Справа № 138/3211/16-а
Суддя: Цибульський О. Є.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 138/3211/16-а
Провадження №:2-а/138/64/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року м. Могилів-Подільський

Суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Цибульський О.Є. розглянувши у порядку скороченого провадження в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області про оскарження дій субєкта владних повноважень при призначенні пенсії державного службовця та зобовязання вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він перебуває на обліку в Могилів-Подільському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Вінницької області та отримує пенсію, яка була призначена йому з моменту звернення, а саме - з 17 листопада 2011 року. Серед документів, які позивач подавав для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», він подав довідку про заробітну плату та про складові заробітної плати, в якій не була включена матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально побутових питань, індексація заробітної плати, грошова винагорода за безперервну державну службу, інші виплати та які, відповідно, не були враховані при обчисленні пенсії. При тому, що під час роботи у Могилів-Подільському центрі зайнятості він отримував ці виплати, на які було нараховано страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У вересні 2016 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Могилів-Подільський і з проханням перерахувати його пенсію, врахувавши дані довідок про складові заробітної плати від 29.12.2015 р. № 05-20/2542, № 05-20/2543. Проте у перерахунку пенсії йому відмовили зазначивши у відповіді № 2064/06-52/02 від 21.09.2016 р., що для перерахунку його пенсії підстав не має. Позивач із цим твердженням не погоджується, оскільки розрахунок пенсії здійснюється, виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на призначення пенсії. А з матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу було сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, його пенсійні виплати менші, ніж мають бути відповідно до Закону України «Про державну службу». Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки чинне законодавство загальне та спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід враховувати, що надбавки, запроваджені нормативно процесуальними актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового забезпечення і приймається у розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені із служби після їх запровадження.

Таким чином, позивач вважає, що його пенсія повинна обчислюватися із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звернення до Пенсійного фонду України, у тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу, на яку нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. А тому позивач просить визнати неправомірними дії Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо не проведення перерахунку його пенсії відповідно Закону України «Про державну службу» та виключення зі складу заробітної плати, з якої нараховується пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення та сум матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу та інші виплати (індексацію, відпускні, премії). Зобов'язати Могилів-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести перерахунок пенсії з 17 листопада 2011 року, згідно ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 90% заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з також індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу та інші виплати (індексацію, відпускні, премії). А також стягнути з Державного бюджету України на його користь понесені ним судові витрати.

Представником відповідача управління Пенсійного фонду України в м. Могилеві-Подільському та Могилів-Подільському районі Вінницької області були надані заперечення проти позову, де зазначено, що управління не може погодитися з позицією позивача, вважає, що діяло правомірно, в порядку, межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення. Позивач 17.11.2011 року звернувся до управління з заявою про призначення пенсії. До заяви було додано документи для призначення пенсії за віком, а також відповідно до ЗУ «Про державну службу» (зокрема довідку від 01.11.2011 року № 03-1447 про складові заробітної плати та № 03-1448 про надбавки та премії за останні 24 місяці роботи перед зверненням на пенсію. Згідно поданих документів управлінням проведено умовний розрахунок розміру пенсії. Так відповідно до ЗУ «Про державну службу» такий розмір склав 3180,86 грн., а за ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - 3493,00 грн., про що було роз'яснено позивачу. Статтею 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором. При призначені пенсії ОСОБА_1 вибрав пенсію за віком за ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Тому, на підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і підстав для перерахунку пенсії позивачу відповідно до ЗУ «Про державну службу» не має. Також зазначаємо, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень ЗУ № 213-VШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, починаючи з 01.06.2015 року скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до спеціальних законів, у тому числі і ЗУ «Про державну службу». Що також унеможливлює проведення перерахунку пенсії позивача. На підставі вищевикладеного управління вважає що діяло правомірно та в межах чинного законодавства, а тому просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, та подані заперечення, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

згідно зі ст. 37 Закону України «Про державну службу» в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії, пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. При цьому, за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшувалась на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Ст. 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших добавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 р. № 108/95-ВР визначено, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться і в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року N95, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, в тому числі за вислугу років, які мають систематичний характер, а відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2 інструкції, матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівникам (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом) входить до складу фонду оплати праці.

Відповідно до ст. 2 Закону № 108/95-ВР, структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії. Хоча ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вказує, що з середньої заробітної плати ( доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство загальне та спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати. При цьому слід враховувати, що надбавки, запроваджені нормативно процесуальними актами, матеріальна допомога належить до додаткових видів грошового забезпечення і приймається у розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі та були звільнені із служби після їх запровадження.

Таким чином, відповідно до вказаних нормативних актів, пенсія позивача ОСОБА_1 повинна обчислюватися із заробітної плати, яку позивач фактично отримував на день звернення до Пенсійного фонду України, у тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати та грошової винагороди за безперервну державну службу, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 14.02.2011 року №5-1 «Про виконання рішення окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 2а-4753/2670» затверджена форма довідки про складові заробітної плати, якою передбачено, що матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань є складовими заробітної плати. При цьому чітко зазначено, що з усіх виплат, які вказані в цій довідці, нараховуються і сплачуються страхові внески, а з 01.01.2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії: до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає суми виплат (доходу), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач відмовляючи в перерахунку пенсії посилається на те, що підстав для перерахунку пенсії позивачу відповідно до ЗУ «Про державну службу» не має, оскільки, відповідно до п.5 Прикінцевих положень ЗУ № 213-VШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, починаючи з 01.06.2015 року скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до спеціальних законів, у тому числі і ЗУ «Про державну службу».

Разом з тим, на момент прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ позивач вже мав право на отримання пенсії відповідно до ЗУ «Про державну службу», який діяв на той час.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Частина 1 ст. 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Частина 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії ААЄ №761527 від 21.12.2011, позивач ОСОБА_1 отримує пенсію за віком (а.с.7).

Згідно довідок про складові заробітної плати від 29.12.2015 № 05-20/2542, № 05-20/2543, до складу заробітної плати позивача входять надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, премії, інші виплати, на які нараховано страхові внески на загальнообовязкове пенсійне страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування (а.с.8,9).

Як вбачається з відповіді № 2064/06-52/02 від 21.09.2016 Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії оскільки п.5 Прикінцевих положень ЗУ № 213-VШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, починаючи з 01.06.2015 року скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до спеціальних законів, у тому числі і ЗУ «Про державну службу», а тому підстав для такого перерахунку немає (а.с.10).

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Враховуючи викладене та аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст. 19,22,58,46,92 Конституції України, ст.2 Закону України «Про оплату праці», ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. 40, 41, 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66, 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст. 9, 71, 86, 94,100,159, 161-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дії Могилів-Подільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 - протиправними.

Зобов'язати Могилів-Подільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області провести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перерахунок пенсії з 17 листопада 2011 року, згідно ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) в розмірі 90% заробітної плати, включивши до складу заробітної плати, з якої проводиться нарахування пенсії, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, грошової винагороди за безперервну державну службу та інші виплати (індексацію, відпускні, премії).

Стягнути з Могилів-Подільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, понесені ним судові витрати у виді судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: