Справа № 815/384/13-а
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2016 р. м. Київ К/800/50360/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Олендера І.Я., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року

у справі № 815/384/13-а

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Одеської області Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Одеської області Державної податкової служби (відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 09 жовтня 2012 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року позов був задоволений. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС № від 09 жовтня 2012 року.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі фізична особа - підприємець ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року та залишити в силі постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПА в Одеській області була проведена фактична перевірка господарської одиниці - крамниці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належить суб'єкту господарюванню - фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1, за результатами якої складений акт на бланку № 00187 від 18 вересня 2012 року (зареєстрований 27 вересня 2012 року за № 411/15/32/22/).

За висновками акта перевірки, позивачем були порушені вимоги пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, які полягали у невідображенні підприємцем у книзі обліку доходів та витрат розрахункової операції на суму 7000,00 грн., здійсненої 28 серпня 2012 року.

Вказаний акт перевірки був підписаний позивачем із зауваженнями щодо того, що з висновками акту перевірки він не згодний у зв'язку з перебуванням у відпустці та буде оскаржувати у адміністративному порядку.

09 жовтня 2012 року ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС на підставі вказаного акта перевірки прийняла податкове повідомлення-рішення № , яким на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно зі статтею 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» застосувала до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 35000,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з посиланням на покази свідків, виходив з того, що 28 серпня 2012 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не здійснював будь-яких розрахункових операцій з покупцями за мотор «Ямаха» вартістю 7000,00 грн. в крамниці павільйону НОМЕР_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, оскільки перебував у відпустці, а зазначений мотор 28 серпня 2012 року був реалізований покупцю фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, яка здійснює підприємницьку діяльність у цьому ж приміщенні, що підтверджується її поясненнями та розпискою від 28 серпня 2012 року про отримання коштів, засвідченою печаткою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивачем не було спростовано належними та допустимими доказами факту того, що саме ним 28 серпня 2012 року в його крамниці був проданий товар на виконання договору комісії без оприбуткування в книзі обліку доходів та витрат.

Однак, погодитись з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів не може, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС, з 01 січня 2012 року був платником єдиного податку (арк. справи 11) та здійснював свою господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1, павільйон НОМЕР_1, на підставі договору суборенди НОМЕР_1 від 01 серпня 2012 року, укладеного з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (арк. справи 38-39).

Також, судом першої інстанції було встановлено, що у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, здійснює свою діяльність і інший суб'єкт господарювання - фізична особа - підприємець ОСОБА_2 підставі договору суборенди № ЗП14 від 01 січня 2012 року, укладеного з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (арк. справи 80).

01 серпня 2012 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (комітентом) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (комісіонером) був укладений договір комісії на продажу продукції, відповідно до умов якого комісіонер зобов'язується за дорученням комітента здійснити в інтересах останнього від свого імені угоду з продажу продукції згідно вказаного у пункті 1.1 статті 1 договору переліку, у тому числі човних моторів «Yamaha» вартістю 7000,00 грн. (арк. справи 13). Також, 01 серпня 2012 року між позивачем та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 був складений акт прийому-передачі товару (арк.. справи 40).

З матеріалів справи вбачається, що човний мотор «Yamaha» вартістю 7000,00 грн. був реалізований фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, що підтверджується її розпискою від 28 серпня 2012 року про отримання коштів, засвідченою печаткою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (арк. справи 12), а також поясненнями ОСОБА_2, наданими 29 серпня 2012 року Голові ДПС у Одеській області (арк. справи 80).

Крім іншого, судом першої інстанції було встановлено, що на дату проведення перевірки позивач перебував у відпустці в Криму та не здійснював реалізацію товарів, що також знайшло своє відображення у поясненнях фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

Згідно з пунктом 6 статті 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок.

Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 затверджено Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, згідно з абзацами 1, 5, 5 пункту 2.6 якого (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Підприємствам, яким Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання реєстратора розрахункових операцій та розрахункової книжки і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах .

Відповідно до пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), книга обліку доходів і витрат - документ установленої форми, що застосовується відповідно до законодавства України для відображення руху готівки.

Таким чином, що у разі проведення суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, які є платниками єдиного податку, готівкових розрахунків оприбуткуванням готівки є: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у розрахункових документах (як-то: товарний чек, накладна тощо) та відображення на їх підставі готівки у книзі обліку доходів і витрат.

Відповідальність за недотримання вказаних вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлена в абзаці 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

З огляду на встановлені судом першої інстанції обставини щодо того, що 28 серпня 2012 року позивач не здійснював реалізації човного мотору «Yamaha» вартістю 7000,00 грн., що також було підтверджено показами свідків у суді першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій згідно оспорюваного рішення є неправомірним.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, касаційна скарга фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2013 року скасувати, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ І.Я. Олендер

_____________________ Т.М. Шипуліна