Справа № 821/117/16
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/117/16

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Турецької І.О.
Стас Л.В.
за участю: секретаря Разінкіної Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Борисфен-Полігранд-Т" на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Борисфен-Полігранд-Т" до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Борисфен-Полігранд-Т" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 03.09.2015 року, якими позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток на 4 177 528,75 грн. та з податку на додану вартість на 4 522 045 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем безпідставно, оскільки показники його декларацій з податку на прибуток та з податку на додану вартість підтверджені належним чином складеними бухгалтерськими та податковими документами у відповідності з положеннями Податкового кодексу України. Висновки контролюючого органу стосовно протиправності формування витрат та податкового кредиту по відносинах з СФГ "Петрівське", АФГ "Таврія", ПАТ "Дніпровський термінал" внаслідок їх нереальності, витрат по відносинах з ПП "Еліт Агро Сервіс", ФОП ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю документального підтвердження є безпідставними, ґрунтуються на припущеннях та спростовуються первинними документами. Також відповідач помилково вважає передачу корпоративних прав засновників від однієї особи іншій доходом підприємства, так як за результатами передачі прав не відбулося збільшення активів підприємства, розмір статутного фонду залишився незмінним.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року вказані вимоги задоволено частково. Суд визнав неправомірним та частково скасував податкове повідомлення-рішення від 03.09.2015 р. № на суму 39 600 грн., з яких за основним платежем 31 680 грн., за штрафними санкціями - 7 920 грн. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Підприємство, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі з'ясовано, що підставою для прийняття відповідачем податкових повідомлень - рішень, які є предметом оскарження, став акт Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 25.08.2015 р. № 195/21-03-22-02-33390615 "Про результати планової виїзної документальної перевірки ПП "Борисфен-Полігранд-Т" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 р. по 31.12.2014 р.

В ході перевірки встановлено порушення позивачем вимог: пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, пп.135.5.5 п.135.5 ст.135, п.138.1, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток за 2014 рік на загальну суму 3 342 023 грн.;

п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 3 617 636 грн.,;

пп."б" п.176.2 ст.176 ПК України, внаслідок того, що у податковому розрахунку за 4 квартал 2014 року не відображено суми нарахованих та виплачених самозайнятим особам доходів від здійснення ними підприємницької діяльності та суми доходів у вигляді поворотної фінансової допомоги.

Суть порушень, за висновком податкового органу, полягала в тому, що Підприємством протиправно занижено доходи внаслідок не відображення безоплатно отриманих корпоративних прав від колишніх засновників підприємства у сумі 176 000 грн., завищено витрати у зв'язку з відображенням у податковій звітності нереальних господарських операцій з СФГ "Петрівське" у сумі 123 453 333,33 грн., з АФГ "Таврія" у сумі 5 737 500 грн., з ПАТ "Дніпровський термінал" у сумі 5 345,39 грн., відсутності належного документального підтвердження витрат по відносинах з ФОП ОСОБА_6 у сумі 156 000 грн., з ПП "Еліт Агро Сервіс" у сумі 146 618 грн.;

Крім цього, на думку контролюючого органу, Підприємство безпідставно віднесло до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену у ціні товарів (послуг) за господарськими операціями з СФГ "Петрівське" у сумі 2 469 067 грн., з АФГ "Таврія" у сумі 1 147 500 грн., з ПАТ "Дніпровський термінал" у сумі 1 069 грн., яки є нереальними.

Податковий орган вважає, що позивач не мав права на валові витрати та податковий кредит за вказаними вище операціями, оскільки такі операції вчинені позивачем без мети реального настання правових наслідків, а діяльність позивача та його контрагентів спрямована виключно на незаконне надання послуг по безпідставному формуванню витрат та податкового кредиту, з метою мінімізації податкових зобов'язань.

Підставою для такого висновку слугували та обставина, що вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 16.06.2015 р., який набрав законної сили 17.07.2015 р., затверджено мирову угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_7 і прокурором Броварської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8, за якою ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 КК України (пособництво у фіктивному підприємництві), ч.2 ст.205-1 КК України (підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичної особи-підприємця за попередньою змовою групою осіб), а відтак, податковий орган вважає, що всі документи за підписом цієї особи, що стосуються, зокрема, відносин СФГ "Петрівське" з ПП "Борисфен-Полігранд-Т", не мають юридичної сили, як такі, що виписані від імені платника податку - постачальника товарів особою, яка не уповноважена здійснювати господарську діяльність.

До того ж в акті перевірки зазначено, що ПП "Борисфен-Полігранд-Т" не надало контролюючому органу товарно-транспортні накладні, які б підтверджували факт переміщення товару від продавця - СФГ "Петрівське" за юридичною адресою до покупця - позивача у справі.

