Справа № 299/2516/16-а
Суддя: Надопта А. А.
Дата ухвалення: 2016-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
_______________________________________________________Справа № 299/2516/16-а
Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2016 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів в письмовому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до ДОП Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу ГУНП в Закарпатській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до ДОП Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу ГУНП в Закарпатській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії БР №122086 від 08.09.2016р. у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адмінвідповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що при винесенні вказаної постанови і притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 255,00 грн., особою, що її склала, порушено його права, так як дане правопорушення він не скоював, рух транспортних засобів в напрямку, в якому позивач рухався, не заборонений (за відсутністю на те відповідного знаку), дана постанова була складена в день події із одночасним складанням протоколу про адмінправопрушення, при винесенні оспорюваної постанови відповідач порушив вимоги ст.ст.7,268 КУпАП, а відтак, на підставі наведеного, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії БР №122086 від 08.09.2016р. по справі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач не з»явився, проте подав до суду 27.10.2016р. заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав повністю та просив такі задоволити з підстав, наведених у позовній заяві, а справу розглянути у його відсутності у зв»язку із сімейними обставинами.

Відповідно до ч.2,4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, та суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використанні як доказ у справі.

Відповідач - ДОП Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу ГУНП в Закарпатській області, як суб'єкт владних повноважень, належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить, зокрема, судовою повісткою, яку відповідній уповноваженій особі відповідача Г.Ю.Шаркаді вручено 20.10.2016р. особисто /а.с.8/, але представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився і від нього не надійшло жодного клопотання про відкладення розгляду справи або про поважні причини його неявки, а тому на підставі ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи та її вирішення на підставі наявних у ній доказів, які є достатніми.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємов"язку, суд приходить до наступного.

Конституція України (ст.3) визначає, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов"язком держави.

В судовому засіданні встановлено, що оспорюванню постановою БР №122086 від 08.09.2016р. /а.с.5/, в якій зазначено, що 08.09.2016р. о 12.00 годин водій автомобіля марки «АУДІ-80», д.р.н. НОМЕР_1 порушив правила ПДР України, а саме: в м.Виноградів по вул.Українська водій керував автомобілем марки «АУДІ-80», д.р.н. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.20.1 (проїзд заборонено), у зв»язку з чим позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил п.2.20.1 ПДР України та призначене адміністративне стягнення за ст.122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Розглядаючи вказану справу на підставі наведених і встановлених у судовому засідання фактів суд констатує, що вони регулюються правовідносинами, визначеними нормами КУпАП.

Зокрема, відповідно до положень ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з»ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіривши наявність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що підстави у відповідача для притягнення позивача до адміністративної відповідальності були.

Як достовірно встановлено у суді та фактично не заперечується самим позивачем у позові його притягнуто до адміністративної відповідальності саме за порушення ПДР України, а саме- не виконав вимогу дорожнього знаку 2.20.1 (проїзд заборонено) під час керування 08.09.2016р. в м.Виноградів по вул.Українській транспортним засобом марки «АУДІ-80», д.р.н. НОМЕР_1, що і стверджено даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №122086 від 08.09.2016р., який є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів у справі, а відтак на позивача правомірно накладено за ст.122 ч.1 КУпАП адмінстягнення у вигляді штраф в розмірі 255,00 грн.

Так, нормами ст.122 ч.1 КУпАП (перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху) передбачена, зокрема, і відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення встановлених вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини дороги, за що передбачене адміністративне стягнення у вигляді штрафу від 15-ти до 25-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Дана норма КУпАП повністю узгоджується і з вимогами Правил дорожнього руху України, згідно яких, зокрема, 2.20.1 (проїзд заборонено)

При цьому суд виходить з того, що саме ст.122 ч.1 КУпАп передбачає відповідальність особи за порушення вимог Правил дорожнього руху України, зокрема, щодо порушення вимог дорожнього знаку- проїзд заборонено, за якою позивач і був притягнутий до адмінвідповідальності.

Насправді, з матеріалів справи вбачається, що розмір штрафу, накладений на позивача, правильно визначений відповідно до санкції даної статті, з урахуванням скоєного правопорушення, особи порушника та його майнового стану. Оспорювана постанова та протокол про адміністративне правопорушення складено посадовою особою в межах її службових та посадових повноважень, передбачених ст.255 КУпАП.

Всі інші обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо протиправності винесеної постанови, не вказують на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАп та не свідчать про наявність в діях відповідача протиправних дій, які б порушували законні права позивача.

Крім цього, відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що відповідач належним чином і зробив, зафіксувавши з боку позивача факт адміністративного правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

З огляду на вищевказане, оспорювана позивачем постанова є такою, що прийнята із дотриманням встановленої статтею 258 КУпАП процедурою, при її винесені прав позивача порушено не було, а тому підстав для скасування постанови БР №122086 суд не знаходить.

На підставі наведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів в їх сукупності відповідно до вимог ст.86 КАС України, суд приходить до переконання, що в позові необхідно відмовити.

Відповідно до вимог ст.3 Конституції України, ст.ст.247,258,292-295 КУпАП та керуючись ст.ст.7,71,86,159,161-163,167 КАС України , суд-

П О С Т А Н О В И В:

У адміністративному позові ОСОБА_1 до ДОП Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу ГУНП в Закарпатській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення- відмовити.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст.160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст.167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Головуючий А. А. Надопта