Справа № 821/577/16
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/577/16

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції: Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.
судді -Домусчі С.Д.
судді - за участю секретаряКоваль М.П. Левицької З.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області та просив скасувати постанови від 04.04.2016 року про передачу зведеного виконавчого провадження №44509785, а саме: скасувати постанову від 04.04.2016 року про передачу зведеного виконавчого провадження №44509785 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_5, яке перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні до відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, винесеної начальником Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Корнішевим Є.І

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 р. позов залишений без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати постанову суду 1-ої інстанції та прийняти нову, якою позов задовольнити та скасувати постанову про передачу зведеного виконавчого провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду неналежного відповідача було замінено на належного - Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2016 року справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні, за клопотанням представника позивача.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.34 -39 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, постанову суду 1-ої інстанції щодо правильності застосування судом 1-ої інстанції норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі в межах апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, за наступних встановлених обставин:

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України, від 21.04.1999, № 606-XIV "Про виконавче провадження"( в редакції,діючої на момент виникнення правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.1,4-7ст.83 Закону № 606-XIV контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби.

Керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Постанови, зазначені в частинах другій - четвертій цієї статті, можуть, бути оскаржені в десятиденний строк з дня їх винесення у порядку, встановленому цим Законом.

Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Забороняється втручання інших державних або недержавних органів та їх посадових осіб у виконавче провадження, крім випадків, передбачених цим Законом. Виїмка документа виконавчого провадження здійснюється виключно за рішенням суду. При проведенні виїмки оригіналу виконавчого документа чи виконавчого провадження суд у своєму рішенні зазначає про зупинення виконавчого провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач є боржником у зведеному виконавчому провадженні ВП№44509785 про стягнення на користь ДПІ у Голопристанському районі Херсонської області 44259,80 грн та на користь Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області 859830,43 грн.

04 квітня 2016 року начальник ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Корнішев Є.І. виніс постанову про передачу виконавчого провадження.

В даній постанові зазначено, що на виконанні ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні перебуває виконавче провадження №49415974 про стягнення з ОСОБА_7, на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні перебуває зведене виконавче провадження №44509785 про стягнення заборгованості з ОСОБА_5

Згідно відомостей з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно за боржниками зареєстровано нерухоме майно на праві спільної часткової власності, а саме: пансіонат "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" з метою не порушення цілісності арештованого майна, постановлено передати зведене провадження №44509785 про стягнення боргу з ОСОБА_5, яке перебуває на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні до ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Згідно зі ст.11 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у тому числі здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно статті 17 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: 1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 3) судові накази; 4) виконавчі написи нотаріусів; 5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу; 8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу; 9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Із врахуванням п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду, від 13.12.2010, № 3 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби»

Приписами статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що кілька відкритих виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження.

Судам необхідно мати на увазі, що за приписами цієї статті об'єднуються у зведене виконавче провадження кілька відкритих виконавчих проваджень тільки про стягнення коштів та лише з одного боржника.

Крім того, судам необхідно враховувати, що всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду.

Юрисдикцію судів щодо вирішення справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення в межах конкретного виконавчого провадження, яке об'єднано (приєднано) у зведене виконавче провадження, або зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження по виконанню рішень судів однієї юрисдикції, необхідно визначати з урахуванням положень частини четвертої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того , п.11 вищевказаної Постанови встановлено, що відповідачем у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби (стаття 181 Кодексу адміністративного судочинства України). Такими органами державної виконавчої служби є:

1. Державна виконавча служба України, до складу якої входить відділ примусового виконання рішень.

2. Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень.

3. Районні, районні в містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Отже, судам необхідно мати на увазі, що в цій категорії справ відповідачами можуть бути лише перераховані органи державної виконавчої служби у зв'язку з тим, що структурні підрозділи органів державної виконавчої служби: відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відділи примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - не визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" як самостійні органи державної виконавчої служби, що виключає можливість їхньої участі як відповідачів у таких справах.

Ураховуючи те, що наведений перелік органів державної виконавчої служби є вичерпним, судам, у разі подання позовної заяви до державних виконавців або інших посадових осіб органів державної виконавчої служби чи до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, необхідно за правилами статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України здійснювати заміну первинного відповідача на належного - відповідно Державну виконавчу службу України, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, або, у разі наявності заперечень позивача, залучати вказаний орган як другого відповідача.

Судам слід звернути увагу на те, що управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень, є органами державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу", але не є юридичними особами. Водночас ці органи можуть бути належними відповідачами у справах з приводу оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих у виконавчому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону № 606-XIV у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до статті 57 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Судами 1-ої та апеляційної інстанцій було встановлено, що 16.11.2015 р. державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні відкривається виконавче провадження № 49326027 та 49326103 про стягнення з ОСОБА_7 на користь Новофедорівської сільської ради 1422260 та 107,50 грн., за рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.05.2012 р. у зв'язку з тим. що виконавчий документ містить посилання щодо реєстрації боржника за адресою АДРЕСА_1, що територіально належить до компетенції ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні

28.01.2016 р. накладено арешт на майно та кошти боржника та оголошено заборону на його відчуження. При цьому у матеріалах виконавчого провадження знаходяться данні про державну реєстрацію та фактичне місце проживання боржника в Дніпровському районі міста Херсона (за адресою АДРЕСА_2) , майно, яке належить божнику знаходиться у Білозерському та Голопристанському районі Херсонської області.

25.03.2016. при намаганні держаним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні скласти акт опису і арешту майна , при примусовому виконанні рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 03.05.2012 р представником ОСОБА_7 надано державному виконавцю ухвалу Голопристанського суду Херсонської області від 30.05.2012 р. про скасування заочного рішення від 28.03.2012 р. на підставі якого видано виконавчий документ. Державний виконавець склав акт про не допуск до проведення виконавчих дій у присутності свідків.

В подальшому, повторно, 28.03.2016 р. представником ОСОБА_7 до ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні надано заяву з вимогою про закінчення виконавчого провадження № 49326027 та 49326103 про стягнення з ОСОБА_7 на користь Новофедорівської сільської ради 1422260 та 107,50 грн., відповідно до ст.. 49 ч.І п. 4 у зв'язку з тим, що ухвалою Голопристанського суду Херсонської області від 03.05.2012 р. скасовано заочне рішення від 28.03.2012 р. на підставі якого видано виконавчий документ.

Виходячи за межі своїх повноважень державний виконавець продовжував примусове виконання рішення суду, яке скасовано. Дії державного виконавця щодо проведення виконавчих дій на території на яку не поширюється компетенція державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні,проведення акту опису й арешту нерухомого майна на території на яку не поширюється компетенція державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні та без участі боржника або його представника,відмови у винесені постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі ч.4 п. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» неправомірними.

Скасування акту опису й арешту нерухомого майна від 25.03.2016 р.

Зобов'язання заступника начальника ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Ващука Максима Вікторовича винести постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі ч.4 п. 12 ст. 49 Закону № 606-XIV оскаржувались до Голопристанського районного суду Херсонської області.

Ухвалою Голопристанського суду Херсонської області від 05.05.2016 р. скаргу задоволено у повному обсязі.

При цьому, 04 квітня 2016 р. начальником управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Корнішевим Є.І. при здійсненні повноважень відповідно до положень ст. 11 Закону № 606-XIV з власної ініціативи винесено постанову про передачу зведеного виконавчого провадження № 44509785 про стягнення з ОСОБА_5 , яке перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні до відділу державної виконавчої служби Комсомольського управління юстиції у м. Херсоні.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону № 606-XIV (в редакції ,діючої на момент виникнення правовідносин) виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Згідно з ч.5 вказаної статті у разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території,на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місце знаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Відповідно до ч.7 вказаної статті виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Постанова начальника управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Корнішева Є.І не містить посилання на документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження ОСОБА_5, його майна, місця його роботи на території,на яку не поширюється компетенція державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні. Крім того, законом передбачено здійснювати вибір між кількома органами державної виконавчої служби саме стягувачу. Таких відомостей оскаржувана постанова також не містить.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мінюсту України від 02.04.2012 № 512/5 передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися:

до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС;

до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - за рішенням начальника цього відділу щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС та виконавчих групах, утворених при цих органах;

до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС, територіальних органів ДВС та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника регіонального органу ДВС щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС;

до відділу примусового виконання рішень регіонального органу ДВС - за рішенням начальника цього відділу щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в територіальних органах ДВС;

до виконавчої групи, утвореної в межах органу ДВС, - за рішенням керівника цього органу ДВС;

від одного державного виконавця до іншого в межах органах ДВС та виконавчої групи - за рішенням відповідних керівників цих органів та керівника виконавчої групи у разі покладення на нього прав та повноважень, встановлених Законом, у виконавчому провадженні для начальників відділів територіальних органів ДВС.

За наявності обставин, визначених частиною першою статті 25 Закону, при органах державної виконавчої служби можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких входять державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби.

Виконавча група може бути утворена за рішенням:

директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - при будь-якому органі державної виконавчої служби з числа державних виконавців будь-якого органу державної виконавчої служби;

начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - з державних виконавців цього відділу;

начальника управління державної виконавчої служби - з державних виконавців підпорядкованих органів державної виконавчої служби;

начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби - з державних виконавців цього відділу;

начальника відділу державної виконавчої служби - з державних виконавців цього відділу;

Особа, яка приймає рішення про утворення виконавчої групи, виносить про це вмотивовану постанову.

У постанові обов'язково зазначаються:

обставини, які обумовили утворення виконавчої групи;

склад виконавчої групи, її керівник, орган державної виконавчої служби, при якому утворюється виконавча група;

інші відомості, в тому числі щодо покладення на керівника виконавчої групи прав і повноважень у виконавчому провадженні, встановлених законодавством, для начальників органів державної виконавчої служби.

Зміни до складу виконавчої групи вносяться особою, яка прийняла рішення про утворення виконавчої групи шляхом винесення відповідної постанови.

Відомості про утворення виконавчої групи вносяться до автоматизованої системи виконавчого провадження. Постанова про утворення виконавчої групи надсилається членам виконавчої групи.

Керівником виконавчої групи призначається державний виконавець, який займає вищу посаду або є працівником органу державної виконавчої служби вищого рівня, або один із членів виконавчої групи, якщо всі її члени займають однакові посади.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.8 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов'язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Відповідно до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, апеляційний суд вважає наявними підстави для задоволення позову у повному обсязі , так як відсутні докази створення виконавчої групи , а начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Корнішев Є.І. прийняв рішення щодо передачі зведеного провадження за власною ініціативою, не мотивуючи оскаржувану постанову не в порядку та у спосіб встановлений Законом та порушення ст. 20 та 83 Закону № 606-XIV .

Згідно п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 3. ч.1. ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить до висновку про необхідність скасувати постанову суду 1-ої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Апеляційним судом встановлено , що позивачем ,у зв'язку зі сплатою судового збору за звернення із позовною заявою ,апеляційною скаргою понесені судові витрати у розмірі 1170,24 грн.

Керуючись ст.94, ч.1 ст. 195,196, 198, 202, ч.2 ст. 205, ч.1 ст.207, ст. 210, ст.211, ст. 212 , ч. 5 ст. 254 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити , а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2016 р.- скасувати.

Прийняту нову постанову :

Адміністративний позов ОСОБА_5 - задовольнити ,

Скасувати постанову начальника Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 04.04.2016 року про передачу зведеного виконавчого провадження №44509785 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_5, яке перебувало на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні до відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні.

Стягнути з Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на користь ОСОБА_5 - судові витрати у розмірі 1170,24 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення ,та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий

суддя-доповідач Кравець О.О.

Суддя Домусчі С.Д.

Суддя Коваль М.П.