Справа № 810/2523/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року (16:01) м.Київ 810/2523/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., за участю секретаря судового засідання Касьянової О.В., представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дитрибюшн» до Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Суть спору:Товариство з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистриб'юшн» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.04.2015.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.10.2016 замінено відповідача у справі Тетіївську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області, на правонаступника Білоцерківську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Київській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність висновків контролюючого органу щодо заниження позивачем податкового зобовязання з податку на додану вартість за січень 2015 року на суму 158334,00 грн. та за квітень 2015 року на суму 65510,00 грн., у звязку з відсутністю господарських відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд», Товариством з обмеженою відповідальністю «Бастія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діомед Трейд», оскільки реальність господарських операцій з вказаними субєктами господарювання підтверджується відповідними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, які були надані до перевірки, а чинне законодавство не ставить в залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентами. Позивач зазначає, що до перевірки відповідачеві були надані всі первинні документи, які засвідчують реальність господарських операцій, а тому донарахування податкових зобовязань вважає протиправним.

Позивач не погоджується з висновками податкового органу про те, що первинні документи, які були складені під час здійснення господарських операцій між ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшин» з ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», оформлені не належним чином, оскільки акти передачі-приймання послуг містять усі необхідні реквізити, які передбачені вимогами чинного законодавства.

Крім того, позивач зауважив про те, що акт перевірки, який був складений податковим органом за результатами документальної виїзної перевірки позивача, не містить посилань на факти порушення ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» вимог податкового законодавства, що, на думку позивача, свідчить про безпідставність прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив про те, що надані позивачем до перевірки первинні документи, які були оформлені між ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» та ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія» та ТОВ «Діомед Трейд», не містять інформації щодо конкретних послуг, які були надані позивачу, їх вартість, одиницю виміру, що свідчить про відсутність факту реального надання відповідних послуг, та, відповідно, про відсутність їх звязку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), використанням їх ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» у власній господарській діяльності.

Також відповідач зазначив про те, що до перевірки не надано заявки замовника на отримання маркетингових послуг та повного звіту про проведену роботу та отриманого результату, який би підтверджував економічну мету для здійснення даних послуг.

Крім того, податковий орган зауважив про те, що на адресу Тетіївської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області надійшла податкова інформація №49/ 11-23-15-01 від 25.02.2015 щодо ТОВ «Бастія» та №51/11-23-15-01 від 25.02.2015 щодо ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», в також від ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві №4252/26-55-22-09/38449207 від 04.08.2015 щодо ТОВ «Діомед Трейд», з якої вбачається відсутність придбання вказаними субєктами господарювання маркетингових послуг по ланцюгу постачання за січень та квітень 2015 року.

Відповідач зазначив про те, що реальність проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія» та ТОВ «Діомед Трейд» не підтверджується, у звязку з: різноплановістю придбаних та реалізованих товарів (послуг), встановлених після аналізу Єдиного реєстру податкових накладних; відсутністю у контрагентів позивача штату працюючих; неможливістю здійснення надання маркетингових послуг однією особою, так як надання відповідних послуг потребує участі більшої кількості людей, у тому числі, за спеціальною освітою;відсутністю отримання маркетингових послуг по ланцюгу постачання від постачальників у січні та квітні 2015 року.

У звязку з цим, відповідач вважає, що прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення є правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Присутній у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

З 23.03.2016 по 29.03.2016 Тетіївською обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» () з питань правильності і правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість під час здійснення фінансово-господарських відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Бастія» (), Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» (код ЄДРПОУ 9413742) за період з 01.01.2015 по 31.01.2015 та з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діомет Трейд» (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) за період з 01.04.2015 по 30.04.2015, за результатами якої було складено акт від 05.04.2016 №91/220/36405099.

Як вбачається з акта, перевіркою були виявлені порушення вимог п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198, п.201.1, п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого Товариством з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дитстрибюшн» було занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до державного бюджету, на загальну суму 223844,00 грн., у тому числі за січень 2015 року на суму 158334,00 грн. та за квітень 2015 року на суму 65 510,00 грн.

У вказаному акті посадовими особами Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області було зазначено про те, що надані позивачем до перевірки первинні документи, які були оформлені між ТОВ «Стор Фуд Дистибюшн» та ТОВ «Бастія» на виконання договору про надання маркетингових послуг №2912/14 від 29.12.2014, не містять інформації про конкретні послуги, які були надані позивачу, їх вартість, одиницю виміру, що на думку податкового органу, свідчить про не підтвердження фактичного надання відповідних послуг та їх зв'язок з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) та використанням їх позивачем у своїй господарській діяльності.

Крім того, відповідач зазначив про те, що відповідно до системи автоматизованого співставлення податкового зобовязання та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України наявна інформація по ТОВ «Бастія», відповідно до якої вказаним контрагентом позивача не було подано річну звітність з ПДВ за 2015 рік, а згідно з даними податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (Форми 1 ДФ), поданого за 1 квартал 2015 року, загальна чисельність працюючих ТОВ «Бастія» складала 1 особа.

Згідно із зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними встановлено різноплановість придбаних та реалізованих товарів та послуг за період січень 2015 року.

Крім того, в акті перевірки зазначено про те, що на адресу податкового органу від Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області надійшла податкова інформація №49/11-23-15-01 від 25.02.2015, з якої вбачається, що ТОВ «Бастія» було сформовано податковий кредит у січні 2015 року на суму ПДВ у розмірі 894417,81 грн., внаслідок господарських відносин з ТОВ «Перший дистибютор», податковій декларації з ПДВ за січень 2015 року якого присвоєно статус «історія подання».

Відповідач зазначив про те, що відповідно до вказаної інформації ТОВ «Перший дистибютор» здійснювало маніпулювання показників звітності з ПДВ, що надало можливість вказаній юридичній особі сформувати податкові зобовязання з ПДВ для підприємств, які перебувають у Кіровоградській області, у тому числі, і ТОВ «Бастія», з метою штучного формування податкового кредиту для покупців.

Також податковий орган зазначив про те, що відповідно до даних АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» встановлено, що постачальниками маркетингових послуг для ТОВ «Бастія», які в подальшому були поставлені ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» за період з 01.01.2015 по 31.01.2015 було саме ТОВ «Перший дистибютор».

В акті перевірки відповідач зазначив про те, що відповідно до системи автоматизованого співставлення податкового зобовязання та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України наявна наступна інформація по ТОВ «Перший дистибютор»: стан платника 8 до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (Форми 1 ДФ) за 1 квартал 2015 року до ДПІ за місцем обліку підприємства не подавався; свідоцтво ПДВ №200200991 від 01.01.2015 анульоване 26.10.2015.

Крім того, відповідно до податкової інформації №364/7/26-55-22-07 від 30.04.2015, яка надійшла на адресу відповідача від ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві, ТОВ «Перший дистибютор» не знаходиться за юридичною адресою, а подана ним остання податкова декларація з ПДВ за лютий 2015 року не визнання податковою звітністю. Також в акті перевірки зазначено, що контрагенти вказаного субєкта господарювання не вказували його в якості покупця.

Також посадовими особами в акті перевірки зазначено про те, що надані контрагентом позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд», на виконання договорів про надання маркетингових послуг №082/14 від 08.12.2014 та №1712/14 від 17.12.2014 акти наданих послуг №69 та №70 від 30.01.2015 як первинні документи не відповідають вимогам п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: складені з порушенням норми п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, оскільки не містять даних щодо обсягів наданих послуг, інформації про понесені фактично витрати на надання вказаних послуг.

Крім того, в акті перевірки зазначено про те, що на адресу податкового органу надійшла звітна інформація №51/11-23-15-01 від 25.07.2015, з якої вбачається, що при формуванні податкового кредиту вказаним контрагентом позивача було включено податкові накладні на суму ПДВ у розмірі 1659800.00 грн., які були виписані ТОВ «Перший дистрибютор».

Також відповідач зазначив про те, що реальність господарських операцій ТОВ «ОСОБА_3 Трейд» не підтверджується, у звязку з: різноплановістю придбаних та реалізованих товарів (послуг), встановлених після аналізу Єдиного реєстру податкових накладних; відсутністю штату працюючих; неможливістю здійснення надання маркетингових послуг однією особою, так як надання вказаних послуг потребує участі більшої кількості людей, в тому числі за спеціальною освітою; відсутністю отримання маркетингових послуг по ланцюгу постачання від постачальників у січні 2015 року.

Податковий орган зазначив про те, що перевіркою не встановлено факту реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» та ТОВ «ОСОБА_3 Трейд» по придбанню маркетингових послуг за січень 2015 року в сумі 550000,00 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 91666,67 грн.

Крім того, в акті перевірки податковий орган зазначив про те, що наданий контрагентом позивача, Товариством з обмеженою відповідальністю «Діомед Трейд», на виконання договору про надання маркетингових послуг №2503/15 від 25.03.2015 акт наданих послуг №28 від 30.04.2015 як первинний документ також не відповідає вимогам п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме складений з порушенням норми п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, оскільки не містить даних щодо обсягів наданих послуг, інформації про понесені фактично витрати на надання вказаних послуг.

Також відповідач зазначив про те, що на адресу податкового органу надійшла звітна інформація №425/26-55-22-09/38449207 від 04.08.2015, з якої вбачається, що ТОВ «Діомед Трейд» було неправомірно задекларовано суму податкового кредиту при придбанні товарів (послуг) у розмірі 3 787 308,31 грн. та суму податкового зобовязання у розмірі 4064045,72 грн. Відповідно до зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних встановлено відсутність придбання маркетингових послуг ТОВ «Діомед Трейд» по ланцюгу постачання у квітні 2015 року.

Відповідач зазначив про те, що під час перевірки не встановлено факту реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» та ТОВ «Діомед Трейд» по придбанню маркетингових послуг за квітень 2015 року в сумі 393060,00 грн., у тому числі ПДВ на суму 65510,00 грн., у звязку з: різноплановістю придбаних та реалізованих товарів (послуг), встановлених після аналізу Єдиного реєстру податкових накладних; відсутністю штату працюючих; неможливістю здійснення надання маркетингових послуг однією особою, так як надання вказаних послуг потребує участі більшої кількості людей, в тому числі за спеціальною освітою; відсутністю отримання маркетингових послуг по ланцюга постачання від постачальників у січні 2015 року.

Таким чином, посадові особи Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області дійшли висновку про те, що позивачем завищено суму податкового кредиту на загальну суму 223843,00 грн., у тому числі по взаємовідносинах з ТОВ «Бастія» у січні 2015 року на суму 66667,00 грн., по взаємовідносинах з ТОВ «ОСОБА_3 Трейд» у січня 2015 року на суму 91667,00 грн. та по взаємовідносинах з ТОВ «Діомед Трейд» у квітні 2015 року на суму 65510,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, не погоджуючись з висновками, які викладені в акті перевірки від 05.04.2016 №91/220/36405099, подав до Тетіївської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області заперечення на акт податкової перевірки вих.№0414/16 від 14.04.2016, в яких просив податковий орган переглянути висновки щодо наявності відповідних порушень з боку позивача та необхідності нарахування ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» відповідних сум ПДВ.

Розглянувши вищевказані заперечення, відповідач листом №318/10/10-23-22-0 від 21.04. 2016 повідомив позивачу про залишення висновків акта №91/220/36405099 від 05.04.2016 без змін, а заперечень на акт без задоволення.

На підставі акта перевірки Тетіївською ОДПІ ДФС у Київській області було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.04.2016, яким позивачу донараховано грошове зобовязання з податку на додану вартість на загальну суму 335766,00 грн., у тому числі податкове зобовязання на суму 223844,00 грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 111922,00 грн.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, з приводу чого суд зазначає наступне.

29.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бастія» (Виконавець) було укладено договір №2912/14, за умовами якого виконавець зобовязався забезпечити комплекс заходів, спрямованих на стимулювання збуту продукції, яка обумовлена договором, а замовник зобовязався оплатити ці послуги в терміни та на умовах визначених договором.

Відповідно до п.1.2 договору виконавець надає замовнику наступні послуги:підйом товару зі складу торгової точки на вітрину (список торгових точок та їх адреса вказано в додатках до договору); викладення товару згідно затверджених планограм; виконання правила FIFO (first in-first out); контроль наявності цінників, в тому числі акційних, якщо про наявність акцій було попереджено виконавця за 3 календарних дні до планових відвідувань; розміщення POS матеріалів; надання панорамних фотозвітів (на web порталі);контроль цін реалізації (надання звітів на web порталі); контроль термінів приватності товарів на складі та на вітрині (наданні звітів); забезпечення чистоти товару та витрини.

Згідно з п.2.1 договору загальна сума договору визначається вартістю всіх робіт згідно з актами виконаних робіт.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що оплата робіт здійснюється на розрахунковий рахунок виконавця згідно рахунків наданих замовнику і є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.4 договору акт виконаних робіт оформлюється сторонами не пізніше 5 (пяти) днів з моменту закінчення будь-якого етапу робіт, передбаченого в додатках до цього договору.

Згідно з п.3.1 договору сторони оформлюють та погоджують один раз на місяць наступне: перелік робіт (послуг); список товарних позицій, з якими будуть проводитись ці роботи; перелік адрес, за якими будуть виконуватись зазначені роботи у вигляді додатків до цього договору.

За умовами п.8.1 договору даний договір складений у двох екземплярах, що мають рівну юридичну чинність, набирає сили з моменту підписання і діє протягом двадцяти місяців.

Якщо за 30 (тридцяти) днів до закінчення дії договору жодна зі сторін не заявляє про бажання розірвати поточний договір, то він вважається продовжений на один рік.

Також між сторонами було підписано Додаток №1 від 29.12.2014 до договору №2912/14 від 29.12.2014, якими сторони погодили Перелік товарних позицій (SKU), за якими надаються послуги за договором, та Додаток №2 від 29.12.2014 до договору №2912/14 від 29.12.2014, якими сторони визначили перелік адрес, за якими надаються відповідні послуги.

З метою виконання вищевказаного договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Бастія» було виконано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» прийнято маркетингові послуги на загальну суму 400 000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 66 666,67 грн.), про що сторонами було складено акт надання послуг №65 від 31.01.2015, який був підписаний представникам сторін та скріплений печатками підприємств.

Надалі, Товариством з обмеженою відповідальністю «Бастія» було виписано ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» податкову накладу №65 від 31.01.2015 на суму 400 000,00 грн., сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за січень 2015 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року від 19.02.2015 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

08.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» (Виконавець) було укладено договір щодо надання маркетингових послуг №0812/14, за умовами яких виконавець зобовязався надати замовнику послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, що цікавлять замовника. Відповідно до п.3.1 договору предметом маркетингових досліджень є розробка та виготовлення маркетингового дослідження ринку кондитерських виробів в Україні. Пунктом 4.1 договору встановлено, що маркетингові дослідження здійснюються за наступними напрямками:розробка та виготовлення маркетингового дослідження ринку кондитерських виробів в Україні: занепад виробництва; експорт імпорт; попередній рік в т.ч. обєми виробництва; динаміка експорту; динаміка імпорту; прогнози 2015 рік; сезонність галузі; класифікація кондитерських виробів ДСТУ; споживачі та їх типи; різноманітність дизайну; структура споживання; оптимізація ключових постачальників/виробників галузі; перспективи розвитку; нові ринки. Згідно з п.4.2 договору маркетингові дослідження здійснюються за наступними напрямками: можливості та перспективи ведення комерційних операцій; визначення діючих та потенційних конкурентів;загальна характеристика умов роботи конкурентів (джерела сировини та комплектуючих, наявність постачально-збутової мережі та ін.); загальна характеристика обігу продукції конкурентів (обсяг пропозиції, якість, ціни, сервіс, розрахунки та ін.); попит на продукцію, перспективи його розвитку; відомості про потенційних споживачів; можливість, доцільність та ефективність проведення рекламних компаній; прогноз стану конюнктури на 2015 рік; стан і практика застосування господарського законодавства. Пунктом 5.1 договору встановлено, що виконавець зобовязаний, зокрема: надавати звіти про виконані роботи; направляти на адресу замовника акти виконаних робіт наданих послуг. Відповідно до п.7.2 договору виконавець самостійно організовує роботу з проведення дослідження. За умовами п.7.3 договору виконавець надає результати дослідження у письмовому вигляді та/або паперовому та/або через електронні носії. На кожному з етапів роботи замовнику надаються звіти, в яких відображено джерела, табличні, статистичні дані та методики, на підставі яких проводилось дане дослідження. Кінцеві результати маркетингових досліджень в простій та зрозумілій формі будуть представлені у вигляді аналітичного звіту з конкретними, розгорнутими прогнозами у вигляді таблиць та презентацій (п.7.4 договору). Пунктом 7.5 договору встановлено, що при здачі результатів досліджень сторони складають у 2-х примірниках акт здачі-приймання роботи, по одному примірнику якого зберігається у сторін. Згідно з п.8.1 договору замовник виплачує виконавцю винагороду у розмірі 250 000,00 (двісті пятдесят тисяч гривень 00 копійок) грн., у т.ч. ПДВ. Відповідно до п.8.4 договору форма розрахунків: оплата робіт здійснюється в гривні на розрахунковий рахунок замовника, або розрахунок здійснюється шляхом надання векселя або іншим не забороненим чинним в Україні законодавства засобом, ціна робіт визначена з ПДВ. Пунктом 11.1 договору встановлено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015. З метою виконання вказаного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» прийнято звіт про маркетингові дослідження до договору щодо надання маркетингових послуг №0812/14 від 08.12.2014, про що сторонами були складені акт приймання-передачі від 30.01.2015 до договору щодо надання маркетингових послуг №0812/14 від 05.12.2014 та акт надання послуг №69 від 30.01.2015 на суму 250 000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 41 666,67 грн.), які були підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Надалі, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» було виписано ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» податкову накладу №69 від 30.01.2015 на суму 250 000,00 грн., сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за січень 2015 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року від 19.02.2015 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Також 17.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» (Виконавець) було укладено договір щодо надання маркетингових послуг №1712/14, за умовами яких виконавець зобовязався надати замовнику послуги з проведення маркетингових досліджень за напрямками, що цікавлять замовника. Відповідно до п.3.1 договору маркетингові дослідження з напряму «Ринок замороженої риби в Україні». Консультування з приводу предмета за даним договором проводиться весь час дії договору (п.3.2 договору). Згідно з п.4.1 договору маркетингові дослідження здійснюються за наступними напрямками: загальна характеристика ринку риби в Україні; споживання риби та рибопродуктів на рік із розрахунку на душу населення; вилов риби в Україні з 2000-2003 рр.; вилов риби в Україні; вилов та імпорт риби в Україні 2009-2013 рр.; сумарний обєм експорту та імпорту риби та ракоподібних, молюсків та інших водних безхребетних; імпорт мороженої риби та свіжого, охолодженого та мороженого філе в Україні; динаміка імпорту мороженої риби та свіжого, охолодженого та мороженого рибного філе в Україну в період 2006-2013 рр.; структура імпорту риби в Україну в розрізі видів риби; структура галузі; проблемні питання ринку, спровоковані ситуацією в країні; ціни та ціноутворення; оптові ціни; індекси споживчих цін на рибу в січні та лютому 2014 по відношенню до попередніх місяців; аналіз тенденцій споживчого попиту; зміни споживчих вподобань перехід на заморожену рибу; структура споживчих уподобань по вилам риби в натуральному виражені; політика розподілу та просуванню; асортимент рибного ринку України; гравці рибного ринку України; приватні торгові марки в розрізі контрагентів; виводи та рекомендацій; Swot- аналіз; Pest- аналіз. Пунктом 4.3 договору встановлено, що маркетингові дослідження здійснюються за наступними напрямками: можливості та перспективи ведення комерційних операцій; визначення діючих та потенційних конкурентів; загальна характеристика умов роботи конкурентів (джерела сировини та комплектуючих, наявність постачально-збутової мережі та ін.); загальна характеристика обігу продукції конкурентів (обсяг пропозиції, якість, ціни, сервіс, розрахунки та ін.); розрахунки цін, відомості про їх динаміку за період 2013-2014 рр.; ступінь розвитку ринкової інфраструктури (транспорт, склади, мережі, звязки та ін..); попит на продукцію, перспективи його розвитку; відомості про потенційних споживачів; можливість, доцільність та ефективність проведення рекламних кампаній; прогноз стану конюнктури на 2015 рік; стан і практика застосування господарського законодавства.