Оскільки в ході перевірки встановлено факт нереальності господарських операцій позивача з СФГ "Петрівське", податковий орган також дійшов висновку, що і господарська операція по взаємовідносинам з ПАТ "Дніпровський термінал" щодо зберігання макухи, придбаної начебто у СФГ "Петрівське", також не мала реального характеру, а відтак відображення її в бухгалтерському обліку позивача також є неправомірним.

Підставою для висновку про нереальність господарської операції, контрагентом по якій є АФГ "Таврія", за висновком податкового органу, слугувала та обставина, що зазначений контрагент за місцем реєстрації не знаходиться, за юридичною адресою відсутні будь-які ознаки господарської діяльності. Згідно інформації, отриманої від відділу Держземагенства у Білозерському районі та відділу статистики, вказане Товариство не подавало звітність до цих органів, в них відсутні дані про наявність земельної ділянки у АФГ "Таврія". До того ж, зазначене Товариство не має в переліку постачальників перевізників, які зазначені в товарно-транспортних накладних, наданих позивачем до перевірки.

У звязку з цим податковий орган дійшов висновку, що документальне оформлення операцій поставок товарів від зазначеного контрагента позбавлене юридичної сили та є безпідставним.

Висновки податкового органу щодо нереальності господарської операції по взаємовідносинам з ФОП ОСОБА_5 ґрунтуються на тому, що позивачем до акту перевірки не надано товарно-транспортні накладні.

Крім цього податковий орган дійшов висновку, що оскільки колишні засновники ПП "Борисфен-Полігранд-Т" ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вийшли з числа засновників та відмовились від належної їм часки, підприємство безоплатно отримало корпоративні права, вартість яких має бути включена до складу оподатковуваного доходу.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 03.09.2015 р. № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток на 4 177 528,75 грн., з яких за основним платежем на 3 342 023 грн., за штрафними санкціями 835 505,75 грн., № , яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 4 522 045 грн., з яких за основним платежем на 3 617 636 грн., за штрафними санкціями 904 409 грн.

Вирішуючи спір по суті з частковим задоволенням позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки статутний капітал ПП "Борисфен-Полігранд-Т" не збільшувався та не зменшувався в результаті зміни засновників, а залишався у тому ж розмірі, який був при створенні підприємства, - 176000 грн., а передача прав та обов'язків від одного засновника іншому у розмірі 100 % свідчить не про отримання доходу підприємством, а про отримання доходу фізичними особами, вони не є безповоротною фінансовою допомогою.

З огляду на викладене суд визнав протиправним нарахування контролюючим органом ПП "Борисфен-Полігранд-Т" грошових зобов'язань з податку на прибуток у сумі 31 680 грн. та застосування штрафних санкцій у сумі 7 920 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 03.09.2015 р. № .

Що стосується решти нарахованих податкових зобов'язань та штрафних санкцій, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Колегія судів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для нарахування податкових зобов'язань та штрафних санкцій за не включення до складу оподатковуваного доходу вартості безоплатно отриманих корпоративних прав, та обґрунтованості висновку контролюючого органу стосовно решти нарахованих податкових зобов'язань, з огляду на наступне.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно п. 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.2 ст.198 ПК України датою виникнення права платника на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п.198.3 ст.198 ПК України).

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Приписами п.п.201.6, 201.10 ПК України визначено, що податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту, а понесених витрат - до витрат підприємства обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів, призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу) суми витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Ці обставини відповідно до ч.1 ст.138 КАС України входять до предмета доказування при розгляді судом адміністративного позову стосовно правомірності рішення контролюючого органу про донарахування сум податкових зобов'язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток.

Недоведеність наявності цих чинників, з якими наведені вище норми законодавства пов'язують можливість формування платником податків податкового кредиту та витрат, зокрема, недоведеність факту придбання товарів (робіт, послуг) (нездійснення операцій), позбавляє первинні документи та податкові накладні юридичної значимості (сили) для цілей формування податкового кредиту та витрат, а покупця - права на формування цих податкових вигод, навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних первинних документів (у т.ч. податкових накладних) та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товару (послуг) з ПДВ, якщо рух коштів не забезпечений зв'язком з господарською діяльністю позивача.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 07 листопада 2014 року між позивачем та СФГ "Петрівське" укладено договір поставки № 07/11, відповідно до умов якого зазначений контрагент зобов'язався поставити на адресу позивача сільськогосподарську продукцію в кількості, за ціною та на умовах, зазначених в договорі та у відповідних додатках до договору.

Згідно наявних в матеріалах справи додатках, сторони за цим договором домовились про поставку макухи соняшника (а.с.199-203 т.1).

На підтвердження реальності господарських операцій з СФГ "Петрівське" позивачем, окрім договору поставки та додатків до нього, надано видаткові, податкові накладні, картки рахунку за 2014 рік, договір відповідального зберігання від 07.11.2014 р., укладений з ППБФ "Консоль", акти приймання-передачі, трьохсторонні акти приймання-передачі товару, складені ППБФ "Консоль", ПП "Борисфен-Полігранд-Т", ПАТ "Дніпровський термінал", договір поставки від 04.11.2014 р. № 04/11, укладений з ДП "Укртранснафтопродукт", видаткову накладну від 11.11.2014 р. № 5, платіжні доручення, договір про уступку права вимоги від 12.12.2014 р. № 12/12-ПД.

Всі документи (договір, додатки, видаткові та податкові накладні) від СФГ "Петрівське" підписані директором ОСОБА_7

Водночас, судом першої інстанції встановлено, що вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 16.06.2015 р., який набрав законної сили 17.07.2015 р., затверджено мирову угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_7 і прокурором Броварської міжрайонної прокуратури ОСОБА_8, за якою ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.205 КК України (пособництво у фіктивному підприємництві), ч.2 ст.205-1 КК України (підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичної особи-підприємця за попередньою змовою групою осіб).

В межах розгляду зазначеної кримінальної справи встановлено факт фіктивності господарської діяльності СФГ "Петрівське". І ця обставина спростовує доводи апеляційної скарги про те що у зазначеному вироку не встановлено жодного факту, який стосується безпосередньо взаємовідносин між ПП "Борисфен-Полігранд-Т" та СФГ "Петрівське". Статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами.

Зазначене вище, на думку апеляційної інстанції, дає підстави для висновку про те, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 26 січня 2016 року по справі № 2а-15327/12/2670.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо неправомірного формування позивачем податкового кредиту у сумі 2 469 067 грн. та витрат у сумі 12 345 333,33 грн. по відносинах з СФГ "Петрівське".

Судом першої інстанції також встановлено, що 10.10.2014 року між позивачем та ПАТ "Дніпровський термінал" укладено договір складського зберігання зернових вантажів та надання послуг № 10/10/14-БПТ-ДТ/Зб.

На підтвердження реальності господарських операцій з вказаним контрагентом позивачем надано вищезазначений договір, додаткову угоду № 1 від 10.10.2014 р., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 11.11.2014 р. № ОУ-0000975.

Податкові накладні та платіжні документи по відносинах з цим контрагентом ПП "Борисфен-Полігранд-Т" а ні контролюючому органу під час перевірки, а ні суду в ході розгляду справи, не надало.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, документування отриманих послуг від ПАТ "Дніпровський термінал" безпосередньо пов'язане з поставкою позивачу товару (макухи) від СФГ "Петрівське". Оскільки судом встановлено відсутність поставок макухи від СФГ "Петрівське", то і декларування позивачем послуг від ПАТ "Дніпровський термінал" по зберіганню макухи, нібито отриманої від СФГ "Петрівське", є неправомірним. Тому відповідачем обґрунтовано виключено з показників податкової звітності ПП "Борисфен-Полігранд-Т" задекларовану від ПАТ "Дніпровський термінал" суми податкового кредиту у розмірі 1 069 грн. та витрат у розмірі 5 345,39 грн.

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій з АФГ "Таврія" позивачем надано договір купівлі-продажу товару (сої) від 30.10.2014 р. № 30/10-1, додаток № 1 до договору, рахунки на оплату, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, договір складського зберігання від 25.11.2014 р. № 2511, укладений з ТОВ "Агро-Транзит-Інвест", договір відповідального зберігання від 05.10.2014 р., укладений з ППБФ "Консоль", акти приймання-передачі до договору відповідального зберігання, трьохсторонній акт приймання-передачі від 25.11.2015 р., складений ППБФ "Консоль", ПП "Борисфен-Полігранд-Т", ТОВ "Агро-Транзит-Інвест", договір поставки (сої) від 28.10.2014 р. № 281014 з ТОВ "Агробудівельний альянс "Астра", видаткову накладну від 31.10.2014 р. № 3, договір про уступку права вимоги від 02.12.2014 р. № 02-12-ПД, платіжні доручення.

Водночас, в ході перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно статистичної звітності № 4-сг та №37-сг АФГ "Таврія" у 2014 році зібрано врожаю сої 81 097 центнерів. Однак за повідомленням відділу Держземагенства у Білозерському районі та відділу статистики у Білозерському районі за АФГ "Таврія" не обліковуються земельні ділянки та про їх наявність зазначений суб'єкт господарювання не звітує.

