Справа № 803/1315/16
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 р. Справа № 876/8209/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Матковської З.М., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника відповідача: Бірука В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Укртрансбезпеки у Волинській області про скасування розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А:

02.09.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 01.08.2016 року №0006461.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.08.2016 року він особисто не керував належним йому транспортним засобом «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 та причепом «KRONE» д.н.з. НОМЕР_2, а даний автомобіль перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_3 на протязі тривалого часу і той використовує його в своїй підприємницькій діяльності, тому просив визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 01.08.2016 року №0006461.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.

В апеляційній скарзі покликається на те, що він не є особою, стосовно якої повинен бути виданий розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів, оскільки він як власник транспортного засобу в даному випадку не був в якості перевізника, замовника чи вантажовідправником.

У ході апеляційного розгляду представник відповідача Бірук В.Я. надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки Krone ADP 24, номерний знак НОМЕР_2 перебуває у володінні, користуванні та розпорядженні позивача - ФОП ОСОБА_2, а тому посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області правомірно складено розрахунок плати за проїзд №1 від 01.08.2016 року по вказаному транспортному засобу саме на позивача ФОП ОСОБА_2.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 01.08.2016р. контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, відповідно до плану проведення перевірок на серпень 2016 року, на підставі наказу Укртрансбезпеки №482 від 29.07.2016р., яким затверджено щотижневі графіки перевірок з 01.08.2016р. по 07.08.2016р. та, відповідно до направлення на перевірку №010942 від 29.07.2016р., на 126 км а/д Н-17 Львів-Радехів-Луцьк проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів та був зупинений транспортний засіб марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки Krone ADP 24, номерний знак НОМЕР_2, що перевозив вантаж (ріпак) та належить перевізнику ФОП ОСОБА_2.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 та причепу марки Krone ADP 24, номерний знак НОМЕР_2 було встановлено, що навантаження на передні здвоєні осі становить 26,3 т. при нормативно допустимих 16 т.; навантаження на задні здвоєні осі - 18 т. при нормативно допустимих 16 т. Разом з тим повна маса транспортного засобу становила 63 т. при максимально дозволеній для такого типу транспортного засобу - 40 т.

На підставі викладеного управлінням Укратрансінспекції 01.08.2016 року складено акт №0006461, яким встановлено фактичну масу автомобіля з причепом, 63 тонни на підставі якого складено розрахунок №1 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, відповідно до якого позивачу нараховано до сплати 676,20 євро.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до абз. 3 п. 1 постанови КМУ №442 від 10.09.2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті реорганізовується шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, а також підпорядкувавши службі, що утворюється - Державній службі України з безпеки на транспорті, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 Положення, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У відповідності до п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 року «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Волинській області.

Розпорядженням КМУ №1378-р від 16.12.2015 року «Питання Державної служби з безпеки на транспорті» здійснення функцій і повноважень, покладених на Державну інспекцію України з безпеки на наземному транспорті (Укртрансінспекцію), припинено та забезпечено можливість їх виконання Укртрансбезпекою.

З огляду на викладене, Управління Укртрансбезпеки у Волинській області під час здійснення своїх повноважень діє як суб'єкт владних повноважень, якому надано повноваження щодо здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням перевізниками законодавства про автомобільний транспорт з правом прийняття відповідних рішень, обов'язкових до виконання.

Частиною 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок №1567), державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 15 Порядку №1567 вказано виключний перелік документів, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється:

- наявність визначених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

- виконання водієм вимог Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Стаття 48 цього ж Закону зазначає про те, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 16 Порядку №1567, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 року «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок №879).

Відповідно до п.3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

01.08.2016 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, відповідно до плану проведення перевірок на серпень 2016 року, на підставі наказу Укртрансбезпеки №482 від 29.07.2016 року, яким затверджено щотижневі графіки перевірок з 01.08.2016 року по 07.08.2016 року та, відповідно до направлення на перевірку №010942 від 29.07.2016 року, на 126 км а/д Н-17 Львів-Радехів-Луцьк проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення вантажів.

Відповідно до п. 3, 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою КМУ №422 від 20.05.2013 року (далі - Порядок №422), був зупинений транспортний засіб марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 з причепом марки Krone ADP 24, номерний знак НОМЕР_2, що перевозив вантаж (ріпак) та належить перевізнику ФОП ОСОБА_2.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Відповідно до п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, За спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 та причепу марки Krone ADP 24, номерний знак НОМЕР_2 було встановлено, що навантаження на передні здвоєні осі становить 26,3 т. при нормативно допустимих 16 т.; навантаження на задні здвоєні осі - 18 т. при нормативно допустимих 16 т. Разом з тим повна маса транспортного засобу становила 63 т. при максимально дозволеній для такого типу транспортного засобу - 40 т.

Вказана обставина результатів габаритно-вагового контролю підтверджується чеком про зважування від 01.08.2016 року. На підставі даного чеку про зважування, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області було складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 01.08.2016 року.

Відповідно до п. 6 Порядку №422, у зв'язку з виявленими під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області, було складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №0006461 від 01.08.2016 року.

Спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 року за №215/24992, зокрема підпунктом 5 пункту 4, зазначено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-311 Порядку №879:

П= (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км. проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (вісі) (за одиничну+за здвоєну+за строєну) транспортного засобу за 1 км. проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту+за ширину+за довжину) транспортного засобу за 1 км. проїзду;

В - відстань перевезення, км.

Відповідно до п. 21 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 31- 1 ПКМУ № 879 від 27.06.2007 року визначено, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення хоча б одного вагового або габаритного параметру (К):

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Судом встановлено, що розрахунок плати за проїзд №1 від 01.08.2016 року, який оскаржує позивач, виконаний відповідно до формули за наступними параметрами:

П= (Рзм + Рнв + Рг) х В х К, де

Рзм - 0,27+0,78=1,05 Євро/км (згідно ставок плати за проїзд перевищення загальної маси від 52 до 60 тонн включно - 0,27 Євро/км; понад 60 тонн за кожні наступні 10 тонн - 0,78 Євро/км).

Рнв - 0,27+1,35=1,62 Євро/км (згідно ставок плати за проїзд перевищення осьових навантажень, зокрема на передню здвоєну вісь перевищення становить 64,4% (від 10 до 20 відсотків включно - 0,27 Євро/км; 0,15 Євро/км за кожні 5 наступних відсотків 9*0,15=1,35 Євро/км).

Рнв - 0,27 Євро/км (згідно ставок плати за проїзд перевищення осьових навантажень, зокрема на строєні осі перевищення становить 12,5% (від 10 до 20 відсотків включно).

Рг - 0.

В - пройдена відстань 23 км.

К - більше як на 40 відсотків - у п'ятикратному розмірі.

П= (1,05 + 1,62 + 0,27 + 0) * 23 * 5 (К) * 2 (П. 21 Порядку №879) = 676,2 Євро.

Також слід зазначити, що пройдена відстань транспортного засобу марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 була розрахована відповідно до товарно-транспортної накладної серії №12ААД №813465 від 01.08.2016 року, наданої контролюючим особам водієм перевізника ОСОБА_3 по маршруту «с. Коршів Луцького р-ну - м. Луцьк».

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, не слід брати до уваги посилання позивача, що він є лише власником транспортного засобу марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 та даний транспортний засіб перебуває у фактичному користуванні водія ОСОБА_3 на протязі тривалого часу і що останній використовує його в своїй підприємницькій діяльності, з огляду на наступне.

За даними відкритого інформаційного ресурсного центру irc.gov.ua Державного підприємства «Національні інформаційні системи» позивач - ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_5 - фізична особа - підприємець із кодами КВЕД 46.21 - оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); КВЕД 49.41 - вантажний автомобільний транспорт (як зазначалось вище, 01.08.2016 року перевозився вантаж - ріпак).

Проте, за даними державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, водій ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 не являється фізичною особою - підприємцем, а тому не може використовувати транспортний засіб позивача у своїй підприємницькій діяльності, як зазначав позивач.

Окрім того, під час перевірки водій ОСОБА_3 пред'явив контролюючим особам Управління Укртрансбезпеки у Волинській області свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, за яким власником транспортного засобу марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 є позивач. У водія під час перевірки був відсутній тимчасовий реєстраційний талон на даний транспортний засіб, виданий на ім'я ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про транспорт» нормативні акти, які визначають умови перевезення, порядок використання засобів транспорту тощо є обов'язковими для власників транспорту.

Абзацом 4 пунктом 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, що затверджений постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року (далі - Порядок №1388), вказано, що за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або у документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом. Такий документ водієм ОСОБА_3 не пред'являвся.

Також слід звернути увагу на відомості товарно-транспортної накладної серії 12ААД №813465 від 01.08.2016 року, за якою, як зазначає позивач, перевізником виступає ТзОВ «Вейтон Україна».

В даному документі відсутні відомості про вантажоодержувача, пункт навантаження, адреси вантажовідправника, вантажоодержувача, відповідальних осіб за відпуск вантажу, маси вантажу, його вартості, дати та часу навантажувально-розвантажувальних робіт, підпису відповідальних осіб.

Окрім того, за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТзОВ «Вейтон Україна» не зареєстроване, тобто такого товариства не існує.

Вищевказані обставини, при прийнятті рішення щодо визначення реального перевізника, враховувались посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області під час здійснення рейдової перевірки.

Також на спростування тверджень позивача щодо передачі транспортного засобу марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1, водію ОСОБА_3, Управлінням Укртрансбезпеки у Волинській області подано запит до Моторного (транспортного) страхового бюро України, що підтверджується копією листа №1299/20-16 від 12.09.2016 року.

З відповіді Моторного (транспортного) страхового бюро України вбачається, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_7, укладений ПАТ «НАСК» «Оранта» по відношенню до транспортного засобу MAN TGA 26, номерний знак НОМЕР_1 є дійсним.

На усний запит Управління Укртрансбезпеки у Волинській області щодо особи страхувальника, Первомайське відділення Миколаївської дирекції ПАТ «НАСК» «Оранта» повідомило що ним єРидванський В.В., дана обставина підтверджується копією службової записки.

Вказане вище додатково підтверджує, що транспортний засіб марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 перебуває у володінні, користуванні та розпорядженні позивача - ФОП ОСОБА_2.

Колегія суддів зазначає, як вбачається з акта фіксації відмови від надання пояснень від 01.08.2016 року, що під час зупинки автомобіля MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 та проведення зважування водій ОСОБА_3 від надання письмових пояснень з цього приводу відмовився.

Дані обставини підтверджують законність здійснення контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області розрахунку плати за проїзд

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що транспортний засіб марки MAN TGA 26.400, номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки Krone ADP 24, номерний знак НОМЕР_2 перебуває у володінні, користуванні та розпорядженні позивача - ФОП ОСОБА_2, а тому посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області правомірно складено розрахунок плати за проїзд №1 від 01.08.2016 року по вказаному транспортному засобу саме на позивача ФОП ОСОБА_2.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2016 року у справі №803/1315/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді З.М.Матковська

І.І.Запотічний