Справа № 800/446/16
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року м. Київ П/800/446/16

Вищий адміністративний суд України у складі:

головуючого судді Калашнікової О.В.,

суддів Донця О.Є.

Гончар Л.Я.

Черпіцька Л.Т.

Мороз В.Ф.

секретаря судового засідання Кальненко О.І.

за участю:

позивача ОСОБА_4, його представників ОСОБА_5, ОСОБА_6

представника відповідача Мишковець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника Президента України Мишковець О.В. про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Президента України Порошенка П.О., третя особа - ОСОБА_3 про скасування Указу Президента України, -

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Президента України Порошенка П.О., третя особа - ОСОБА_3, в якому просив визнати протиправним та скасувати Указ Президента України про прийняття до громадянства України громадянки Республіки Грузія ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок порушення Президентом України процедури надання громадянства громадянці Грузії ОСОБА_3, керівником Національної поліції України стала неналежна особа, результатом управління якої стали багато чисельні порушення та неправомірні дії з боку працівників поліції, в тому числі щодо позивача.

В обґрунтування позову посилається на те, що Указ Президент України від 04 листопада 2-15 року № 623/2015 про прийняття до громадянства України ОСОБА_3. видав з порушенням вимог законодавства, в результаті чого керівником Національної поліції України стала особа, яка допускає багато чисельні порушення та неправомірні дії з боку працівників поліції, не володіє державною мовою, здійснює посягання на мовну свободу позивача, перешкоджаючи його доступу до органів влади в особі Національної поліції, порушує принцип рівності всіх громадян України перед законом.

До початку розгляду справи по суті представник відповідача подав до суду клопотання, в якому просить закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Предметом спору у даній справі є Указ Президента України про прийняття до громадянства України ОСОБА_3.

Юридична наука визначає, що нормативно-правові акти - це правові акти управління, які встановлюють, змінюють, припиняють (скасовують) правові норми. Нормативно-правові акти містять адміністративно-правові норми, які встановлюють загальні правила регулювання однотипних відносин у сфері виконавчої влади, розраховані на тривале застосування. Вони встановлюють загальні правила поведінки, норми права, регламентують однотипні суспільні відносини у певних галузях і, як правило, розраховані на довгострокове та багаторазове їх застосування.

Другу групу актів за критерієм юридичної природи складають індивідуальні акти. Останні стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їхня конкретність, а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв'язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата - конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами.

З'ясування цієї обставини має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки нормативно-правові акти можуть бути оскаржені широким колом осіб (фізичних та юридичних), яких вони стосуються. Індивідуальні ж акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушені.

Частиною другою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, в яких буде застосовано цей акт. Можливість оскаржити у судовому порядку такий акт іншими особам цією нормою процесуального закону не передбачена.

Таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

Право на захист - самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь-кого, у тому числі й позивача, прав чи обов'язків у зв'язку із оскарженим Указом не породжує для них й права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Позивач оспорив Указ Президента України, який є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права та обов'язки тільки того суб'єкта (чи визначеного цим актом певного кола суб'єктів), якому його адресовано.

Посилання позивача на неналежне виконання головою Національної поліції України ОСОБА_3 своїх обов,язків, що порушує його права є безпідставним, оскільки оскаржуваний Указ Президента України не має безпосереднього впливу на сферу правовідносин, у якій, як вважає позивач, порушені його права, при цьому дія зазначеного Указу на них не розповсюджується.

Системний аналіз зазначеного дає підстави дійти висновку, що позивач не має права на оскарження даного правового акта індивідуальної дії.

У зв'язку із наведеним провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, що узгоджується з правовою позицією висловленою у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 1 грудня 2009 року (номер справи не зазначено), 15 липня 2014 року і 3 лютого 2015 року (справи № 21-273а14 і № 21-617а14 відповідно).

Керуючись ст.ст. 157, 165, 171, 171-1 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Президента України про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Президента України Порошенка П.О., третя особа - ОСОБА_3, про скасування Указу Президента України - закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про її перегляд Верховним Судом України, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя

Судді