Справа № 266/3496/16-а
Суддя: Дзюба М. В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/3496/16-а
Провадження № 2-а/266/74/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.11.2016 року м.Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого - судді Дзюба М.В.,
з участю секретаря Петрухіной Т.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АР №330509 від 06.09.2016 року, провадження у справі закрити; визнати неправомірними дії інспектора роти №2 батальону УПП м.Маріуполя Головатюк Ю.В.. а також винести окрему ухвалу про грубе порушення діючого законодавства відносно інспектора ОСОБА_2 .. В своєму позові зазначила, що 06.09.2016 року, приблизно о 12:45 годин, керуючи автомобілем «FORD-FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по проїзній частині вул. Лавицького з боку пр. Нахімова в напрямку пр. Будівельників. Наближаючись безпосередньо до перехрестя з пр. Будівельників на зелений дозволяючий сигнал світлофорного об`єкту, вона перетнула стоп-лінію, однак зупинила керований нею автомобіль, бо автомобілі, що рухалися попереду, виконуючи маневр лівого повороту, на виконання вимог п. 16.2 ПДД призупинилися, надаючи дорогу пішоходам, які перетинали проїзну частину пр. Будівельників. Таким чином вказані автомобілі створювали перешкоду в подальшому русі для неї. Після відновлення руху автомобілів, що виконували маневр лівого повороту, вона виявила, що на світлофорних об`єктах в її напрямку руху дозволяючий (зелений) сигнал змінився на забороняючий жовтий, та у відповідності до вимог п. 8.11 Правил дорожнього руху України вона планувала завершити перетин перехрестя, однак зліва по пр. Будівельників почали рух транспортні засоби, що створювало небезпеку для подальшого виконання нею маневру перетину перехрестя, тому у відповідності до вимог ПДД водій ОСОБА_1 не відновила рух керованого нею транспортного засобу, та автомобіль залишився стояти нерухомо за стоп-лінією, однак не створюючи небезпеки в русі для інших транспортних засобів за межами перехрестя.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився, надавши на вимогу суду копію відеозапису правопорушення. Згідно п. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи та відеоматеріали, вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав.
Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою АР №330509 від 06.09.2016 року на ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Тою ж постановою її визнано винною в тому, що 06.09.2016 року, о 12 годині 45 хвилин, керуючи транспортним засобом, при увімкненому забороняючому сигналі світлофора, не зупинилась на вимогу дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) та на вимогу дорожнього знаку 5.62 (знак «Стоп»), чим порушила вимоги п. 8.10 ПДР України.

Відповідно до ч.1,2,4 ст.71 КАС України кожна сторона має довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, окрім випадків, встановлених ст..72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок по доведенню правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний надати суду всі наявні в нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази по справі.

На підставі ст..138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення проти них, або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при винесенні судового рішення по справі. Для встановлення цих обставин в судовому засіданні заслуховуються пояснення осіб, які приймають участь у справі, пояснення свідків, досліджуються письмові та речові докази, в тому числі носії інформації із записаною на них інформацією, висновки експертів.

Під час перегляду наданого відповідачем відеозапису було встановлено, що позивач, керуючи автомобілем «FORD-FOCUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , стояла перед регульованим перехрестям пр. Будівельників та віл. Лавицького. Автомобіль позивача дійсно перетнув дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія), та на момент здійснення зйомки в її напрямку руху був увімкнений забороняючий сигнал світлофорного об`єкта. Обставини, які передували цьому та на які посилається позивач, на відеозаписі не відображені, оскільки початок зйомки відбувся пізніше. Згідно відеозапису, наданого для перегляду відповідачем, можливості спростувати обставини, на які посилається позивач, та які передували вимушеній зупинці транспортного засобу перед перехрестям, немає можливості та відповідач не спростував приведені позивачем доводи.

Згідно до вимог п. 8.10. Правил дорожнього руху України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Тобто вимоги п. 8.10. ПДР регламентують дії водія при наближенні до світлофорного об`єкту у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, однак дії водія ОСОБА_1 не можуть розглядатися в рамках зазначеного пункту правил дорожнього руху, бо остання перетнула дорожню розмітку 1.12 на дозволяючий сигнал світлофору та її подальші дії регламентуються вимогами інших пунктів правил дорожнього руху.
Згідно до вимог п. 8.11 Правил дорожнього руху водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно аналізу вищевказаних норм регулювання дорожнього руху, позивач ОСОБА_1 здійснювала виїзд на регульоване перехрестя на дозволяючий сигнал світлофору, тим самим перетнула дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінію), однак внаслідок дорожньої обстановки, яка склалася в процесі виїзду на перехрестя, зокрема створення перешкоди для подальшого руху у вигляді автомобілів, що зупинилися на перехресті, виконуючи вимоги п. 16.2 ПДР, надаючи дорогу пішоходам, це стало наслідком зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Після зміни сигналу світлофорного об`єкту на забороняючий жовтий сигнал, подальші її дії повинні розглядатися в рамках вимог п. 10.1 ПДР. Однак водій ОСОБА_1 , діючи у відповідності з вимогами вказаної норми регулювання дорожнього руху, належним чином оцінивши дорожню обстановку, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, не відновила подальший рух керованого нею транспортного засобу, бо виявила небезпеку для подальшого руху у вигляді транспортних засобів, що почали рух по проїзній частині пр. Будівельників зліва, яку їй необхідно було перетнути, тобто повною мірою виконала вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України. При наданні об`єктивного аналізу діям водія ОСОБА_1 в дорожній обстановці, яка склалася при обставинах, на які посилається позивач, вважаю дії останньої виправданими згідно вимогам Правил дорожнього руху України, та такими, що не утворюють складу адміністративного правопорушення. Тим паче, що відповідач не скористувався своїм правом довести зворотнє та не спростував позиції позивача та не навів відповідні докази на підтвердження наявності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в діях позивача не має складу правопорушення та винесена відносно нього постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню. Всі інші заявлені позивачем не грунтуютться на законі та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 70, 71, 161-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Маріуполі про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову № АР №330509 від 06.09.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів
Суддя Дзюба М. В.