Справа № 802/1660/16-а
Суддя: Воробйова Інна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 листопада 2016 р. Справа № 802/1660/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Воробйової Інни Анатоліївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Фурмана В.В.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до: Вінницької районної державної адміністрації

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення ФССзТВП, Фонд, позивач) з позовом до Вінницької районної державної адміністрації (далі Вінницька райдержадміністрація, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 4956 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Вінницькою міжрайонною дирекцією Вінницького обласного відділення ФССзТВП проведено планову перевірку Вінницької райдержадміністрації по коштах Фонду, за наслідком якої складено акт, в якому зафіксовані виявлені перевіркою порушення. Зокрема, в акті вказано, що адміністрацією порушено частину 3 статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із тимчасовою працездатності та витратами, зумовленими похованням" та п. п.4.9, 4.11 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно -курортного лікування що оплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, а саме, видану працівнику ОСОБА_3 путівку розділено із сторонньою особою ОСОБА_4, яка не працювала в перевіряємій установі.

В серпні 2016 року на адресу відповідача направлено претензію про сплату заборгованості, однак в добровільному порядку розрахунок не проведено, у зв'язку із чим позивач звернувся із цим позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача, вимоги, викладені у позовній заяві не визнала, просила відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що в телефонному режимі керівником Фонду погоджено розділення путівки ОСОБА_3 із сторонньою особою ОСОБА_4 Також послалась на відсутність коштів на рахунку райдержадміністрації, як на підставу для відмови у задоволені позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, суд встановив наступне.

З 17.05.2016 р. по 19.05.2016 р. провідним спеціалістом Вінницької міжрайонної дирекції Вінницького обласного відділення ФССзТВП проведено планову перевірку Вінницької райдержадміністрації по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності страхувальника за період з 01.01.2013 р. по 31.03.2013 р.

За результатами перевірки встановлено, що путівку №406512 ДП "Клінічний санаторій "Авангард" на суму 6 195 грн. із терміном заїзду з 21.11.2013 р. по 11.12.2013р. видано ОСОБА_3 та розділено із сторонньою особою ОСОБА_4, яка не працює у Вінницькій райдержадміністрації, що є порушенням пунктів 4.9, 4.11 Порядку "Про отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно - курортного лікування що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності" №12 від 25.02.2009р. Зазначене зафіксоване у акті від 19.05.2016р. (а.с. 7-11).

10 серпня 2016 року на адресу Вінницької райдержадміністрації направлено претензію із вимогою відшкодувати кошти в сумі 4 956 грн.

Однак, визначена Фондом сума заборгованості згідно вищевказаної претензії відповідачем у добровільному порядку не сплачена. У зв'язку із чим позивач звернувся із цим позовом до суду.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у звязку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоровя регулюються Законом України " Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" ( далі - Закон №1105-XIV).

Так, в розумінні пункту 3 частини першої статті 1 Закону №1105-XIV, загальнообовязкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обовязків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України.

Одним із принципів соціального страхування відповідно до пункту 3 частини першої статті Закону №1105-XIV є цільове використання коштів соціального страхування.

Фонд має право, серед іншого, перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду ( п.3 ч.1 ст.10 Закону №1105-XIV ).

Згідно частин третьої, п'ятої статті 15 Закону №1105-XIV, достовірність зазначених у документах даних перевіряється Фондом. У разі подання недостовірних відомостей, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду. Роботодавець, в свою чергу, несе відповідальність: за порушення порядку використання коштів Фонду; несвоєчасне або неповне їх повернення; несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом; подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду; шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обовязків, визначених цим Законом.

Із положень частини шостої статті 15 Закону №1105-XIV випливає, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми. За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів. Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Водночас, умови отримання застрахованими особами і членами їх сімей (а також особами, які навчаються у вищому навчальному закладі) (далі - застраховані особи і члени їх сімей) санаторно-курортного лікування, сплаченого за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд), відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" визначаються Порядком отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 12 від 25.02.2009 (далі Порядок №12).

Так, відповідно до пункту 4.1 Порядку №12, рішення про виділення путівки застрахованій особі приймає комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (далі - комісія (уповноважений) із соціального страхування), на підставі особистої заяви та довідки для одержання путівки (форма № 070/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 14 лютого 2012 року № 110 Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоровя незалежно від форми власності та підпорядкування, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за №661/20974) (далі - медична довідка). Рішення про виділення путівки добровільно застрахованій особі приймає директор районної, міжрайонної, міської виконавчої дирекції відділення Фонду з урахуванням вимог цього розділу.

Згідно пункту 4.2 Порядку №12, відповідно до рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємство, установа, організація, а також фізична особа, у якої працює за трудовим договором (контрактом) найманий працівник (далі - підприємство), за основним місцем роботи застрахованої особи видає путівку до санаторію в період відпустки, а до санаторію-профілакторію - в період відпустки або без відриву від виробництва за умови часткового фінансування санаторію-профілакторію за рахунок коштів Фонду, окрім осіб, що постраждали.

Із положень пунктів 4.8. - 4.9 Порядку №12 випливає, що комісією (уповноваженим) із соціального страхування приймається рішення про виділення путівки одному із застрахованих батьків (матері або батькові) або застрахованій особі - законному представнику для самостійного лікування дитини, яка є членом сім'ї застрахованої особи, у санаторно-курортному закладі для дітей за наявності у дитини медичних показань на санаторно-курортне лікування з частковою оплатою в розмірі 10 відсотків вартості путівки на підставі заяви застрахованої особи та медичної довідки для дитини. Комісією (уповноваженим) із соціального страхування приймається рішення про виділення путівки (путівок) згідно з медичними показаннями для спільного санаторно-курортного лікування чоловіка, дружини, які працюють на цьому підприємстві та перебувають у шлюбі, або їх дітей віком від 4 до 18 років, у тому числі для члена сім'ї (дружини або чоловіка), який працює на іншому підприємстві і є застрахованою особою, та члена сім'ї, який навчається у вищому навчальному закладі з денною формою навчання. Путівка члену сім'ї, який працює на іншому підприємстві (навчається у вищому навчальному закладі з денною формою навчання), видається за умови надання довідки з місця його основної роботи (навчання) про те, що він не користувався цією соціальною послугою протягом календарного року. При визначенні часткової оплати за путівку, що виділяється члену сім'ї, комісія (уповноважений) із соціального страхування керується пунктами 4.5 та 4.6 цього Порядку.

Видача страхувальником путівок особам, які не працюють на цьому підприємстві, крім випадків, передбачених пунктами 4.8 та 4.9 цього Порядку, забороняється (п.4.10 Порядку №12).

Відповідно до пункту 4.11 Порядку №12, комісією (уповноваженим) із соціального страхування приймається рішення про поділ путівки для спільного санаторно-курортного лікування застрахованої особи та члена її сім'ї, що працює (дружини або чоловіка, які перебувають у шлюбі), у тому числі на іншому підприємстві (застрахованої особи), або її дитини віком від 4 до 18 років, застрахованої особи та члена її сім'ї, який навчається у вищому навчальному закладі з денною формою навчання, а також для двох застрахованих осіб, що працюють на одному підприємстві, за умови попереднього отримання письмового погодження адміністрації санаторно-курортного закладу і терміну лікування кожної особи не менше 12 діб. Для добровільно застрахованих осіб рішення про поділ путівки приймається директором районної, міжрайонної, міської виконавчої дирекції відділення Фонду, де така особа згідно з пунктом 4.3 цього розділу отримує путівку.

В свою чергу, згідно пункту 6.2 Порядку №12, сума витрат Фонду за путівки, що видані або використані з порушенням цього Порядку, у тому числі, що залишилися невикористаними, відшкодовується за рахунок страхувальника.

Із аналізу вищевказаних норм видно, що поділ путівки для спільного санаторно-курортного лікування застрахованої особи допускається або із членом сім'ї (дружина, чоловік) особи, якій путівка надається, або із застрахованою особою, яка працює із нею на одному підприємстві, або з дитиною. При цьому, має бути з цього приводу прийняте відповідне рішення директором дирекції відділення Фонду.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, путівка №406512 ДП "Клінічний санаторій "Авангард" на суму 6 195 грн. із терміном заїзду з 21.11.2013 р. по 11.12.2013р. видана ОСОБА_3 та розділена із сторонньою особою ОСОБА_4, яка не працює у Вінницькій райдержадміністрації та не є членом сімї особи, що, в свою чергу, є порушенням пунктів 4.9, 4.11 Порядку №12.

Судом не приймаються до уваги, доводи представника позивача щодо погодження в телефонному режимі питання поділу вищевказаної путівки між працюючою в райдержадміністрації особою та непрацюючою у цій установі особою, оскільки це не є рішенням керівника Фонду та суперечить вимогам Порядку №12.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми, а також те, що путівка ОСОБА_3 поділена з порушенням вимог Порядку №12 і відповідачем в добровільному порядку заборгованість не сплачена, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення коштів в сумі 4 956 грн.

У відповідності до норм статей 11, 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За сукупністю наведених обставин, враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з Вінницької районної державної адміністрації (вул.Хмельницьке шосе, 17, м.Вінниця, 21036, код ЄДРПОУ - 04050975) на користь Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (вул.Зодчих,22, м.Вінниця, 21037) заборгованість в сумі 4 956 (чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят шість гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна