Справа № 359/6982/16-а
Суддя: Муранова-Лесів І. В.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 359/6982/16-а
Провадження № 2-а/359/296/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року об 11 годині 20 хвилин Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Пустовіт А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області на бездіяльність посадових осіб та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

07.09.2016 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області від позивача надійшла вище зазначена позовна заява з проханням : визнати неправомірною відмову відповідача, управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області щодо встановлення статусу «Інваліда війни» та зобов'язати відповідача встановити статус «Інваліда війни».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та інвалідом 2 групи, причина інвалідності - захворювання, пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач також зазначає, що у 1986 році він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування, працював машиністом автокрана КС-2561К в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, а саме: 27 липня 1986 року в м.Чорнобиль, 29 липня 1986 року в с.Полісся, 1 серпня 1986 року в м.Чорнобиль, 10 серпня 1986 року в м.Прип'ять, 15 серпня 1986 року в м.Прип'ять, 22 серпня 1986 року в с.Опачичи, що встановлено рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 лютого 1993 року. Йому встановлено 2 групу інвалідності довічно, причиною якої є захворювання, яке пов'язане із роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» він має право на статус інваліда війни, в зв'язку з чим він звернувся до відповідача з заявою про видачу посвідчення інваліда війни. Проте відповідач відмовив у задоволенні вимог, і відмову він вважає неправомірною. Твердження відповідача, що документи не містять відомостей про залучення до складу формувань Цивільної оборони для участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не є правильними, що підтверджує довідка, видана Департаментом з питань цивільного захисту а ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

У судове засідання сторони не з'явились.

Від позивача та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, відповідно до яких позивач на позові наполягає, представник відповідача подав письмові заперечення.

Відповідно до заперечень на адміністративний позов ОСОБА_2 від 07.10.2016 № 5-6701 (а. с. 21-24) Управління соціального захисту проти позову заперечує та звертає увагу суду, що встановлення статусу інваліда війни здійснюється відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", згідно якої до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Факт залучення до складу формувань Цивільної оборони необхідно документально підтвердити. Відповідач вважає, що згідно з роз'ясненнями, викладеними в листі Міністерства праці та соціальної політики України від 25.05.2009 року № 631/0/15-09/014, для встановлення громадянам статусу інваліда війни відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та п. 10 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудник знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.94 № 302 визначено, що «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності, а також звертають увагу, що відповідно до Переліку Типових документів, що створюються в діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств, із зазначення термінів зберігання документів, зі змінами, зареєстрованому в міністерстві юстиції України 6 листопада 2001 року за №938/6129, накази з особового складу та основної діяльності стосовно прийняття участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС підлягають постійному зберіганню до ліквідації підприємства, після чого передаються правонаступникам або до відомчих архівів. В зв'язку з чим вважають, що неможливо достовірно підтвердити обставини, зазначені в позовній заяві.

Дослідивши заперечення відповідача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, та учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується паспортом, посвідченням Серії НОМЕР_1, яке видане Київською обласною державною адміністрацією 07.09.2011 та вкладкою НОМЕР_3 (а. с. 5).

Крім того ОСОБА_3 є інвалідом другої групи, причиною інвалідності є захворювання пов'язане з роботами на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК, довідкою КИО 1 № 306491 та експертним висновком № 339 від 22.03.2000 (а. с. 7-8).

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України „ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Вказані зміни до ст. 7 Закону були внесені Законом України «Про внесення змін до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 15 червня 2004 року та набрали чинності з дня його опублікування.

Як вбачається з посвідчення про відрядження, виданого СПМК-530 треста «Бориспільсільбуд» та, як встановлено рішенням Бориспільського міського народного суду Київської області від 04 лютого 1993 року у справі №2-167/1993 , ОСОБА_1 був направлений на роботу та знаходився в зоні відчуження Чорнобильної АЕС : 27 липня 1986 року в м.Чорнобиль, 29 липня 1986 року в с.Полісся, 1 серпня 1986 року в м.Чорнобиль, 10 серпня 1986 року в м.Прип'ять, 15 серпня 1986 року в м.Прип'ять, 22 серпня 1986 року в с.Опачичи (п.с.9,10).

Відповідно до інформаційної довідки Департаменту з питань цивільного захисту та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи від 01.09.2016 № 01-1-14/1531-8, яка видана ОСОБА_1, відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС, нормативно-правових актів до виконання заходів ЦО по ліквідації джерела радіоактивного забруднення були : положення про Цивільну оборону СРСР, яке затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 - 1976 року, накази заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР № 90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 року (Постанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському) на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), Розпорядження начальника ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника Цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (від 29.04.1986 року № 01, від 30.04.1986 № 02, від 04.05.1968 №16, від 19.05.1986 № 52 та інші), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи, та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей (а.с.11).

При цьому зазначено, що формування Цивільної оборони, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Таким чином громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони

Як вбачається з наданих позивачем документів, він, дійсно, приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі невоєнізованого формування, працював машиністом автокрана КС-2561К в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, а саме: 27 липня 1986 року в м.Чорнобиль, 29 липня 1986 року в с.Полісся, 1 серпня 1986 року в м.Чорнобиль, 10 серпня 1986 року в м.Прип'ять, 15 серпня 1986 року в м.Прип'ять, 22 серпня 1986 року в с.Опачичи.

Отже за змістом вищенаведеного п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 належить до інвалідів війни та відповідно до пункту 3 «Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни» Управлінням соціального захисту Бориспільської міської ради йому має бути наданий статус інваліда війни та видано відповідне посвідчення.

При цьому суд звертає враховує, що за змістом п.1. ч.2 ст.7 Закону, до інвалідів війни віднесені особи, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби, пов'язаних з перебуванням на фронті, в районі воєнних дій, у період громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у мирний час, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами.

З урахуванням викладеного дії відповідача щодо відмови в наданні позивачу статусу інваліда війни є неправомірними, і позивачу має бути встановлено статус «Інваліда війни» та видано посвідчення відповідно до п.9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Посилання відповідача на роз'яснення, наведені в листі Міністерства праці та соціального захисту України, як на підставу для відмови у наданні позивачу статусу «інваліда війни» суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства, а також встановленим судом обставинам справи та порушує право позивача на гарантований ст.46 Конституцією України соціальний захист, який був залучений у складі формувань Цивільної оборони до участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та став інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Позивач звільнений від сплати судового збору, інших судових витрат по справі не значиться.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 11, 69, 71, 86, 99,102, 128, 158-163,167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області щодо відмови у наданні ОСОБА_1 статусу «Інваліда війни».

Зобов'язати Управління соціального захисту населення Бориспільської міської ради Київської області надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, статус інваліда війни відповідно до п.9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження і є остаточною, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку.

Суддя І.В. Муранова-Лесів