Справа № П/811/1247/16
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 листопада 2016 року справа № П/811/1247/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., за участю секретаря Бондар Я.Г. та представників:

позивача: ОСОБА_1;

відповідача: Шпака Н.С. та Григорощук Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви у справі

за позовомОСОБА_1
доБлаговіщенської районної державної адміністрації
провизнання бездіяльності неправомірною та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Благовіщенської районної державної адміністрації, в якому просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Ульяновської районної державної адміністрації щодо невиконання обов'язку податкового агента нараховувати податок із сум доходу фізичної особи, за ставками визначеними ст.167 Податкового Кодексу України (в 2012-2013 рр. - 15 та/або 17 %) і сплати їх до бюджету у порядку встановленому ст. 168 Податкового Кодексу України;

- зобов'язати Ульяновську районну державну адміністрацію нарахувати податок із суми доходу фізичної особи, за ставками визначеними ст.167 Податкового Кодексу України (в 2012-2013 рр. - 15 та/або 17 %) і сплатити їх до бюджету у порядку встановленому ст. 168 Податкового Кодексу України за період з 24.03.2006 року по 16.04.2010 року.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 року у справі відкрито провадження та призначено її до судового розгляду.

03 листопада 2016 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про застосування строків позовної давності та залишення позовної заяви без розгляду (а.с.74).

В судовому засіданні 03 листопада 2016 року представники відповідача підтримали подане клопотання та зазначили, що строк позовної давності повинен обраховуватись з моменту закриття виконавчого провадження.

Позивач заперечував проти задоволення даного клопотання.

Суд, вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п. 2 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно - правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Водночас, суд наголошує, що право на судовий захист не є абсолютним: воно може бути обмежено, у тому числі, строками на звернення до суду за захистом порушеного права.

Викладене узгоджується з правовими позиціями Європейського суду з прав людини, висловленими, зокрема, у рішеннях у справах справи "Девеер проти Бельгії" від 27.02.80, "Голдер проти Сполученого Королівства" від 21.02.75.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах.

У відповідності з ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що спір між позивачем та відповідачем виник у зв'язку з перерахуванням позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу без нарахування та сплати до бюджету податку із суми доходу.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи суд зазначає наступне.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 31.05.2012 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2а-2756/10/1170 від 20.07.2011 року (а.с.21).

З вищевказаної постанови вбачається, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №2а-2756/10/1170 фактично виконано та стягнуто з Ульяновської районної державної адміністрації Кіровоградської області на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, який пов'язаний із затримкою виконання судового рішення про поновлення на роботі, за період з 07.07.2006 року по 13.04.2010 року в сумі 83 321,93 грн.

Отже, вищевказана постанова про закінчення виконавчого провадження від 31.05.2012 року підтверджує факт виконання рішення суду.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до Ульяновського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Кіровоградської області із зверненням щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.12.2005 року по 19.04.2010 року.

Листом від 22.04.2016 року Ульяновське об'єднане Управління пенсійного фонду України Кіровоградської області повідомило позивача, що страховий стаж обчислюється у місяцях, і той місяць (або місяці) за який не сплачено внески в Пенсійний фонд, не включаються у страховий стаж. Таким чином, на даний час зарахувати до страхового стажу період роботи з 24.03.2006 року по 16.04.2010 року немає підстав (а.с.17).

Враховуючи викладене суд доходить висновку, що ОСОБА_1 дізнався про несплату відповідачем внесків до Пенсійного фонду саме з листа Ульяновського об'єднаного Управління пенсійного фонду України Кіровоградської області від 22.04.2016 року.

В подальшому ОСОБА_1 скористався правом досудового врегулювання спору та звернувся до Голови Ульяновської районної державної адміністрації із заявою щодо сплати внесків до Пенсійного фонду (а.с.15).

Листом від 13.06.2016 року Ульяновська районна державна адміністрація Кіровоградської області повідомила ОСОБА_1 про відсутність підстав для такого перерахування (а.с.16).

До суду позивач звернувся 21.09.2016 року, що підтверджується штемпелем відділення поштового зв'язку (а.с.27).

Відповідно до ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що позивачем дотримано встановлені Кодексом строки звернення до адміністративного суду, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 100, 107, 155, 160, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної зави ОСОБА_1 без розгляду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 КАС України.

Суддя Р.В. Жук