Справа № 461/4365/16-а
Суддя: Романюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/4365/16-а
У Х В А Л А

судового засідання

17 листопада 2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.,

при секретарі Пелех О.А.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради, з участю третьої особи обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Парус», про визнання протиправним та скасування рішення управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на вул. Липинського, 26 у м. Львові від 03.11.2015 р. із змінами до них від 29.12.2015 р., та визнаня нечинними з моменту затвердження містобудівних умов і обмежень земельної ділянки на вул. Липинського, 26 у м. Львові від 03.11.2015 р. видані управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради, з участю третьої особи обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Парус», про визнання протиправним та скасування рішення управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на вул. Липинського, 26 у м. Львові від 03.11.2015 р. із змінами до них від 29.12.2015 р., та визнаня нечинними з моменту затвердження містобудівних умов і обмежень земельної ділянки на вул. Липинського, 26 у м. Львові від 03.11.2015 р. видані управлінням архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради.

Представник відповідача ОСОБА_2 подала до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій просить суд залишити адміністративний позов без розгляду. Вказана заява мотивована тим, що оскаржуване рішення прийнято 03.11.2015 р., позов позивачем подано 04.07.2016 р., а тому шестимісячний строк на звернення до адміністративного суду, встановлений ст. 99 КАС України, позивачем було пропущено та не поновлено. Відповідач зазначає, що для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, з моменту коли особа дізналася про оскаржуване рішення.

Представник позивача у судовому засідання проти залишення заяви без розгляду заперечив, вважає, що строк звернення до суду його довірителем не пропущений, оскільки про існуваня оспорюваного рішення йому стало відомо лише 10.05.2016 р., коли було отримано відповідь на адвокатський запит з відповідними додатками, а тому від лік строку повинен обраховуватися сааме з цього часу, а не з моменту прийняття оскаржуваного рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву про залишення без розгляду позову підтримала з підстав, наведених у заяві про застосування строків позовної давності. Просила суд задоволити вказану заяву та залишити позов без розгляду

Представник третьої особи ОСОБА_3, проти заяви про застосуання строків позовної давності заперечив, вказавши, що як такого рішення управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки на вул. Липинського, 26 у м. Львові від 03.11.2015 р. не існує, та не подано в матеріали справи, в зв»язку з чим взагалі неможливо обчислити строки його оскарження.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши заяву про застосування строків позовної давності та матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч.1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до за матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача адвокатом ОСОБА_1 14.04.2016 р. направлявся в управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради адвокатський запит щодо надання копій містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. Липинського, 26 у м. Львові, на який ним було отримано відповідь від 28.04.2016 р. за № 2401-1380, яку було направлено йому 02.05.2016 р. При цьому, позивач звернувся до суду 04.07.2016 року.

В своій заяві представник відповідача покликається на відсутність звернень позивача із відповідним клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Слід зауважити, що приписи ст.106 КАС України, які встановлюють вимоги до позовної заяви, не передбачають обовязковості звернення позивача до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Натомість, відповідно до ч.1 ст.100 та п.5 ч.1 ст.107 КАС України наявність достатніх підстав для визнання поважними причин пропуску установленого строку звернення до суду визначається на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У ст. 100 КАС України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, яке передбачено статтею 55 Конституції України, відповідно до якої, права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Із наведеними нормами Конституції України кореспондуються положення ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справі Bellet v. Fгаnсе Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Таким чином в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи вказаним Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Крім того, суд зауважує, що правило встановлення обмежень доступу до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи (рішення Європейського Суду з прав людини «Іліан проти Туреччини»).

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Оцінюючи дійсні обставини справи, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, а також обставини, на які позивач посилається як на поважні, суд надавши оцінку та провівши обєктивний аналіз всіх наведених у позові та в додатковому поясненні доводів та обставин справи, приходить до висновку що позивач за встановлених обставин дійсно не мав можливості своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду, оскільки отримав оскаржуване рішення лише 10.05.2016 р., вказане рішення ніде офіційно не було опубліковане, а тому суд вважає, що строк на оскарження позивачем не було пропущено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.99,100, 158,160 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності та про залишення адмінстративного позову без розгляду, - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується.

Заперечення щодо неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя В.Ф. Романюк