Справа № 526/2051/16-а
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/2051/16-а
Провадження № 2-а/526/25/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

з участю прокурора Гринь В.О.

представників відповідача Деркаченко А.В., Білохи В.М

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч адміністративну справу за позовною заявою Миргородської місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Гадяцького дитячого будинку Полтавської обласної ради, треті особи на стороні позивача професійно-технічне училище № 56, орган опіки і піклування Гадяцької районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації про стягнення одноразової грошової допомоги,

в с т а н о в и в:

у вересні 2016 року Миргородська місцева прокуратура звернулася до суду з адміністративним позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Гадяцького дитячого будинку Полтавської обласної ради про стягнення коштів у вигляді одноразової грошової допомоги, вказуючи, що ОСОБА_3 є дитиною, позбавленої батьківського піклування і який з 03.03.16 року по 31.08.16 року навчався і виховувався у Гадяцькому дитячому будинку Полтавської обласної ради, де знаходився на повному державному утриманні як дитина, позбавлена батьківського піклування. ОСОБА_3як дитина, позбавлена батьківського піклування, яка закінчила навчання у 2016 році, мала право на отримання одноразової грошової виплати в розмірі 6 прожиткових мінімумівдоходів громадян, що еквівалентно 9186 грн. В той же час Гадяцький дитячий будинок здійснив ОСОБА_3 виплату грошової допомоги в розмірі 3625 грн., а не 9186 грн., як це передбачено Законом. Таким чином, сума не виплаченої одноразової грошової допомоги відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» складає 5561 грн. Так як відповідачем були грубо порушені права неповнолітнього, прокурор з метою захисту його прав звернувся до суду.

Прокурор Гринь В.О. позовну заяву підтримав, суду пояснив, що неповнолітній ОСОБА_3 при відрахуванні з школи-інтернату з направленням на навчання мав право на отримання одноразової допомоги, як дитина позбавлена батьківського піклування в розмірі 9186 грн., однак йому була виплачена допомога лише в сумі 3625 грн., яка підлягає стягненню.

Представники відповідача Деркаченко А.В. та Білоха В.М. позов не визнали, пояснили суду, що допомога випускнику ОСОБА_3 була виплачена відповідно до вимог Міністерства освіти України, де передбачено, що одноразова виплата у заявленому розмірі виплачуються тим дітям, які працевлаштувалися або вступили до вищого навчального закладу. Так як ОСОБА_3 вступив у навчальний заклад - ПТУ, йому було виплачено кошти, передбачені кошторисом.

Професійно-технічне училище № 56, орган опіки і піклування Гадяцької районної державної адміністрації, Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації звернулися до суду з заявами про розгляд справи без участі представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 від батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Рішенням Дзержинської міської ради Донецької області № 292 від 15.10.15р. ОСОБА_3 встановлено статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Наказом директора Гадяцького дитячого будинку Полтавської обласної ради від 3 березня 2016 року № 23 ОСОБА_3 зараховано до складу вихованців цього закладу.

Наказом директора Гадяцького дитячого будинку Полтавської обласної ради від 30 серпня 2016 року № 106 ОСОБА_3 відраховано зі складу вихованців дитячого будинку.

Відповідно довідки професійно-технічного училища № 56 ОСОБА_3 дійсно навчається в ПТУ -56 с. Яреськи з 1 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року.

Згідно платіжного доручення № 2148 від 25 серпня 2016 року ОСОБА_3 перерахована матеріальна допомога в сумі 3625 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою.

Державні соціальні стандарти для дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку.

Державні соціальні стандарти і нормативи встановлюються в тому числі щодо мінімального матеріального забезпечення, витрат на харчування, одяг та взуття; мінімального стандарту разової державної фінансової допомоги при закінченні такими дітьми виховного, навчального закладу.

Відповідно до ст. 8 цього ж Закону держава здійснює повне забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа.

Допомога та утримання таких дітей не може бути нижчою за встановлені мінімальні стандарти, що забезпечують кожній дитині рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку на рівні, не нижчому за встановлений прожитковий мінімум для таких осіб.

Право на повне державне забезпечення в навчальних закладах мають діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, віком до вісімнадцяти років та особи з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, при продовженні навчання до 23 років або до закінчення відповідних навчальних закладів.

Випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Вартість повного державного забезпечення у грошовому еквіваленті для дітей віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років та осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, до двадцяти трьох років визначається відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум".

Стаття 9 Закону визначає, що витрати на утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа у сім'ях опікунів, прийомних сім'ях, дитячих будинках сімейного типу, у державних закладах фінансуються з державного, обласних бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, інших джерел, не заборонених законодавством.

Витрати на фінансування заходів щодо соціального забезпечення дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб із їх числа передбачаються в Державному бюджеті України окремим рядком.

Зміст вищенаведених норм законодавства свідчить про те, що Кабінету Міністрів України доручено визначити порядок забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування одягом і взуттям, в тому числі, встановити нормативи такого забезпечення. Мінімальний розмір одноразової грошової допомоги, яка виплачується випускникам, визначений Законом, виплата цих сум в більшому розмірі здійснюється за рахунок навчального закладу або відповідної установи.

Згідно із статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2016 року становив 1531 грн.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_3, як випускнику Гадяцького дитячого будинку з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування у віці до 18 років, при випуску з навчального закладу мала бути нарахована та виплачена одноразова грошова допомога у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, тобто в сумі не менше 9186 грн.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи з вищевикладеного, а також з урахуванням загальних засад пріоритетності законів над іншими підзаконними нормативними актами, суд вважає, що при вирішенні даного спору застосуванню підлягає частина 7 статті 8 Закону. Відповідач мав нарахувати та виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу у розмірі не меншому, ніж визначено частиною 7 статті 8 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей позбавлених батьківського піклування".

За таких обставин суд вважає, що з відповідача слід стягти не донараховану одноразову грошову допомогу ОСОБА_3, як це визначено чинним законодавством та сплачений прокуратурою судовий збір.

Керуючись ст.ст. 4, 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст.ст. 8-11, ч.4 ст.70 ,71, 86, 94, 159, 163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

позовну заяву Миргородської місцевої прокуратури в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Гадяцького дитячого будинку Полтавської обласної ради, треті особи на стороні позивача професійно-технічне училище № 56, орган опіки і піклування Гадяцької районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації про стягнення одноразової грошової допомоги задовольнити.

Стягти з Гадяцького дитячого будинку Полтавської обласної ради одноразову грошову допомогу на користь ОСОБА_3 в розмірі 5561 грн.

Стягти з Гадяцького дитячого будинку Полтавської обласної ради на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати на сплату судового збору в сумі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Головуюча Л. В. Максименко