Справа № 810/2839/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2016-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2016 року №810/2839/16
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Панченко Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України, в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України №309 від 03.08.2016 в частині накладення на помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи начальника фінансової служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді пониження в посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач дійшов безпідставних та необґрунтованих висновків про порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразились у знищенні документів первинного бухгалтерського обліку до закінчення строку їх зберігання. Позивач стверджує, що документи військової частини польова пошта НОМЕР_1 були знищені на підставі та у порядку, що передбачені чинним законодавством, зокрема, відповідно до положень пунктів 8 та 9 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014 та Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, що затверджена наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 16.09.2013 №200.

Відповідач позов не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що в силу функціональних обов`язків позивач зобов`язаний забезпечувати збереження первинних бухгалтерських документів та облікових регістрів військової частини від псування і втрат, а також здачу їх в архів в установлені строки. Всупереч зазначеному обов`язку, позивачем до закінчення строків зберігання документів, визначених Переліком документів, що утворюються в діяльності Міністерства оборони України та Збройних Сил України, із зазначенням строків зберігання документів, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 17.06.2013 №404, було знищено 190 найменувань документів.

Таким чином відповідач вважає, що наказ командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України №309 від 03.08.2016 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у посаді є правомірним.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 03.10.2016 на 16:00 год. (після оголошеної перерви), не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належними чином. Разом з цим, від представника позивача 03.10.2016 через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника до суду не надходило.

Відповідно до частин 4 та 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що матеріали справи у достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експерта, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з липня 2005 року проходить військову службу у складі Збройних Сил України.

З 09.02.2015 позивач проходив військову службу в 72 окремій механізованій бригаді Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України на посаді помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби механізованої бригади оперативного командування, що підтверджується довідкою, виданою командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України (а.с. 36-37).

У період з 16.11.2015 по 04.12.2015 Державною фінансовою інспекцією в Київській області було проведено позапланову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини польова пошта НОМЕР_1 за період з 01.03.2014 по 30.09.2015, за результатами якої складений Акт від 04.12.2015 №08-21/17 (а.с. 104-110).

Під час перевірки фактів виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які самостійно залишили військову частину або місце служби, ревізійною комісією ДФІ у Київській області було встановлено, що всі документи фінансово-господарської діяльності військової частини польова пошта НОМЕР_1 за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 знищені до закінчення граничного терміну зберігання.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 07.07.2015 №1538 за недотримання строків зберігання документів фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) помічнику командира бригади з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби ОСОБА_1 оголошено сувору догану (а.с. 13-14).

Цим же наказом помічнику командира бригади з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби ОСОБА_1 доручено відновити документацію фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за період 2014 рік.

У той же час, наказом командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України від 11.07.2016 №271 за фактом знищення та з метою з`ясування причин та обставин, що призвели до знищення первинних документів фінансово-господарської діяльності військової частини польова пошта НОМЕР_1 за період з 2011 по 2013 роки та за 2014 рік, було призначено службове розслідування (а.с. 86-87).

Наказом командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.07.2016 затверджені результати службового розслідування, які оформлені Актом службового розслідування по факту знищення первинних документів фінансово-господарської діяльності та ненадання доповіді про результати позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності (а.с. 94-102).

Службовим розслідуванням встановлено, що у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 згідно Акта знищення документів від 04.03.2015 №1601 було знищено 190 найменувань документів, у тому числі документи первинного бухгалтерського обліку та облікові регістри: зведені розрахункові відомості грошового забезпечення військовослужбовців; накопичувальні відомості за касовими ордерами; оборотні відомості; книги реєстрації вхідних документів, акти інвентаризації; Книгу реєстрації реєстрів на «ПриватБанк».

При цьому встановлено, що помічник командира бригади з фінансово-економічної роботи начальник фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_1 особисто приймав участь у відборі документів, що були знищені згідно Акта знищення документів від 04.03.2015 №1601.

За висновками службового розслідування при відборі документів, які підлягали знищенню, були порушені вимоги наказу Міністерства оборони України від 17.06.2013 № 404 «Про затвердження Переліку документів, що утворюються в діяльності Міністерства оборони України та Збройних Сил України із зазначенням строків зберігання документів», внаслідок чого первинні документи бухгалтерського обліку за 2014 рік були знищені до настання граничного терміну їх зберігання.