Згідно з 5.1 договору виконавець зобовязаний, зокрема: надавати звіти про виконані роботи; направляти на адресу замовника акти виконаних робіт наданих послуг. Відповідно до п.7.2 договору виконавець самостійно організовує роботу з проведення дослідження. За умовами п.7.3 договору виконавець надає результати дослідження у письмовому вигляді та/або паперовому та/або через електронні носії. На кожному з етапів роботи замовнику надаються звіти, в яких відображено джерела, табличні, статистичні дані та методики, на підставі яких проводилось дане дослідження. Кінцеві результати маркетингових досліджень в простій та зрозумілій формі будуть представлені у вигляді аналітичного звіту з конкретними, розгорнутими прогнозами у вигляді таблиць та презентацій (п.7.4 договору). Пунктом 7.5 договору встановлено, що при здачі результатів досліджень сторони складають у 2-х примірниках акт здачі-приймання роботи, по одному примірнику якого зберігається у сторін. Згідно з п.8.1 договору замовник виплачує виконавцю винагороду у розмірі 300 000,00 (триста тисяч гривень 00 копійок) грн., у т.ч. ПДВ. Відповідно до п.8.4 договору форма розрахунків: оплата робіт здійснюється в гривні на розрахунковий рахунок замовника, або розрахунок здійснюється шляхом надання векселя або іншим не забороненим чинним в Україні законодавства засобом, ціна робіт визначена з ПДВ. Пунктом 11.1 договору встановлено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2015. Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» було передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» прийнято звіт про маркетингові дослідження до договору щодо надання маркетингових послуг №1712/14 від 17.12.2014, про що сторонами були складені акт приймання-передачі від 30.01.2015 до договору щодо надання маркетингових послуг №1712/14 від 17.12.2014 та акт надання послуг №70 від 30.01.2015 на суму 300 000,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 50000,00 грн.), які були підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Надалі, Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Трейд» було виписано ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» податкову накладу №70 від 30.01.2015 на суму 300 00,00 грн. сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за січень 2015 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість січень 2015 року від 19.02.2015 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

25.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діомед Трейд» (Виконавець) було укладено договір №2503/15, за умовами якого виконавець зобовязався забезпечити комплекс заходів, спрямованих на стимулювання збуту продукції, яка обумовлена договором, а замовник зобовязався оплатити ці послуги в терміни та на умовах визначених договором.

Відповідно до п.1.2 договору виконавець надає замовнику наступні послуги: підйом товару зі складу торгової точки на вітрину (список торгових точок та їх адреса вказано в додатках до договору); викладення товару згідно затверджених планограм; виконання правила FIFO (first in-first out); контроль наявності цінників, в тому числі акційних, якщо про наявність акцій було попереджено виконавця за 3 календарних дні до планових відвідувань; розміщення POS матеріалів; надання панорамних фотозвітів (на web порталі); контроль цін реалізації (надання звітів на web порталі); контроль термінів приватності товарів на складі та на вітрині (наданні звітів); забезпечення чистоти товару та витрини.

Згідно з п.2.1 договору загальна сума договору визначається вартістю всіх робіт згідно з актами виконаних робіт.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що оплата робіт здійснюється на розрахунковий рахунок виконавця згідно рахунків наданих замовнику і є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.4 договору акт виконаних робіт оформлюється сторонами не пізніше 5 (пяти) днів з моменту закінчення будь-якого етапу робіт передбаченого в додатках до цього договору.

Згідно з п.3.1 договору сторони оформлюють та погоджують один раз на місяць наступне: перелік робіт (послуг); список товарних позицій, з якими будуть проводитись ці роботи; перелік адрес, за якими будуть виконуватись зазначені роботи у вигляді додатків до цього договору.

За умовами п.8.1 договору даний договір складений у двох екземплярах, що мають рівну юридичну чинність, набирає сили з моменту підписання і діж протягом двадцяти місяців.

Якщо за 30 (тридцяти) днів до закінчення дії договору жодна зі сторін не заявляє про бажання розірвати поточний договір, то він вважається продовжений на один рік.

Також між сторонами було підписано Додаток №1 від 25.03.2015 до договору №2503/15 від 25.03.2015, якими сторони погодили Перелік товарних позицій (SKU), за якими надаються послуги за договором, та Додаток №2 від 25.03.2015 до договору №2503/15 від 25.03.2015, якими сторони визначили перелік адрес, за якими надаються відповідні послуги.

З метою виконання вищевказаного договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Діомед Трейд» було виконано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» прийнято маркетингові послуги на загальну суму 393 060,00 грн. (у тому числі ПДВ на суму 65 510,00 грн.), про що сторонами було вкладено акт надання послуг №28 від 30.04.2015, який був підписаний представникам сторін та скріплений печатками підприємств.

Надалі, Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед Трейд» було виписано ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» податкову накладу №25 від 30.04.2015 на суму 393 060,00 грн., сума ПДВ за якою була включена позивачем до складу податкового кредиту за звітний період за квітень 2015 року, про що свідчить додаток 5 до податкової декларації з податку на додану вартість квітень 2015 року від 19.05.2015 (Розшифровка податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (в тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

При цьому, відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201. 8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу. Податкова накладна видається платником податку, якій здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

До обовязкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в підпункті 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, законодавець відносить:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата виписування податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи,зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Матеріали справи свідчать, що податковий кредит, за результатом здійснення господарських операцій з ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія» та ТОВ «Діомед Трейд» був сформований позивачем на підставі належних документів, оформлених згідно з вимогами чинного законодавства.

Судом встановлено, що фактично висновок податкового органу про заниження податкового кредиту з податку на додану вартість за результатом здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія» та ТОВ «Діомед Трейд» ґрунтується на відсутності реального характеру господарських відносин, які за своєю правовою природою є нікчемними, оскільки надана позивачем до перевірки первинна документація, зокрема, акти наданих послуг до договорів щодо надання маркетингових послуг не містять даних щодо обсягів наданих послуг,інформації про фактично понесені витрати на надання вказаних послуг, що на думу податкового органу, свідчить про їх невідповідність вимогам п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Відповідно до абз. 10 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. N 996-XIV первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Отже, суд приходить до висновку, що договори, акти приймання-передачі послуг, видаткові і податкові накладні, рахунки є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між субєктами господарювання.

Таким чином, з урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Абзацом 4 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. N 996-XIV встановлено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Отже, фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що остання призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків.

Відповідно до ОСОБА_4 адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини:

- всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску);

- отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість;

- «тимчасова» поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від'ємне значення податкових зобов'язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов'язання до сплати в бюджет тощо);

- результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. У свою чергу, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст.43 Господарського кодексу України підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Таким чином законодавством надано позивачу право як суб'єкту господарювання на укладення будь-яких угод та здійснення будь-якої підприємницької діяльності, які не заборонені законом.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обовязковому зясуванню підлягають обставини щодо руху активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції; установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. В обов'язковому порядку необхідно досліджувати наявність господарської мети при вчиненні відповідних дій платника податку.

Судом під час дослідження господарської мети при укладення позивачем договорів з ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія» та ТОВ «Діомед Трейд» було встановлено наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 13.09.2016 видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є, зокрема: код КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; код КВЕД 46.38 Оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками (основний); код КВЕД 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; код КВЕД 71.11 Діяльність у сфері архітектури; код КВЕД 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах

Як вбачається з п.4.1 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників (засновників) ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» 17.08.2016, одним із видів діяльності позивача є торгівельна діяльність, у тому числі, оптова, дрібнооптова, роздрібна, комісійна, торгівельно-закупівельна та торгово-посередницька діяльність.

З метою оподаткування під маркетинговими послугами (маркетингом) слід розуміти послуги, що забезпечують функціонування діяльності платника податків у сфері вивчення ринку, стимулювання збуту продукції (робіт, послуг), політики цін, організації та управління рухом продукції (робіт, послуг) до споживача та післяпродажного обслуговування споживача в межах господарської діяльності такого платника податків (пп.14.1.108 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу).

До маркетингових послуг належать: послуги з розміщення продукції платника податку в місцях продажу, послуги з вивчення, дослідження та аналізу споживчого попиту, внесення продукції (робіт, послуг) платника податку до інформаційних баз продажу, послуги зі збору та поширення інформації про продукцію (роботи, послуги).

Для здійснення маркетингової діяльності підприємство повинно:

- проводити комплексні дослідження ринку;

- здійснювати аналіз ринку;

- сегментувати ринок;

- позиціонувати товар;

- розробляти маркетинг-мікс (маркетинговий комплекс) тощо.

При цьому, підтвердженням фактичного отримання маркетингових послуг можуть бути, зокрема, звіт про проведення маркетингових досліджень, у якому мають бути викладені результати таких досліджень і надані рекомендації замовнику.

У звіті про проведення маркетингових досліджень повинна міститися інформація про:

- аналіз конкуренції між найбільшими виробниками на оптовому та роздрібному ринках продажу і оцінку рівня конкуренції;

- основні тенденції розвитку ринку, динаміку зміни цін, асортимент продукції (товару);

- політику ціноутворення, аналіз імпорту й експорту продукції (товарів) та їх вплив на ринок;

- потенційних споживачів і кількісні показники (місткість ринку) планованого продажу;

- прогнозний план продажу;

- оцінку ризиків, фінансовий план, аналіз ефективності проекту;

- прогнозний рівень рентабельності, термін окупності проекту;

- висновки та рекомендації за результатами проведеного дослідження.

Отже, при дотриманні вищезазначених умов платники податку на прибуток мають право віднести витрати на маркетинг до складу податкових витрат, а сплачені суми ПДВ - до складу податкового кредиту.

Положення аналогічного змісту наведені в роз'ясненні Міністерства доходів і зборів від 01.07.2013 р. "Практика застосування норм Податкового кодексу України: останні зміни".

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов укладених договорів №0812/14 та №1712/14 ТОВ ОСОБА_3 Трейд надав позивачу (замовнику) звіти про виконані роботи (т. 1, 118-186), які містять усю необхідну інформацію стосовно наданих маркетингових послуг.

Зокрема, виконавцем був проведений детальний аналіз ринку кондитерських виробів та замороженої риби в Україні; зібрана інформація щодо виробників відповідного сегменту, зріст та спад виробництва з аналізом причин, що сприяли цьому; проаналізована динаміка експорту та імпорту досліджуваних товарів та виявлені конкретні товари, що займають найбільшу питому вагу при цьому; наведені прогнози на майбутні роки; визначені критерії впливу якості оформлення товарів на їх продаж тощо.

Отже, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що надані ТОВ «ОСОБА_3 Трейд» позивачу маркетингові послуги, були спрямовані на дослідження як внутрішнього, так і світового ринку обігу товарів в харчовій промисловості, зокрема, в сфері виробництва та реалізації кондитерських виробів та мороженої риби, з метою вибору майбутніх контрагентів.

При цьому, результати проведених досліджень використовувалися позивачем у власній господарській діяльності, зокрема, при визначенні товару, який найдоцільніше імпортувати в Україну.

Зокрема, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю Стор Фуд Дитсрибюшн було придбано у OU Kopeika, Haapsalu, Естонія кільку балтійську, морожену (sprattus sprattus balticus) (з головами, цілу, не солону, без харчових добавок, приправ та інших інгредієнтів, без складових сумішей, без теплової та кулінарної обробки та без консервантів), що підтверджується митними деклараціями №125130012/2015/461810 від 21.05.2016 та №125130012/ 2015/162152 від 10.06.2015, які містять відбитки штампів Київської обласної митниці від 21.05.2016 та від 10.06.2015 про розмитнення товару.

Як пояснив представник позивача, вибір позивачем контрагента-постачальника рибної-продукції був обумовлений результатами тих досліджень, які були здійсненні Товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 Трейд в рамках виконання договору щодо надання маркетингових послуг №1712/14 від 17.12.2014.

Щодо посилань відповідача на невідповідність наданих позивачем актів наданих послуг вимогам п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції

Дослідивши наявні в матеріалах справи акти наданих послуг №28 від 30.04.2015, №35 від 31.01.2015, №69 від 69 від 30.01.201 та №70 від 30.01.2015, суд дійшов висновку про те,що вказані документи містять усі необхідні реквізити, які передбачені п.2.4 вказаного Положення, що свідчить про помилковість висновків податкового органу щодо наявності відповідних порушень з боку позивача.

Щодо послуг з мерчандайзингу, які буди надані позивачу ТОВ «Бастія» за договором №2912/14 від 29.12.2014 та ТОВ «Діамед Трейд» за договором №2503/15 від 25.03.2015, суд зазначає, що вказаними контрагентами позивача було здійснено, зокрема, розміщення на полицях в магазинах, в яких здійснює торгівлю ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн», товарів, перелік, яких визначений в додатках для вказаних договорів.

Суд зазначає, що зміст та обсяг відповідних послуг були чітко визначені сторонами в укладених між ними додатках до договорів, у звязку з чим належним доказом фактичного надання цих послуг в договірних обсягах є саме акт приймання-передачі таких послуг.

Отже, матеріалами справи підтверджується безпосередній звязок між правочинами, вчиненими позивачем з контрагентами ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія» та ТОВ «Діамед Трейд», та власною господарською діяльністю.

Таким чином, з урахуванням руху активів позивача, установлена спеціальна податкова правосуб'єктність учасників господарської операції, господарська мета при вчиненні позивачем правочинів з ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія» та ТОВ «Діамед Трейд», їх реальність безпосередньо підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а тому за сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що вести мову про заниження позивачем податкового кредиту в січні та квітні 2015 року неможливо з огляду на поверховість проведеної перевірки, без врахування та оцінки всіх первинних документів та не дослідження всіх істотних для справи обставин.

Судом під час дослідження матеріалів справи встановлено, що позиція відповідача щодо відсутності реальних господарських відносин позивача з вказаними контрагентами базується виключно на податковій інформації, яка надійшла на адресу Тетіївської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від інших територіальних підрозділів контролюючих органів.

Так, зокрема, як зазначено вище, відповідач, обґрунтовуючи в акті перевірки висновки щодо вчинення позивачем порушень положень податкового законодавства, використовував відомості, які містяться в податковій інформації від Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області №49/11-23-15-01 від 25.02.2015, від ДПІ у Печерському районі Головного управління ДФС у м.Києві №364/7/26-55-22-07 від 30.04.2015 та №425/26-55-22-09/3844 9207 від 04.08.2015, з якої вбачається неправомірне декларування ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія» та ТОВ «Діамед Трейд» сум податкового кредиту та порушення їхнім контрагентом, ТОВ «Перший дитрибютор» вимог податкового законодавства, зокрема, у звязку із здійсненням фіктивних господарських операцій.

Проте, суд не приймає до увагу посилання відповідача на вказану податкову інформація як на доказ порушення ТОВ «Стор Фуд Дистрибюшн» вимог податкового законодавства, оскільки вказана інформація стосується виключного господарської діяльності ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія», ТОВ «Діамед Трейд» та ТОВ «Перший дитрибютор», та не містить конкретної інформацію щодо допущених позивачем податкових порушень.Звідси, висновки податкового органу фактично засновані на припущеннях, які були зроблені на підставі аналізу діяльності контрагентів позивача.

Водночас, оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством України не ставиться в залежність право платника на формування валових витрат чи податкового кредиту від добросовісності контрагентів платника податків та можливості податкового органу провести зустрічну звірку постачальника такого платника.

Крім того, податковим органом не було враховано, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків продавцем, порушення ним правил здійснення господарської діяльності тощо, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи-платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства.

