Справа № 817/1525/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2016 р.Р і в н еСправа №817/1525/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., за участю секретаря судового засідання Минько Н.З., сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув,

відповідача: не прибула,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Державної податкової інспекції у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ДПІ у м.Рівному) звернулася з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, за рахунок активів платника.

Позивачем було подано клопотання про уточнення позовних вимог, у якому просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку в сумі 2566,93грн.

Уточненні позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 26.09.2016 за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг з єдиного податку перед бюджетом в сумі 2566,93грн. Вказаний борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений.

У судове засідання позивач не прибув, адміністративний позов містить клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Відповідач заперечень суду не надала, у судове засідання не прибула, про причини неприбуття суд не повідомила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Судом не визнавалася обов'язковою участь сторін у судовому засіданні. За таких обставин, з урахуванням вимог ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 та ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе вирішити спір без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, та без здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно і всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з огляду на наступне.

ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 27.03.2015, перебуває на обліку, як платник податків по спрощеній системі оподаткування, в органі доходів і зборів з 01.01.2016.

Станом на 26.09.2016 за ФОП ОСОБА_1 рахується податковий борг з єдиного податку в сумі 2566,93грн., який виник на підставі заяви про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.12.2015 та податкового повідомлення-рішення форми "Ш" від 16.05.2016 №/17-16-13-01-32, прийнятого на підставі акта перевірки від 30.03.2016 №286, згідно з яким відповідача зобов'язано сплатити штраф в сумі 1096,20грн.

Крім того, позивачем на суму податкового боргу за несвоєчасне погашення відповідачем узгоджених податкових зобов'язань була нарахована пеня з єдиного податку у сумі 8,65грн.

З метою погашення податкового боргу ДПІ у м.Рівному для ФОП ОСОБА_1 було сформовано і вручено податкову вимогу форми "Ф" від 24.09.2015 №3647-23 на суму податкового боргу 496,33грн.

Вказані податкове повідомлення-рішення та податкова вимога вважаються врученими відповідачу в силу вимог п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, у встановленому законом порядку нею не оскаржувалися.

Ці обставини підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами: розрахунком податкового боргу від 26.09.2016 №12231/17-16/17-10 (а.с.3), карткою особового рахунку платника (а.а.с.4-6), заявою про застосування спрощеної системи оподаткування від 18.12.2015 (а.а.с.7-8), супровідним листом від 31.03.2016 №4479/17-16-17-03-34, актом перевірки від 30.03.2016 №286 та поштовим відправленням (а.а.с.9-10), податковим повідомленням-рішенням форми "Ш" від 16.05.2016 №/17-16-13-01-32 та поштовим відправленням (а.с.11), податковою вимогою форми "Ф" від 24.09.2015 №3647-23, корінцем до даної вимоги та поштовим відправленням (а.с.12), випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 31.03.2015 (а.с.13).

Стаття 67 Конституції України передбачає обов'язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 10 Податкового кодексу України встановлено, що єдиний податок належать до місцевих податків та зборів, та встановлюється місцевими радами в обов'язковому порядку.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів (п.291.2 ст.291 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.16.1.4. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Стаття 19-1 Податкового кодексу України визначає функції органів доходів і зборів, до яких зокрема відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

Відповідно до пп.2 п.291.4 ст.291 Податкового кодексу України, суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності другої групи - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень.

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (пп.2 п.293.3 ст.293 Податкового кодексу України).

Положеннями ст.295 Податкового кодексу України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця, нарахування яких для таких платників здійснюється контролюючими органами на підставі заяви платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу (п.296.2 ст.296 Податкового кодексу України).

Згідно з п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України, податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.

За змістом п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом з причин, пов'язаних з порушенням податкового законодавства (за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу), платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Оскільки відповідач не оскаржував податкове повідомлення-рішення та податкової вимоги, то загальна сума податкового боргу є узгодженою і підлягає сплаті.

Згідно з пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів та митних платежів, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів.

За наведених обставин, позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають до задоволення повністю.

Підстави для застосування ст.94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) до місцевого бюджету м.Рівного податковий борг з єдиного податку в сумі 2566,93грн. (дві тисячі п'ятсот шістдесят шість гривень дев'яносто три копійки).

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.