З урахуванням викладеного, службовим розслідування було встановлено порушення помічником командира бригади з фінансово-економічної роботи начальником фінансово-економічної служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_1 вимог статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 3.3.2 Положення про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 12.11.2010 №590, наказу Міністерства оборони України від 17.06.2013 № 404 «Про затвердження Переліку документів, що утворюються в діяльності Міністерства оборони України та Збройних Сил України із зазначенням строків зберігання документів» та розділу 8 наказу Генерального штабу Збройних Сил України від 16.09.2013 № 200 «Про затвердження інструкції з діловодства в Збройних Силах України».

Наказом командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України від 03.08.2016 №309 на підставі статті 94 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України скасовано пункт 4 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 07.07.2016 №1538 щодо оголошення ОСОБА_1 суворої догани та накладено нове дисциплінарне стягнення пониження у посаді (а.с. 91-93).

Не погоджуючись з застосованим оскаржуваним наказом дисциплінарним стягненням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначено Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, який затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут ЗСУ).

За визначенням, що міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту ЗСУ, військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків (стаття 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Статтею 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Згідно статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту ЗСУ, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Після розгляду письмової доповіді про проведення службового розслідування командир проводить бесіду з військовослужбовцем, який вчинив правопорушення. Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення (стаття 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Згідно статті 83 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Статтею 68 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження в посаді; пониження військового звання на один ступінь; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; позбавлення військового звання.

Отже, за невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем свої службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку, військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність.

Дисциплінарне стягнення це передбачена законом міра примусу, що застосовується командиром до військовослужбовця, який порушив військову дисципліну, тобто вчинив дисциплінарний проступок.

Для застосування дисциплінарного стягнення командиру необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості проступку, наявність шкоди, особу військовослужбовця.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки військовослужбовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні службових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства щодо порядку проходження служби у Збройних Силах України, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконання наказів і розпоряджень.

Судом встановлено, що відповідно до Акта знищення документів від 04.03.2015 №1601 у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 було знищено 190 найменувань документів 2014 року, у тому числі документи первинного бухгалтерського та фінансового обліку за 2014 рік (а.с. 22-23).

Як вбачається з пояснень помічника командира бригади з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби ОСОБА_1 , що були надані ним під час службового розслідування (а.с. 84-85), акт на знищення документів за 2014 рік (вх. №1601 від 04.03.2015) складався у фінансово-економічній службі військової частини НОМЕР_2 (п/п НОМЕР_1 ). Перелік документів, що підлягають знищенню, було визначено помічником командира бригади з фінансово-економічної роботи начальником фінансово-економічної служби ОСОБА_1 відповідно до переліку номенклатури справ фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 (п/п НОМЕР_1 ).

З цих же пояснень слідує, що документи фінансово-економічної служби знищувались згідно вимог наказу начальника Генерального Штабу Головнокомандувача Збройних Сил України №200 від 16.09.2013 «Про затвердження інструкції з діловодства в Збройних Силах України»; пунктів 8 та 9 Закону України «Про мобілізацію» від 17.09.2014.

Нормативно-правовим актом, що визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах є Статут внутрішньої служби збройних сил України, що затверджений Законом України від 24 березня 1999 року N 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Відповідно до статті 5 Статуту внутрішньої служби ЗСУ внутрішня служба це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати

кожен військовослужбовець.

Згідно зі статтею 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Статтею 88 Статуту внутрішньої служби ЗСУ передбачено, що на доповнення вимог, викладених у статтях 82 - 84, помічник командира полку з фінансово-економічної роботи - начальник фінансової служби відповідає за фінансове забезпечення полку і зобов`язаний:

- організовувати і вести фінансове господарство полку; забезпечувати планування, затребування необхідних коштів, вірогідність фінансового обліку і звітності; разом із заступниками командира полку і начальниками служб складати та подавати на затвердження командира полку кошторис на наступний період; вживати заходів для своєчасного грошового забезпечення особового складу;

- забезпечувати контроль за витрачанням коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами полку, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей; перевіряти підзвітність посадових осіб полку;

- забезпечувати збереження грошових документів, довірених коштів і матеріальних цінностей; щоденно проводити звіряння наявності коштів і матеріальних цінностей з даними обліку;

- забезпечувати дотримання в полку єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання в установлені терміни фінансової звітності;

- організовувати контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій;

- забезпечувати перевірку стану бухгалтерського обліку в підрозділах полку та у військових частинах, матеріальне та фінансове забезпечення яких здійснюється відповідними службами полку.

Таким чином, забезпечення збереження грошових документів, забезпечення дотримання у полку єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку та забезпечення перевірки стану бухгалтерського обліку в підрозділах полку відноситься до прямих функціональних обов`язків позивача.

Аналогічні за змістом обов`язки начальника фінансової служби передбачені Положенням про фінансове господарство військової частини Збройних Сил України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 28.10.2006 №625. Зокрема, пунктом 3.3.2 вказаного положення передбачено, що начальник фінансового органу зобов`язаний: організувати і вести фінансове господарство військової частини згідно з чинним законодавством України та цим Положенням; забезпечувати збереження документів фінансового органу від псування і втрат, а також здачу їх в архів в установлені строки.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи) врегульовано Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за N 168/704 (далі Положення №88).

Відповідно до пунктів 2.1 та 3.1 Положення №88, первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Пунктом 6.6 Положення №88 встановлено, що строк зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності в архіві підприємства, установи визначається згідно з нормативно-правовим актом з питань визначення строків зберігання документів, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства.

Згідно з пунктом 6.7 Положення №88, зберігання первинних документів та облікових регістрів, що пройшли обробку і були підставою для складання звітності, а також бухгалтерських звітів і балансів, оформлення і передачу їх до архіву забезпечує головний бухгалтер підприємства, установи.

Суд зазначає, що строки зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності в Збройних Силах України встановлено Переліком документів, що утворюються в діяльності Міністерства оборони України та Збройних Сил України, із зазначенням строків зберігання документів, що затверджений наказом Міністерства оборони України від 17.06.2013 №404 (далі Перелік №404).

Відповідно до статті 985 Переліку №404, первинні документи і додатки до них, що фіксують факт виконання фінансових та господарських операцій і є підставою для записів у реєстрах бухгалтерського обліку та податкових записах (касові, банківські документи, повідомлення банків і переказні вимоги, виписки банків, корінці квитанцій, банківських чекових книжок, наряди на роботу, табелі, акти про приймання, здавання і списання майна й матеріалів, квитанції і накладні з обліку товарно-матеріальних цінностей, довіреності на одержання грошових сум і товарно-матеріальних цінностей, авансові звіти, рахунки-фактури, регістри рахунків до оплати, накладні, вимоги, документи про приймання виконаних робіт тощо), крім роздавальних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям та заробітної плати працівникам Збройних Сил України строк зберігання встановлено тривалістю 3 роки (за умови завершення аудиту фінансово-господарської діяльності. У разі виникнення спорів (суперечок), порушення кримінальних справ, відкриття судами провадження у справах зберігаються до ухвалення остаточного рішення).

Згідно статті 1001 Переліку №404 за умови завершення аудиту фінансово-господарської діяльності облікові регістри: книга Журнал головна зберігається 5 років, меморіальні ордери, оборотні відомості, інвентарні картки, розроблювальні таблиці тощо 3 роки.

Картки особових рахунків на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, на виплату заробітної плати працівникам Збройних Сил України зберігаються протягом 75 років.

Отже, мінімальний строк зберігання первинних документів та облікових регістрів за 2014 рік, що були знищені на підставі Акта знищення документів 2014 року від 04.03.2015 №1601, за умови завершення аудиту фінансово-господарської діяльності, становить 3 роки.

Матеріалами справи підтверджується, що аудиту фінансово-господарської діяльності військової частини польова пошта НОМЕР_1 за 2014 рік на момент відбору у фінансовій службі військової частині польова пошта НОМЕР_1 документів для знищення, складання Акта знищення документів 2014 року від 04.03.2015 №1601 та фактичного знищення відповідних первинних документів та облікових регістрів загальною кількістю 190 найменувань проведено не було.

За таких обставин первинні документи та облікові регістри, перелік яких наведено в Акті знищення документів 2014 року від 04.03.2015 №1601, були знищені передчасно.

Оскільки забезпечення збереження документів фінансово-бухгалтерського обліку від псування і втрат, а також здачу їх в архів в установлені строки відноситься безпосередньо до функціональних обов`язків позивача як командира бригади з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби, суд погоджується з висновками службового розслідування та доводами відповідача про вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді пониження в посаді відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Доводи позивача, що за передчасне знищення документів на нього було двічі: наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 07.07.2015 №1538 та наказом командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України від 03.08.2016 №309 накладено дисциплінарні стягнення суд відхиляє.

У силу положень статті 94 Дисциплінарного статуту ЗСУ старший командир має право скасовувати дисциплінарні стягнення, накладені молодшим командиром, якщо він визнає, що стягнення не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення, та накладати своєю владою більш суворі стягнення.