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, викликають сумнів щодо реальних можливостей зазначеного контрагента виконати свої зобов'язання за вказаним договором.

До того ж, як вірно встановлено судом першої інстанції, документальне оформлення руху начебто отриманого товару не збігається з фактичною його поставкою з урахуванням часу, відстані та способу його поставки.

Відсутність належного документального підтвердження задекларованих позивачем господарських операцій з поставки сої від АФГ "Таврія" не дає підстав ПП "Борисфен-Полігранд-Т" для формування податкового кредиту у сумі 1 147 500 грн. та витрат у сумі 5 737 500 грн. за результатами цих операцій.

Колегія суддів також вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо не підтвердження позивачем реальності господарської операції з ФОП ОСОБА_5

Так, з матеріалів справи вбачається, що на формування податкового кредиту мало вплив відображення позивачем господарської операції з ФОП ОСОБА_5

На підтвердження реальності цієї операції позивачем надано до перевірки акт здачі-прийняття робіт та рахунок фактуру (а.с.206-207 т.1).

Колегія суддів вважає, що зазначені первинні документи не відображають повною мірою суть господарської операції, оскільки не містять інформації - яким транспортом, який саме товар перевозився, пункти відправлення та призначення, відстань, на яку перевозився вантаж.

Зазначені показники, на думку судової колегії, безпосередньо впливають на ціну цих послуг та дозволяють перевірити та встановити факт реальності господарської операції.

За відсутності вказаної інформації та платіжних документів, які підтверджують фактичну оплату наданих послуг, платник податків позбавлений права на формування податкового кредиту за цією господарською операцією.

При цьому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги надані позивачем в ході розгляду справи товарно-транспортні накладні щодо здійснення перевезень ФОП ОСОБА_5, оскільки цих документів позивач, не зважаючи на вимогу податкового органу, в ході перевірки не надав.

Судом першої інстанції також встановлено, що на підтвердження господарських операцій з ПП "Еліт Агро Сервіс" позивачем надано акт надання послуг від 29.12.2014 р. № 26.

Відповідно до цього акту ПП "Еліт Агро Сервіс" надало ПП "Борисфен-Полігранд-Т" послуги ІТ-аутсорсингу, а саме: налаштування і апгрейд апаратної частини обладнання; налаштування і обновлення ПО; захист сітки від несанкціонованого доступу ззовні; антивірусний захист; своєчасний ремонт і заміна супроводжувального обладнання; резервне копіювання інформації; консультування і навчання персоналу за період з 01.10.2014 р. по 29.12.2014 р. на суму 146 618 грн.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що даний акт містить загальний опис отриманих послуг, що не дозволяє встановити його зв'язок з отриманими доходами та задекларованими податковими зобов'язаннями ПП "Борисфен-Полігранд-Т".

З акту надання послуг неможливо встановити об'єм виконаних робіт (послуг), визначення затрат сторін, оскільки відсутні договір, будь-які дані або звіти про здійсненні ПП "Еліт Агро Сервіс" роботи, узгодження ціни цих послуг, калькуляція виконаних робіт.

Також позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що ПП "Еліт Агро Сервіс" могло надавати зазначені послуги, має відповідних фахівців у цій сфері, наявність у ПП "Борисфен-Полігранд-Т" комп'ютерної техніки, персоналу, який проходив навчання, враховуючи те, що у І-ІІІ кварталах 2014 року на підприємстві працювало 0 осіб, а у ІV кварталі 2014 року - 4 особи.

Окрім цього, позивачем не надано платіжного документу, який би підтверджував факт розрахунків за вказаним актом надання послуг.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем документи підтверджують лише документування операцій з придбання у СФГ "Петрівське", АФГ "Таврія", ПАТ "Дніпровський термінал", ФОП ОСОБА_5, ПП "Еліт Агро Сервіс" товарів та послуг, а сам по собі факт оформлення документів не є безумовним свідченням того, що поставки товарів та послуг мали місце, тому наявні у позивача первинні документи, зокрема, видаткові і податкові накладні, товарно-транспортні накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством, а відтак, визначення податковим органом грошових зобов'язань за цими господарськими операціями оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями є законним та обґрунтованим.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, вірно встановлено фактичні обставини справи та надана правова оцінка.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству та доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Борисфен-Полігранд-Т" - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Борисфен-Полігранд-Т" до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя-доповідач: І.П. Косцова

Судді: Л.В.Стас

І.О.Турецька