Справа № 542/982/16-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 р.Справа № 542/982/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Лях О.П.

Суддів: Яковенка М.М. , Старосуда М.І.

при секретарі судового засіданні Тітовій А.В.

за участю представника відповідача Корольова І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.09.2016 року по справі № 542/982/16-а за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавської області, третя особа ОСОБА_4 про визнання рішення незаконним, його скасування та зобов'язання прийняття рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавської області, третя особа ОСОБА_4 , в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради від 13.05.2016 року №81; зобов'язати виконавчий комітет Новосанжарської селищної ради прийняти рішення про встановлення режиму роботи дискотеки «ІНФОРМАЦІЯ_1» у парку Перемоги що в смт. Нові Санжари Полтавської області у нічний час не пізніше 22-00 години. (а.с.1-3)

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.09.2016р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі (а.с.99-101)

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.09.2016р. по справі № 542/982/16-а та прийняти нове рішення про задоволення адміністративного позову у повному обсязі. (а.с.110-114)

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що рішенням виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради від 13.05.2016 року №81 «Про погодження на встановлення режиму роботи дискотеки «ІНФОРМАЦІЯ_1» у парку Перемоги що в смт. Нові Санжари Полтавської області» погоджено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 режим роботи дискотеки «ІНФОРМАЦІЯ_1» у парку Перемоги що в смт. Нові Санжари Полтавської області у вихідні дні: п'ятниця, субота, неділя до 02:00 год., терміном на один рік із 13 травня 2016 року по 13 травня 2017 року. Зазначеним рішення на організаторів дискотеки покладено відповідальність за дотриманнм режиму роботи та правопорядку під час проведення вечорів відпочинку та дискотеки дотримуватися дозволеного санітарними нормами рівня шуму. (а.с.4, 55)

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване позивачем рішення приймалось компетентним органом в межах, у спосіб та на підставах, що передбачені чинним законодавством. Судом першої інстанції було прийнято до уваги протоколи проведених досліджень шумового навантаження та інфразвуку, відповідно до яких рівні шуму не перевищують ГДР.СН № 3077-86 «Санітарні норми допустимого шуму в помешканнях житлових та громадських будинків та на території житлової забудови». Натомість позивач не надав суду жодних вмотивованих та належних доказів того, що вказаним рішенням дійсно порушуються його права та інтереси, в тому числі не надано висновків компетентних органів стосовно перевищення допустимого санітарними нормами рівня шуму дискотеки, що могло б становити загрозу його здоров'ю, на що він посилається у своєму позові. Крім того, суд першої інстанції відмітив, що позивач проживає не безпосередньо біля дискотеки, а на відстані близько 400 м від місця де проводиться дискотека.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв'язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб'єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Враховуючи наведене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов'язковими.

Таким чином, підставами для визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. При цьому, обов'язковою умовою скасування такого рішення є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, колегія суддів зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб що передбачений Конституцією та законами України.

За змістом статей другої та третьої Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частинами першою та другою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Положеннями ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено перелік повноважень в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку. Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Тобто, до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення режиму роботи підприємств, установ та організацій сфери обслуговування не в односторонньому порядку, а виключно за погодженням із відповідним власником, що передбачає активну поведінку сторін такого погодження.

У свою чергу, право органів місцевого самоврядування встановлювати заборони та обмеження щодо певних видів діяльності стосується невизначеного кола осіб та не може бути застосоване до конкретного суб'єкта господарювання.

Частинами першою, третьою та четвертою статті 23 Господарського кодексу України визначено, що органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами. Органи місцевого самоврядування можуть здійснювати щодо суб'єктів господарювання також окремі повноваження органів виконавчої влади, надані їм законом.

Правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов'язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території.

Незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється.

Частина перша статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначає, що органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров'я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів, серед іншого, зобов'язані: забезпечувати під час роботи закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу, культури, при проведенні концертів, дискотек, масових святкових і розважальних заходів тощо рівні звучання звуковідтворювальної апаратури та музичних інструментів у приміщеннях і на відкритих площадках, а також рівні шуму в прилеглих до них жилих і громадських будівлях, що не перевищують рівнів, установлених санітарними нормами; вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами, зокрема в розташованих у межах населених пунктів закладів громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу.

Частинами сьомою та восьмою статті 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» встановлено, що сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів.

Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, встановлених законом, забезпечують контроль за додержанням керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій усіх форм власності, а також громадянами санітарного та екологічного законодавства, правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, інших нормативно-правових актів у сфері захисту населення від шкідливого впливу шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що органи місцевого самоврядування в спірних правовідносинах наділені повноваженнями:

- затверджувати правила додержання тиші у відповідних населених пунктах та забезпечувати контроль за їх виконанням;

- установлювати заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму;

- встановлювати за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Тобто, до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення режиму роботи підприємств, установ та організацій сфери обслуговування не в односторонньому порядку, а виключно за погодженням із відповідним власником, що передбачає активну поведінку сторін такого погодження.

У свою чергу, право органів місцевого самоврядування встановлювати заборони та обмеження щодо певних видів діяльності стосується невизначеного кола осіб та не може бути застосоване до конкретного суб'єкта господарювання.

Рішенням Новосанжарської селищної ради Полтавської області від 06.11.2012 року було затверджено Правила з питань додержання тиші селища Нові Санжари. (а.с.9-11, 89-92)

Відповідно до п 5.2 Правил в нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів на захищених об»єктах.

Колегія суддів приймає до уваги доводи представника відповідача про те, що дане рішення не є регуляторним актом в розумінні частини 12 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» , оскільки прийнято за відсутності аналізу впливу регуляторного акту, зауважень та пропозицій від фізичних та юридичних осіб та їх об»єднань щодо проекту регуляторного акту, повідомлення про набрання чинності регуляторного акту.

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» до захищених об'єктів відносяться: 1) жилі будинки і прибудинкові території; 2) лікувальні, санаторно-курортні заклади, будинки-інтернати, заклади освіти, культури; 3) готелі і гуртожитки; 4) розташовані у межах населених пунктів заклади громадського харчування, торгівлі, побутового обслуговування, розважального та грального бізнесу; 5) інші будівлі і споруди, у яких постійно чи тимчасово перебувають люди; 6) парки, сквери, зони відпочинку, розташовані на території мікрорайонів і груп житлових будинків.

Шум на захищених об'єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

У нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об'єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Передбачені частинами другою, третьою та четвертою цієї статті вимоги щодо додержання тиші та обмежень певних видів діяльності, що супроводжуються шумом, не поширюються на випадки:

1) здійснення в закритих приміщеннях будь-яких видів діяльності, що супроводжуються шумом, за умов, що виключають проникнення шуму в прилеглі приміщення, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

2) здійснення в закритих приміщеннях будь-яких видів діяльності, що супроводжуються шумом, за умов, що виключають проникнення шуму за межі таких приміщень;

3) попередження та/або ліквідації наслідків аварій, стихійного лиха, інших надзвичайних ситуацій;

4) надання невідкладної допомоги, попередження або припинення правопорушень;

5) попередження крадіжок, пожеж, а також виконання завдань цивільної оборони;

6) проведення зборів, мітингів, демонстрацій, походів, інших масових заходів, про які завчасно сповіщено органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування;

7) роботи обладнання і механізмів, що забезпечують життєдіяльність жилих і громадських будівель, за умов ужиття невідкладних заходів щодо максимального обмеження проникнення шуму в прилеглі приміщення, в яких постійно чи тимчасово перебувають люди;

8) відзначення встановлених законом святкових і неробочих днів, днів міст, інших свят відповідно до рішення місцевої ради, проведення спортивних змагань;

9) проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів у заборонений час за погодженням із уповноваженим органом місцевого самоврядування в порядку, передбаченому правилами додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Як вбачається із матеріалів спраи, парк Перемоги смт. Нові Санжари знаходиться за межами контурів житлової забудови. Відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Новосанжарському районі Полтавської області № 18-1620-99.2-2413/25-16 від 31.08.2016 року, парк Перемоги в смт. Нові Санжари знаходиться в межах смт. Нові Санжари і має площу 6,8 га та рахується лісом. Крім того, рішенням Полтавської обласної ради від 22.07.1969 року частину вищезазначеної земельної ділянки площею 3,4 га включено до земель природоохоронного призначення (Ботанічний пам'ятник природи місцевого значення (парк відпочинку).

Згідно протоколів проведення досліджень шумового навантаження та інфразвуку об»єкта парк «Перемоги», літній майданчик, рівні шуму не перевищують ГДР.СН № 3077-86 «Санітарні норми допустимого шуму в помешканнях житлових та громадських будинків та на території житлової забудови». (а.с.30-35, 69-76)

Відповідно до актів санітарно-епідеміологічного обстеження об'єкта рівень шуму відповідає вимогам Санітарних норм допустимого шуму в приміщеннях житлових та громадських будівель та на території житлової забудови. (а.с.36-37)

Отже за наявності зазначених актів у відповідача були відсутні підстави для відмови ФОП ОСОБА_4 у встановленні погодженого ним режиму роботи дискотеки «ІНФОРМАЦІЯ_1» у парку Перемоги що в смт. Нові Санжари Полтавської області.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством відповідач наділений повноваженнями реагувати на факти перевищення підприєиствами, установами, організаціями сфери обслуговування гранично допустимого рівня шуму, при цьому наявність звернення позивача щодо порушення режиму тиші не може бути самостійним доказом факту перевищення рівня шуму в такому закладі, а відтак підставою для скасування оскаржуваного рішення виконавчого комітету.

Колегія суддів приймає до уваги доводи представника відповідача про те, під час прийняття оскаржуваного рішення виконавчий комітет врахував також те, що танцювальний майданчик в парку Перемоги є єдиним розважальним місцем для молоді на території селища, яке знаходиться за межами груп житлових будинків та не порушує прав мешканців селища, враховуючи відсутність звернення мешканців селища до правоохоронних органів стоосовно роботи дискотеки.

За приписами статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення , ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.09.2016 року по справі № 542/982/16-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 14 листопада 2016 року.

Головуючий суддя (підпис)Лях О.П.
Судді(підпис) (підпис) Яковенко М.М. Старосуд М.І.