Справа № 825/1409/16
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року Чернігів Справа № 825/1409/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лобана Д.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

представника відповідача Нікітенка М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Міністерство оборони України (далі-позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом про скасування постанови заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. (далі - відповідач) від 30.05.2016 ВП № 51042991 про стягнення виконавчого збору.

Свої вимоги мотивує тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 51042991 від 10.05.2016 за виконавчим листом № 825/150/16, за якою для самостійного виконання позивачу було надано термін до 16.05.2016 включно, Міністерство оборони України отримало лише 18.05.2016, про що мається відмітка. Таким чином, позивача було позбавлено можливості виконати рішення у встановлені державним виконавцем строки. 30.05.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. винесена постанова про стягнення виконавчого збору, але у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» не розпочате примусове виконання рішення та не проведено будь-яких виконавчих дій, з організацією яких й пов'язано стягнення з боржника виконавчого збору і витрат. На підставі вищевикладеного, позивач вважає безпідставним стягнення виконавчого збору за постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 30.05.2016 ВП № 51042991, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання не з'явився надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову було винесено на підставі та у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», вона є законною та скасуванню не підлягає.

Заслухавши заперечення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2016 Чернігівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 825/150/16, у якому зобов'язано Міністерство оборони України розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами (а.с. 81).

На виконання зазначеного виконавчого листа 10.05.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 51042991) та надано строк для добровільного виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду до 16.05.2016 (а.с. 83).

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.05.2016 була одержана позивачем 18.05.2016 за вх. № 482410, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції юридичного департаменту Міністерства оборони України (а.с. 8), у зв'язку з чим позивач був позбавлений можливості виконати рішення суду в строк наданий для його самостійного виконання, а саме: до 16.05.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2016 Міністерство оборони України самостійно виконало вимоги виконавчого листа № 825/150/16, що підтверджується протоколом засідання комісії Міністерства оборони України від 27.05.2016 № 41 з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (а.с. 89-96).

Крім того, 30.05.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С., в межах виконавчого провадження ВП № 51042991 винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 2040,00 грн (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що 30.06.2016 заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. за ВП 51042991 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі за виконавчим документом № 825/150/16 від 25.04.2016 (а.с. 102).

Не погоджуючись з постановою про стягнення виконавчого збору від 30.05.2016, позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (далі - Закон № 606-XIV).

Частиною першою статті 6 Закону України № 606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України №606-XIV державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, згідно з частиною другою статті 11 Закону України №606-XIV державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 27 Закону № 606-XIV передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

В свою чергу згідно частини 1 статті 41 Закону № 606-XIV витратами виконавчого провадження є витрати органів державної виконавчої служби, що пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень.

Наведені правові норми зобов'язують боржника добровільно виконати рішення у строк, встановлений державним виконавцем та повідомити про таке виконання у цей же термін. У свою чергу, дані норми, у разі невиконання боржником рішення добровільно у встановлений державним виконавцем строк, зобов'язують державного виконавця на наступний день після закінчення відповідних строків розпочати примусове виконання рішення, тобто вчиняти певні дії, спрямовані на примусове виконання рішення.

При цьому положеннями пункту 8 частини 1 статті 49 Закону № 606-XIV встановлено, що у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню.

У той же час слід зазначити, що перебіг строку для добровільного виконання починається з моменту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, що в свою чергу, покладає на відповідача обов'язок перед початком примусового виконання рішення пересвідчитись в отриманні боржником такої постанови.

Відповідні висновки суду узгоджуються з положеннями статті 31 Закону № 606-XIV, якою закріплено, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Зазначене узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 23 січня 2014 року № К/9991/30356/12.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, отримав постанову про відкриття виконавчого провадження лише 18.05.2016, в зв'язку з чим був позбавлений можливості добровільно виконати зобов'язання, визначене у виконавчому листі № 825/150/16 від 25.04.2016, в строк, наданий для самостійного виконання, а саме до 16.05.2016.

Проте, у подальшому, а саме 27.05.2016 позивач добровільно розглянув заяву ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги з доданими до неї документами, що підтверджується протоколом засідання комісії Міністерства оборони України від 27.05.2016 № 41 з розгляду питань, пов'язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби (а.с. 89-96), а тому у відповідача не було правових підстав як для примусового виконавчого провадження, так і для стягнення виконавчого збору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що винесена відповідачем постанова про стягнення виконавчого збору від 30.05.2016 ВП 51042991 в сумі 2040,00 грн не ґрунтуються на нормах законодавства України, є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Міністерства оборони України задовольнити повністю.

Скасувати протиправну постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 30.05.2016 ВП № 51042991 про стягнення виконавчого збору.

Присудити понесені судові витрати Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ) в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ).

Відповідно до статей 186, 254 КАС України апеляційна скарга подається через Чернігівський окружний адміністративний суд, а її копія надсилається апелянтом до суду апеляційної інстанції, протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, або її подано з пропуском строку, у поновленні якого було відмовлено, а у разі вчасного подання апеляційної скарги, з набранням законної сили рішенням апеляційної інстанції, якщо оскаржувану постанову не скасовано.

Суддя Д.В. Лобан