Як було встановлено судом раніше, наказом командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України від 03.08.2016 №309 на підставі статті 94 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України скасовано пункт 4 наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 07.07.2016 №1538 щодо оголошення ОСОБА_1 суворої догани та накладено нове дисциплінарне стягнення пониження в посаді (а.с. 91-93).

Тобто старшим командиром, яким у даному випадку є командувач військ Оперативного командування «Північ» Сухопутних військ Збройних Сил України, було скасовано наказ молодшого командира та накладено суворіше дисциплінарне стягнення, яке, за його переконанням, відповідає тяжкості дисциплінарного проступку та вині позивача у його вчиненні. Отже, за вчинений дисциплінарний проступок відповідач поніс одне дисциплінарне стягнення у вигляді пониження в посаді.

Суд також критично ставиться до посилань позивача на те, що документи знищувались на підставі положень пунктів 8 та 9 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, позаяк пункт 8 цього Указу визначає момент набрання ним чинності (після його затвердження Верховною Радою України). Натомість пункт 9 у вказаному Указі відсутній.

З приводу посилань позивача на положення Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, що затверджена наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 16.09.2013 №200, суд зауважує, що в ній врегульовано лише процедуру (порядок дій) під час знищення документів, що утворились в результаті діяльності військової частини.

Одночасно з цим, при відборі документів для знищення позивач мав керуватись спеціальними нормативно-правовими актами, що визначають порядок і строки зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності, зокрема, Положенням №88, Переліком №404.

Суд також звертає увагу, що пунктом 9.1 Інструкції з діловодства в Збройних Силах України, на який посилався позивач та його представник у судовому засіданні, передбачено, що служба діловодства військової частини повинна перебувати у постійній готовності для роботи в умовах загрози введення правового режиму воєнного або надзвичайного стану (далі особливий період). Головні завдання на особливий період: забезпечення вивезення та зберігання документів; безперебійна робота з документами; своєчасна передача до архіву та знищення непотрібних документів.

Тобто головним завданням служби діловодства військової частини в умовах воєнного або надзвичайного стану є, насамперед, збереження, вивезення та зберігання документів.

У судовому засіданні позивач пояснив, що документи знищувались в умовах реальних бойових дій зважаючи на нагальну необхідність зміни дислокації військової частини у повному складі.

Суд не ставить під сумнів участь позивача у захисті територіальної цілісності та суверенітету України під час проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, поряд з цим суд наголошує, що навіть в умовах бойових дій, позивач не звільняється від виконання прямих посадових обов`язків, і лише в умовах крайньої необхідності, обумовленою реальною загрозою заволодіння документами ворогом, що поєднується з об`єктивною неможливістю забезпечити збереження документів, позивач може прийняти рішення про їх знищення.

Під час розгляду справи, позивач чіткої та однозначної відповіді щодо конкретних заходів, які були ним вжиті для збереження документів, не надав, а також не повідомив суд про наявність обставин, що унеможливили таке їх збереження.

За таких обставин суд вважає, що сам по собі факт дислокації військової частини в зоні проведення антитерористичної операції не може бути самостійною підставою для знищення всіх фінансових документів у випадку зміни місця розташування.

Формальні недоліки наказу командувача військ Оперативного командування «Північ» від 03.08.2016 №309, зокрема, відсутність у ньому вказівки на конкретну статтю Дисциплінарного статуту ЗСУ, на підставі якої позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, не спростовують факту вчинення відповідачем дисциплінарного правопорушення, а тому не можуть слугувати підставою для його скасування.

Щодо виду застосованого дисциплінарного стягнення та доводів позивача про його надмірну суворість суд зазначає, що відповідні начальники, обираючи конкретне дисциплінарне стягнення, в силу закону наділені певною свободою розсуду, що виключає можливість втручання суду у ці повноваження та надання вказівок про вид стягнення, що на переконання суду варто було застосувати.

Завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Натомість перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

У цьому контексті суд зазначає, що позивач не довів, що визначаючи міру юридичної відповідальності позивача, відповідач безпідставно не врахував обставин, що мали істотне значення та застосував стягнення, що є неадекватним характеру вчиненого правопорушення, його наслідкам, ступеню вини, попередньої поведінки позивача та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Таким чином, суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування наказу командувача військ Оперативного командування «Північ» від 03.08.2016 №309.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач належних і достатніх доказів, які б спростували доводи відповідача, не надав.

З огляду на зазначене, беручи до уваги докази наявні у матеріалах справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Докази понесення таких судових витрат відповідачем у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частини постанови або прийняття постанови у письмовому провадженні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Панченко Н.Д.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 07.10.2016.