Справа № 807/2299/14
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 листопада 2016 року м. Київ К/800/25118/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року у справі за позовом Громадської організації «Самодопомога Закарпаття» до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про оскарження рішень та бездіяльності,

в с т а н о в и л а :

Громадська організація «Самодопомога Закарпаття» звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що на підставі приписів Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернулася до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» із письмовими запитами від 18 червня 2014 року №54 та повторно 25 червня 2014 року за № 63 про отримання інформації, й листами від 19 червня 2014 року та від 02 липня 2014 року отримала відповідь на зазначені запити, проте, надана інформація є неповною, до того ж, відповідачем не було надано запитуваних документів згідно з переліком. Посилаючись на вказані обставини та уточнивши позовні вимоги, просила: визнати протиправними бездіяльність щодо ненадання публічної інформації та рішення Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", оформлені листами за №859 від 19.06.2014 року та за № 911 від 02.07.2014 року; зобов'язати Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" протягом п'яти днів надати Громадській організації "Самодопомога Закарпаття" детальну інформацію щодо підвищення вартості водопостачання та водовідведення, встановленої постановою від 13.06.2014 року № 662 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг; зобов'язати Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" надати Громадській організації "Самодопомога Закарпаття" належним чином завірені копії наступних документів:

1) пояснювальну записку щодо необхідності встановлення нових тарифів, що включає обґрунтування планових витрат ліцензіата за їх складовими та аналіз результатів фінансово-господарської діяльності за базовий період і очікувані зміни у плановому періоді;

2) схеми та розрахунки балансів водопостачання:

- розрахунок балансу води, який надається у схематичному та табличному вигляді із зазначенням обсягів, приладів обліку, протяжності, діаметрів мереж;

- розрахунок балансу стічних вод;

- розрахунок обсягу дренажних та стічних вод.

3) розрахунок тарифів на плановий період:

- річний план ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення;

- розрахунок повної собівартості та середньозваженого тарифу на централізоване водопостачання;

- розрахунок повної собівартості та середньозваженого тарифу на централізоване водовідведення;

- розрахунок вартості електричної енергії та технологічні потребу централізованого водопостачання та водовідведення на плановий період;

- загальновиробничі витрати з централізованого водопостачання та водовідведення;

- адміністративні витрати з централізованого водопостачання та водовідведення;

- витрати на збут з централізованого водопостачання та водовідведення;

- інші операційні витрати з централізованого водопостачання та водовідведення;

- фінансові витрати з централізованого водопостачання та водовідведення;

- розрахунковий прибуток з централізованого водопостачання та водовідведення;

- загальну характеристику ліцензіата з централізованого водопостачання;

- загальну характеристику ліцензіата з централізованого водовідведення.

4) загальновиробничі норми питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів на виробництво послуг з централізованого водопостачання і водовідведення за формою, наведеною в додатку 1 до Методики розрахунку норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах водопровідно-каналізаційного господарства, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.09.2012 року № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2012 року за № 1606/21918.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року, позов задоволено: визнано протиправними бездіяльність щодо ненадання публічної інформації та рішення Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода", оформленні листами за № 859 від 19.06.2014 року та за № 911 від 02.07.2014 року; зобов'язано Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" протягом п'яти днів надати Громадській організації "Самодопомога Закарпаття" детальну інформацію щодо підвищення вартості водопостачання та водовідведення, встановленої постановою від 13.06.2014 року № 662 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг; зобов'язано Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" надати Громадській організації "Самодопомога Закарпаття" належним чином завірені копії наступних документів:

1) пояснювальну записку щодо необхідності встановлення нових тарифів, що включає обґрунтування планових витрат ліцензіата за їх складовими та аналіз результатів фінансово-господарської діяльності за базовий період і очікувані зміни у плановому періоді;

2) схеми та розрахунки балансів водопостачання:

- розрахунок балансу води, який надається у схематичному та табличному вигляді із зазначенням обсягів, приладів обліку, протяжності, діаметрів мереж;

- розрахунок балансу стічних вод;

- розрахунок обсягу дренажних та зливових вод.

3) розрахунок тарифів на плановий період:

- річний план ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення;

- розрахунок повної собівартості та середньозваженого тарифу на централізоване водопостачання;

- розрахунок повної собівартості та середньозваженого тарифу на централізоване водовідведення;

- розрахунок вартості електричної енергії та технологічні потребу централізованого водопостачання та водовідведення на плановий період;

- загальновиробничі витрати з централізованого водопостачання та водовідведення;

- адміністративні витрати з централізованого водопостачання та водовідведення;

- витрати на збут з централізованого водопостачання та водовідведення;

- інші операційні витрати з централізованого водопостачання та водовідведення;

- фінансові витрати з централізованого водопостачання та водовідведення;

- розрахунковий прибуток з централізованого водопостачання та водовідведення;

- загальну характеристику ліцензіата з централізованого водопостачання;

- загальну характеристику ліцензіата з централізованого водовідведення.

4) загальновиробничі норми питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів на виробництво послуг з централізованого водопостачання і водовідведення за формою, наведеною в додатку 1 до Методики розрахунку норм питомих витрат паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах водопровідно-каналізаційного господарства, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.09.2012 року № 449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.09.2012 року за № 1606/21918.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2016 року касаційна скарга, з урахуванням приписів статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, залишалась без руху у зв'язку з пропуском строку касаційного оскарження та непорушенням питання про його поновлення.

Відповідач у встановлений судом строк подав клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, й наведені в останньому причини пропуску такого строку є достатніми для визнання їх поважними.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (частина 2 статті 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Частиною 2 статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов'язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації.

Положенням статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема, встановлено види інформації, до якої може бути обмежено доступ, - конфіденційна, таємна та службова інформація (частина перша), та сукупність вимог, дотримання яких є обов'язковим для обмеження доступу до таких видів інформації (частина друга).

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

При цьому, за змістом частини 7 статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Конфіденційною інформацією, згідно з нормами статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації», є інформація доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб'єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов; таємна інформація - це інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю (стаття 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Задовольняючи позов та зобов'язуючи відповідача надати інформацію за запитами позивача, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дослідивши письмові запити на інформацію від 18 червня 2014 року за №54 та від 25 червня 2014 року за №63, і, відповідно, надані підприємством відповіді на ці запити, встановили, що запитувана громадською організацією інформація не належить до конфіденційної, таємної або для службового користування у розумінні статтей 7, 8, 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розголошення даної інформації не може завдати шкоди національній безпеці, територіальній цілісності або громадському порядку, інтересам населення тощо, а отже у відповідача не було достатніх підстав для обмеження доступу до запитуваної інформації.

До того ж, запитувана інформація (про ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги, структури цін/тарифів для споживачів, розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг), є інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією), а тому суб'єкти господарювання зобов'язані оприлюднювати та надавати за запитами вказану інформацію; вся інформація про ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги і відповідні документи за своїм характером є відкритою інформацією й законних підстав для обмеження доступу до цієї інформації немає, тому відмова у доступі до такої інформації є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Поновити Комунальному підприємству «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» пропущений строк подання касаційної скарги.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2014 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року у справі за позовом Громадської організації «Самодопомога Закарпаття» до Комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода» про оскарження рішень та бездіяльності.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник