Справа № 465/5854/16-а
Суддя: Марків Ю. С.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

14.11.2016 року Франківський районний суд м.Львова

в складі: головуючої- судді Марків Ю.С.

при секретарі- Цунівській А.І.

з участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції м.Львова та інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові Бондаренко Аліни Георгіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження, суд -

в с т а н о в и в :

позивач - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів Управління патрульної поліції м.Львова та інспектора Управління патрульної поліції у м. Львові Бондаренко Аліни Георгіївни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення Серія ДР №094680 від 05.10.2016 року відносно ОСОБА_2, якою накладено штраф за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП у розмірі 425 гривень та закриття провадження. Свої вимоги мотивує тим, що таке рішення відповідача є неправомірним, а притягнення до адміністративної відповідальності - безпідставним, а тому просить таку постанову скасувати.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю, пояснення дав аналогічні викладеним у ньому, при цьому додатково пояснив, що будь-якого іншого заїзду до місця його проживання за адресою АДРЕСА_1 немає. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача УПП у м.Львові та інспектор Бондаренко А.Г. в судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили, однак представник відповідача подав заперечення, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позов є безпідставним, необґрунтованим.

Оскільки відповідно до п.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно положень ст.ст.69,86 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

В оскаржуваній постанові інспектором поліції зазначено, що 05.10.2016 року о 23:00 год. по вул.Героїв УПА, 44 у м.Львові гр. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив рух по тротуару, чим порушив вимоги п.11.13 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Із відповіді голови Франківської РА ЛМР від вбачається, що жодних під'їздів чи заїздів до будинку АДРЕСА_1 немає.

Вимоги п.11.13 ПДР України забороняють рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під'їздів і за умови виконання вимог п.п.26.1-26.3 ПДР України.

Так, ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ряд порушень водіями транспортних засобів, серед яких відсутня заборона руху тротуарами чи пішохідними доріжками.

Натомість, згідно вимог ч.1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв, серед іншого, за порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Аналізуючи фабулу порушення, зазначеного у спірній постанові, інспектор поліції притягнув до відповідальності позивача за ч.2 ст.122 КУпАП, яка жодним чином не передбачає відповідальність за описаний адміністративний проступок, а відтак не вірно кваліфіковані дії ОСОБА_2

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відтак, процедура накладення стягнення на позивача передбачала дотримання вимог ст. 254 КУпАП. За таких умов оскаржувана постанова винесена передчасно на підставі формальної оцінки отриманої інформації про правопорушення.

Згідно змісту ч.1 ст.14-1 КУпАП до адміністративної відповідальності притягаються власники (співвласники) транспортних засобів за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими в автоматичному режимі спеціальними технічними засобами, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису. Однак, всупереч вказаним вимогам правопорушення не було зафіксовано технічними засобами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_2 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача, оскільки відповідно до ст. 284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження у справі по адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови порушив права позивача, притягнув до адміністративної відповідальності передчасно, не провів повний розгляд справи, а упереджено виніс постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Здійснюючи розлогий аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України, принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов'язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обов'язок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови було порушено права позивача.

З наведених міркувань та керуючись ст. ст. 6, 11-12, 60, 71, 86, 158-163, 167 КАС України, ст. ст. 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

позов задовольнити частково.

Постанову ДР №094680 по справі про адміністративне правопорушення від 05.10.2016 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог адміністративного позову - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду через районний суд.

Cуддя Ю.С. Марків