Порушення податкової дисципліни, вчинені контрагентом платника податку тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не можуть бути підставою для позбавлення платника податку права на віднесення вартості отриманих послуг до складу валових витрат у випадку, коли останній виконав усі передбачені законом умови стосовно отримання такого права та має необхідні документальні підтвердження їх розміру.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 31.01.2011 р. в адміністративній справі за позовом закритого акціонерного товариства Мукачівський лісокомбінат до Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції в Закарпатській області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007р. у справі Інтерсплав проти України).

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 р. (Булвес АД проти Болгарії) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є власністю у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов'язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов'язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки - застосування відповідних положень Закону Про ПДВ стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов'язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов'язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через можливі порушення вимог податкового законодавства з боку його контрагентів.

Крім того, слід зауважити, що для висновків про наявність порушень податкового законодавства в діях платника податків в обов'язковому порядку необхідно з'ясувати можливу обізнаність такого платника щодо дефектів у правовому статусі його контрагентів (відсутність реєстрації їх як платників податку на додану вартість, відсутність у відповідних посадових осіб чи інших представників контрагента повноважень на складання первинних, розрахункових документів, податкових накладних тощо). Відповідні обставини можуть бути з'ясовані, зокрема, з використанням даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а також офіційно оприлюднених даних щодо анульованих свідоцтв платника податку на додану вартість.

Також, суд звертає увагу, що на момент взаємовідносин позивача з ТОВ «ОСОБА_3 Трейд», ТОВ «Бастія», ТОВ «Діамед Трейд», останнє було зареєстровано як платник податку на додану вартість, відомості стосовно зазначеного підприємства та його керівництва були зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а отже сумнівів щодо відсутності спеціальної правосуб'єктності у вищевказаного контрагента у позивача не виникало. Будь-які докази протилежного відповідачем не були викладені в акті перевірки та не надані суду під час розгляду справи.

Крім того, дослідивши зміст акта перевірки від 05.04.2016 №91/220/36405099, судом встановлено, що вказаний документ не складений належним чином, з огляду на наступне.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 78.8 ст.78 Податкового кодексу України встановлено, що порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Згідно з п.86.1 ст.86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника (п.86.10 ст.86 Податкового кодексу України).

Міністерством фінансів України було прийнято наказ від 20.08.2015 №727, яким затвердженого Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платника податків юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, який набрав чинності з 17.11.2015 (далі-Порядок №727).

Відповідно до п.2 розділу І Порядку №727 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.3 розділу ІІ Порядку №727 акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку №727 передбачено, що а акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших субєктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів (п.5 розділу ІІ Порядку №727).

Відповідно до пп.2-3 п.4 розділу ІІІ Порядку №727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема, чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; виявлені факти однотипних порушень та порушень, які повторюються, групуються у відомості або таблиці, що додаються до акта документальної перевірки. Зазначені відомості або таблиці повинні містити повний перелік однотипних порушень податкового законодавства із зазначенням звітного періоду, до якого вони належать (назва, дата і номер документа, відповідно до якого здійснено операцію, суть операції). Зазначені додатки повинні бути підписані посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, а також посадовими особами платника податків або його законними представниками.

Пунктом 1 розділу IV Порядку №727 визначено, що залежно від фінансово-господарської діяльності платника податків та результатів перевірки до інформативних додатків належать, зокрема, відомості або таблиці, в яких згруповані факти однотипних порушень та порушень, що повторюються. Отже,акт податкової перевірки має містити факти виявлених порушень законодавства, які були вчиненні платником податків, з обовязковим посиланням на первинні та інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку такого субєкта господарювання.

Суд звертає увагу на те, що складений посадовими особами Тетіївської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області акт перевірки від 05.04.2016 №91/220/36405099 не містить зафіксованого факту порушення ТОВ «Стор Фуд Дитсрибюшн» вимог податкового законодавства.

Так, зокрема, висновки податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, які викладені в акті перевірки, були зроблені виключно на підставі аналізу податкової інформації, зібраної відносно контрагентів позивача контролюючими органами за місцем їх обліку. Приймаючи вказану інформацію за основу, проігнорувавши наявність належним чином складених первинних документів, складених за результатом діяльності підприємства, податковим органом був зроблений висновок про недотримання позивачем податкової дисципліни, не навівши при цьому нормативне обґрунтування можливості покладення на платника податків відповідальності за діяльність його контрагентів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи відповідачем не були надані належні та допустимі докази на підтвердження правомірності викладеного в акті перевірки висновку про заниження позивачем податку на додану вартість, у той час як матеріали справи свідчать, що позивач в даному випадку здійснював податковий облік відповідно до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим донарахування відповідачем сум податкових зобов'язань суд вважає протиправними.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, сплачений позивачем судовий збір в сумі 5036 грн. 49 коп. підлягає стягненню на його користь з Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області.

У судовому засіданні 26.10.2016 були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Повний текст постанови складений та підписаний 31.10.2016.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Тетіївської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 25.04.2016 №.

3.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стор Фуд Дистрибюшн» (09400, Київська область, Ставищенський район, селище міського типу Ставище, вулиця Цимбала Сергія, будинок 8/1, ідентифікаційний код 36405099) судовий збір в сумі 5036 (пять тисяч тридцять шість) грн.49 коп. за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (09117, Київська область, місто Біла Церква, бульвар 50-річчя Перемоги, будинок 12, ідентифікаційний код 39468482).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.