Справа № 448/487/16-а
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року Справа № 876/7566/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,

суддів: Каралюса В.М., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

та представника відповідача: Грабівського М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС України на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 25 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці ДФС України третя особа заступник начальника Львівської митниці ДФС України Шокало Володимир Степанович про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А:

25.04.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС Шовало В.С. винесено оскаржувану постанову від 15.04.2016 року у адміністративній справі про порушення митних правил №1062/20909/16 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.05.2014 року близько 03 год. 34 хв. позивач у справі, ввіз на територію України в митному режимі «транзит» через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС транспортний засіб особистого користування марки «Mercedes-Benz», реєстр. НОМЕР_1, який зареєстрований на території РП. 21.03.2016 р. старшим державним інспектором ВMO №1 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС Українським М.В. складено протокол про порушення митних правил, передбачених ч.3ст.470 МК України, за перевищення граничного строку транзитних перевезень згідно ст.95 МК України, а 15 квітня 2016 року винесено оскаржувану постанову. Вказує, що згідно ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Зазначає, що правопорушення, передбачене ст.470 МК України, не зазначене в цьому переліку, а отже не може вважатися триваючим, оскільки повязане з перевищенням встановленого статтею 95 МК України строки доставки товарів, транспортних засобів більше ніж на 10 діб і вважається вчиненим та закінченим по суті на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст. 95 МК України.

Постановою Мостиського районного суду Львівської області від 25 липня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Львівської митниці Шокало В.С. в справі про порушення митних правил за №1062/20909/16 від 15.04.2016р. про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 (п'ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п'ятсот) гривень, а провадження у справі закрито.

Відповідач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі покликається на те, що порушення, передбачене ч.3 ст.470 МК України є триваючим, у зв'язку із чим є формально закінченим з моменту його суб'єктивного офіційного виявлення під час здійснення митних процедур 25.01.2016 року, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення.

У ході апеляційного розгляду представник апелянта Грабівський М.Б. надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача ОСОБА_1 у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.

Інші особи які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи в їх відсутності згідно з ч.4 ст. 196 КАС України.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що вказане правопорушення не є триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати, а тому строки притягнення до адміністративної відповідальності слід обчислювати з моменту вчинення правопорушення.

Проте, колегія суддів вважає, що даний висновок суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованим.

Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.

Відповідно до ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст. 381 МК України.

Згідно ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Частина 1 ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 21.03.2016 року старший державний інспектор ВМО №1 м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС Український М.В. склав протокол за №1062/20909/16 про порушення позивачем митних правил.(а.с.45, 46)

Згідно протоколу встановлено, що згідно даних ЄАІС Держмитслужби України 24.05.2014р. через м/п «Мостиська» Львівської митниці позивач ввіз на митну територію України в режимі «транзит» автомобіль марки «Mercedes-Benz», р.н. НОМЕР_1, однак станом на 21.03.2016 року такого не вивіз за межі митної території України та у інший митний режим згідно законодавства не помістив тобто в порушення встановленого ст.95 Митного кодексу України строку доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до органу ДФС України більше, ніж на 10 діб.

В поясненні до протоколу про порушення митних правил позивач вказав, як на причину невчасного не вивезення транспортного засобу у встановлений законодавством термін, поломка даного транспортного засобу та складним фінансовим становищем.(а.с.47, 48)

На основі даного протоколу 15.04.2016 року заступником начальника Львівської митниці ДФС Шокало В.С. винесено постанову в справі про порушення митних правил №1062/20909/16 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн.(а.с.50-52)

Колегія суддів зазначає, що причиною скасування оскаржуваної постанови є наявність обставин, які, на думку суду першої інстанції, виключають можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення, а саме закінчення на момент винесення оскаржуваної постанови строків накладення адміністративних стягнень.

Згідно з ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Стаття 467 МК України не визначає вичерпного переліку триваючих правопорушень.

За змістом листа роз'яснення Мінюсту України від 17.07.2007р. за № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Крім цього, попередньо, листом Мінюсту України від 01.12.2003 року № 22-34-1465 було також роз'яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов'язані з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Отже, триваючі правопорушення слід розглядати з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.

Зокрема, не вивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Частиною 3 ст.470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів. Тобто, обов'язковим елементом складу правопорушення є перевищення строку вивезення більш як на 10 діб, що вже свідчить про триваючий характер правопорушення. А тривати дане правопорушення може від кількох днів до кількох років, а тому вважається формально закінченим з моменту фіксування такого у протоколі про порушення митних правил.

Поряд з цим, листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99-24- 03-09-17 було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Враховуючи викладене, допущене порушення ч.3 ст.470 МК України, вчинене позивачем було триваючим та фактично виявленим лише 21.03.2016 року, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил від 21.03.2016 року № 1062/20909/16 і саме з цієї дати слід відраховувати строк накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на те, що постановою від 15.04.2016 року на позивача накладено стягнення через 25 днів після виявлення такого, колегія суддів констатує, що строк, передбачений ст.467 МК України в дійсності пропущено не було, а тому висновок суду першої інстанції про таке був явно упередженим та безпідставно надуманим.

Даної правової думки також притримується ВАСУ в ухвалі від 09.06.2016 року у справі №К/800/8583/16.

Окрім цього слід зазначити, що будь-яких підтверджуючих документів стосовно поломки транспортного засобу, дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України, гр.ОСОБА_3. на момент складання протоколу про порушення митних правил митним органам та судовим інстанціям не надав.

Керуючись вищенаведеним колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята правомірно, факт порушення позивачем митних правил доведено, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які спростовують правову позицію суду першої інстанції.

За таких обставин справи, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, оскільки вирішуючи даний публічно-правовий спір, не вірно встановлено фактичні обставини справи, надано невірну оцінку дослідженим доказам та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.3, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС України задовольнити, а постанову Мостиського районного суду Львівської області від 25 липня 2016 року у справі №448/487/16-а скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову..

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді В.М.Каралюс

І.І.Запотічний