення.

При цьому суд не може частково прийняти до уваги посилання позивача на невиконання відповідачем вимог ст. 33 КУпАП, оскільки ч. 2 ст. 33 КУпАП України передбачено, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд бере до уваги, що в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (Заява № 22750/02 параграф 42), суд нагадує, що відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

За змістом частини 4, 5 ст.11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний зв'язок, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органів місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення(ч.1 ст.71 КАС України).

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Разом з цим, на думку суду позиція відповідачів у даній справі не є доведеною, оскільки не підтверджена належними та допустимим доказами щодо часу скоєння адміністративного правопорушення, здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення на основі суворого додержання законності (ч.2 ст. 7 КУпАп), оскільки несвоєчасне роз'яснення прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності суттєво звужує її права при розгляді справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позову та відповідно до повноважень, визначених п.1 ч.2 ст. 162 КУпАП вважає необхідним позов задовольнити, визнав протиправною постанову про притягнення до адміністративної відповідальності позивача та про її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 11, 49, 51, 69, 71, 158, 159, 160, 161, 162, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти батальйону Управління патрульної поліції у м. Херсоні Гриневича Володимира Юрійовича, Управління Патрульної поліції у м. Херсоні Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС3 № 058867 від 21.02.2016 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1, з застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду з подачею апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана протягом десяти днів, постанова суду набуває чинності після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяО. В. Ус