Справа № 364/1193/16-а
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/1193/16-а
Провадження № 2-а/364/19/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2016 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря Сіваченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України

про визнання дій протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання проведення перерахунку пенсії з 01.12.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 25.10.2016 року звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 13 жовтня 2016 року вона подала заяву до Володарського управління Пенсійного фонду України в Київській області про проведення перерахунку пенсії у розмірі 83% від вказаної у довідці про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію від суми (9156 грн.57 коп.), а саме у розмірі - 7599 грн.95 коп. 18.10.2016 року Володарським управлінням Пенсійного фонду України Київської області було надано відповідь № 25/Н-01, якою їй було відмовлено у перерахунку пенсії. Позивач просить суд визнати протиправним рішення Володарського управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови в перерахунку пенсії як державному службовцю, зобов'язати Володарське управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити перерахунок та виплату пенсії у розмірі 83% від розміру заробітної плати вказаної у довідці від 12.10.2016 року № 7/35 з моменту підвищення заробітної плати, а також стягнути судові витрати з відповідача.

15.11.2016 року, до Володарського районного суду Київської області надійшла заява позивача, якою вона просить суд проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с 31 ).

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, на адресу суду направив заяву, в якій вказав, що позовні вимоги позивача не визнає, посилаючись на обставини, викладені у своїх письмових запереченнях (а.с. 30 ), просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, ознайомившись із адміністративним позовом, запереченнями проти адміністративного позову, взявши до уваги позиції позивача та представника відповідача, викладених у відповідних заявах, що надійшли на адресу суду та дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню вихадячи з наступних міркувань.

Із змісту позовної заяви та із матеріалів справи встановлено, що позивачу з посади головного державного інспектора Територіальної державної інспекції в Київській області призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», яку вона отримуєз 01.05.2009 року, що підтверджується довідкою УПФ України в Володарському районі Київської області (а.с.13-14).

Відповідно до довідки Головного управління Держпраці у Київській області від 12.10.2016 року № 7/35 про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію, заробітна плата на посаді головного державного інспектора Територіальної державної інспекції праці в Київській області з 01 грудня 2015 року становить 9156 грн. 57 коп.

Позивач в позовній заяві вказала, що 13 жовтня 2016 року вона звернулася до відповідача з заявою про проведення їй перерахунку пенсії на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року, який діяв на час призначення її пенсії та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів».

Листом №25/Н-01 від 18.10.2016 року відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії, посилаючись на п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213, яким з 01.06.2015 року скасовано норми статей 37 та 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року зі змінами та доповненнями щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються та перераховуються відповідно до даного Закону. Відповідач також послався, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року за № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», в якій виключено пункт 4 щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунків пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із тих міркувань, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» з 01.12.2015 року встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій галузей бюджетної сфери.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті визначаються Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (з наступними змінами і доповненнями) (далі - Закон №3723-XII).

Статтею 37 Закону №3723-XII урегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (у редакції, на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років. Зазначеним особам призначаються пенсії в розмірі 80 відсотків суми їх посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків посадового (чинного) окладу з урахуванням надбавок, передбачених цим Законом, без обмеження граничного розміру пенсії.

За приписами статті 37-1 Закону № 3723-XII, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно статті 37-1 Закону №3723-XII (у редакції, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, тобто 13.10.2016 року) умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення заробітної плати для перерахунку пенсії державного службовця визначався постановою КМ України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» № 865 від 31.05.2000 року (далі Постанова №865).

У відповідності до п. 4 даної Постанови № 865 (у редакції від 25.03.2014 р.) у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась, виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п. 5 вказаної Постанови № 865 (у редакції від 25.03.2014 р.) перерахунок пенсій провадився з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики України за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Вищевказаною Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 до Постанови Кабінету Міністрів України № 865 внесено зміни, які застосовуються з 01.12.2015 р., а саме: виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, зазначеною Постановою № 865 на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (01.08.2016 р.) не було визначено порядку перерахунку пенсії державного службовця.

На даний час Кабінетом Міністрів України всупереч статті 37-1 Закону № 3723-XII також не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 23 рішення «Кечко проти України» від 08.11.2005 р., якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine) від 26.09.2014 р., за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Отже, суд приходить до висновку, що право позивача на перерахунок пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов'язань.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія перераховується зі строків, передбачених ч. 4. ст. 45 Закону, а саме з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма потрібними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з такими документами подано після 15 числа.

Отже, перерахунок пенсії позивачу у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям має відбуватись з 01 жовтня 2016 року, оскільки позивач звернулась до Управління ПФУ у Володарському районі Київської області з заявою про перерахунок пенсії 13.10.2016 року.

Водночас, суд вважає, що вище наведене повністю спростовує заперечення відповідача по справі де ним зазначено, що до 01.05.2016 року було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців нормами Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІІ. З 01.05.2016 року набув чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VІІІ, у звязку з чим положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців. Відповідно до статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, який набрав чинність 01.05.2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.09.2003 року, який не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» внесено зміни, зокрема, і до постанови Кабінету міністрів України від 31.05.2000 року за № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», а саме: вилучено пункт 4 даної постанови щодо порядку обчислення заробітної плати при проведенні перерахунків пенсій державним службовцям у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету міністрів України.

У рішенні Конституційного суду України від 03.10.1997 року № 4-зп, зазначено, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Відповідач зазначає, що аналогічна правова позиція підтримується різною колегією суду при розгляді аналогічних позовів (постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016 року № 700/467/16-а, від 12.10.2016 року № 708/911/16-а, Харківського апеляційного адміністративного судщу від 22.08.2016 року № 636/1877/16-а, від 23.08.2016 року № 640/10320/16-а, від 05.09.2016 року № 648/6836/16-а).

Також суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС України, лише позиція Верховного Суду України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права .

При цьому суд звертає увагу, що перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, суд не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права.

Суд зауважує, що суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Таким чином адміністративна позовна заява визнається судом обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 8, ч. 3 ст. 22, ч. 1 ст. 58 Конституції України, ст. ст. 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції 1993 року, ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», постановою Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій», постановою КМ України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»,ст. ст. 2, 6, 8, 9, 10, 11, 17, 41, 86, 94, 159, 160, 162 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання проведення перерахунку пенсії з 01.12.2015 року задовольнити.

Визнати неправомірним рішення Управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Київської області № 25/Н-01 від 18.10.2016 року про відмову ОСОБА_1 провести перерахунок пенсії.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Київської області провести ОСОБА_1 з 01 жовтня 2016 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 83 відсотки заробітної плати державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з урахуванням підвищення з 01 грудня 2015 року, відповідно до постанови КМ України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» і довідки Головного управління держпраці у Київській області від 12.10.2016 року № 7/35.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України у Володарському районі Київської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати в сумі 551 гривень 20 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Г. Л. Моргун