Справа № 826/17720/16
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Данилишин В.М., розглянувши клопотання законного представника товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плеяда" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" та Національний банк України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов’язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) 14 листопада 2016 року надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плеяда" (далі - позивач, ТОВ "ФК "Плеяда") до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач, Фонд), треті особи: публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" (далі - третя особа-1, ПАТ "Банк Михайлівський") та Національний банк України (далі - третя особа-2, Національний банк), про:

- визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду у ПАТ "Банк Михайлівський" щодо встановлення додаткових підстав нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, укладеного між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ФК "Плеяда" (далі - оскаржуване рішення);

- зобов’язання Фонду утриматися від вчинення дій, направлених на встановлення нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року №1905, укладеного між ПАТ "Банк Михайлівський" та ТОВ "ФК "Плеяда", та утриматися від повідомлення будь-яких осіб про нікчемність вказаного договору.

Одночасно із позовом законним представником ТОВ "ФК "Плеяда" також заявлено письмове клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ПАТ "Банк Михайлівський" вчиняти будь-які дії щодо прийняття платежів за кредитними договорами, право вимоги за якими відступлено на користь ТОВ "ФК "Плеяда" за договором факторингу від 19 травня 2016 року №1905, у тому числі, однак не виключно: приймати на рахунок ПАТ "Банк Михайлівський", відкритий у самому ПАТ "Банк Михайлівський" або у Національному банку чи в інших установах, грошові кошти від боржників (позичальників) за вказаними кредитними договорами, поширювати самостійно або через Фонд, Національний банк, інших осіб, установи у будь-який спосіб інформацію про платіжні реквізити для здійснення оплати за вказаними кредитними договорами та про те, що ПАТ "Банк Михайлівський" залишається кредитором за вказаними договорами, до вирішення справи по суті (далі - заявлене клопотання).

При цьому, під час підготовки справи та заявленого клопотання до розгляду судом з’ясовано, що заявлене клопотання є терміновим, у зв’язку з чим воно підлягає негайному розгляду та вирішенню без повідомлення відповідача та третіх осіб.

Як з’ясовано судом у ході ознайомлення із заявленим клопотанням, на його обґрунтування законним представником ТОВ "ФК "Плеяда" зазначено, зокрема, що за наявності очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення також існує очевидна небезпека заподіяння шкоди права та інтересам ТОВ "ФК "Плеяда", що полягає в тому, що неправомірними діями Фонду завдається майнова шкода ТОВ "ФК "Плеяда" (позичальники дезінформовані про належні реквізити, на які слід здійснювати погашення кредитної заборгованості, а тому майже перестали сплачувати свої борги ТОВ "ФК "Плеяда"), а також шкода діловій репутації ТОВ "ФК "Плеяда" (контрагенти відмовляються укладати із ТОВ "ФК "Плеяда" договори до вирішення ситуації щодо правомірності придбання ТОВ "ФК "Плеяда" кредитного портфелю у ПАТ "Банк Михайлівський"), чим поглиблюється ступінь порушення прав ТОВ "ФК "Плеяда" та може унеможливити їх поновлення згідно заявлених позовних вимог.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 117, ч.ч. 1, 3 ст. 118 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень.

Клопотання про забезпечення адміністративного позову розглядається не пізніше наступного дня після його одержання й у разі обґрунтованості та терміновості вирішується ухвалою негайно без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Питання про забезпечення адміністративного позову, крім випадків, встановлених ч. 1 цієї статті, вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові таких питань.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Розглядаючи та вирішуючи заявлене клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв’язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Однак, у ході розгляду заявленого клопотання судом не виявлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам ТОВ "ФК "Плеяда" до прийняття у справі судового рішення, або унеможливили б захист таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або ускладнювали б відновлення таких прав та інтересів при виконанні судового рішення у межах заявлених ТОВ "ФК "Плеяда" позовних вимог.

При цьому, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з’ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв’язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Таким чином, перевіривши зазначені у заявленому клопотанні доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з’ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого клопотання та, як наслідок, про відсутність підстав для його задоволення, оскільки за відсутності, станом на час розгляду заявленого клопотання, очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, заборона ПАТ "Банк Михайлівський" вчиняти будь-які дії щодо прийняття платежів за кредитними договорами, право вимоги за якими відступлено на користь ТОВ "ФК "Плеяда" за договором факторингу від 19 травня 2016 року №1905 є фактично прийняттям судового рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Крім того, виходячи із системного аналізу ст.ст. 117, 118 КАС України, якими врегульовано питання та порядок, у даному випадку, вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає, що нормами КАС України не передбачено можливість суду у якості вжиття заходів забезпечення позову заборонити особі, яка не є суб’єктом владних повноважень, вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 117, 118, 160, 165 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Копії ухвали направити сторонам та третім особам (вручити їх уповноваженим представникам), роз’яснивши, що ухвала може бути оскаржена. Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, ухвала може бути оскаржена повністю або частково шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин