Справа № 804/7304/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
16 листопада 2016 р.Справа №804/7304/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Царікової О.В.,
секретаря судового засідання: Безрученко К.В..,
представника позивача: ОСОБА_1,
представника відповідача: ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі клопотання ОСОБА_3 про забезпечення адміністративного позову у справі №804/7304/16 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення (висновку),-
31 жовтня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення (висновку).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2016 року відкрито провадження у справі №804/7304/16 та призначено її до розгляду на 18.11.2016 о 11:00 год.
14 листопада 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області її службовим особам, до ухвалення рішення по справі вчиняти дії, а саме: видавати наказ про звільнення, переміщення або переведення на іншу посаду, зарахування у розпорядження органів Національної поліції України, чи приймати інші рішення щодо трудових відносин з ОСОБА_3, направлених на реалізацію рішення (висновку) Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 22.09.2016.
В обгрунтування поданого клопотання позивач зазначив, що займає посаду старшого інспектора ВП на станції Дніпропетровськ Головний ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. 22.09.2016 позивач проходив атестацію в межах атестування поліцейських, яке проводилося Атестаційною комісією №24 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за результатами якого згідно з висновком атестаційної комісії позивач був визнаний таким, що не відповідає займаній посаді і підлягає звільненню. Із означеним висновком атестаційної комісії позивач категорично не погоджується, вважає його необґрунтованим та має підстави вважати, що може бути звільнений із займаної посади на підставі вказаного висновку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2016 року заяву про забезпечення адміністративного позову призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.11.2016 об 11:30.
У судовому засіданні 16.11.2016 представник позивача заявлене клопотання підтримав, просив суд задовольнити його в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні 16.11.2016 проти задоволення клопотання про забезпечення позову заперечив.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення клопотання про забезпечення адміністративного позову, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне відмовити у задоволенні зазначеного клопотання з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
Суд, виходячи з конкретних доказів у справі, встановлює чи є названі обставини, і оцінює, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Відповідно до положень постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.
Розглядаючи та вирішуючи подане клопотання, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.
З матеріалів адміністративного позову судом встановлено, що за результатами атестування ОСОБА_3 Атестаційною комісією № 24 ГУНП в Дніпропетровській області складений висновок від 22.09.2016 про невідповідність його займаній посаді, із подальшим звільненням зі служби в поліції через службову невідповідність.
Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 в адміністративних справах щодо визнання незаконним рішення про звільнення з посад позовними вимогами є скасування правових актів індивідуальної дії та поновлення на посаді. Забезпечуючи такий позов шляхом зупинення дії правового акта індивідуальної дії про звільнення з посади, суд фактично продовжує службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати, тощо. Таким чином, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Отже, судам слід мати на увазі, що забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 117 КАС України, що є неприпустимим.
Так, за змістом приписів п. 28 розділу IV Інструкції про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (далі Інструкція №1465), керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.
З наведеного слідує, що оскаржений позивачем висновок атестаційної комісії фактично є рішенням про звільнення позивача з посади, оскільки він є обовязковим для виконання його керівником шляхом видання у встановлений Інструкцією № 1465 строк відповідного наказу про звільнення без надання керівникові права самостійного вирішення чи застосовувати ці висновки, чи ні.
Отже, у разі незастосування оскарженого рішення атестаційної комісії фактично буде пролонговано службові відносини між позивачем та роботодавцем (суб'єктом владних повноважень) з відповідними наслідками - виконанням службових обов'язків, виплатою заробітної плати тощо, що, з урахуванням висновків постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008, є неприпустимим.
Крім того, надання оцінки оскарженому рішенню субєкта владних повноважень на стадії вирішення клопотання про забезпечення адміністративного позову, без розгляду справи по суті є фактичним передчасним вирішенням позовних вимог, що також є неприпустимим.
Аналогічна позиція щодо цього питання висловлена у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 №11 "Про судову практику оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації". Так, у результаті аналізу судової практики оскарження рішень атестаційних комісій органів (закладів, установ) Національної поліції України про звільнення працівників поліції внаслідок непроходження ними атестації Пленум дійшов висновку, що у справах про оскарження рішення (висновку) атестаційної комісії суд не має права вживати такий спосіб забезпечення позову, як заборона органу поліції видавати наказ про звільнення поліцейського, оскільки така заборона фактично спрямована на майбутнє та безпосередньо вирішує спір по суті (п. 10 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 11).
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Суд вважає, що позивачем не надано суду достатніх доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Суд, згідно статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
За наведених обставин, суд вважає, що підстави для забезпечення позову відсутні, у звязку із чим клопотання про забезпечення адміністративного позову задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 71, 86, 117, 118, 160, 165, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про забезпечення адміністративного позову у справі № 804/7304/16 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення (висновку) відмовити повністю.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровский окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 17.11.2016.

Суддя ОСОБА_4