Справа № 819/3439/15
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Справа № 876/1273/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Макарика В.Я., Глушка І.В.,

з участю

секретаря судового засідання Малетич М.М.,

представників позивача Снігур В.Ф., Равліва М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Будівельні матеріали» до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

23 листопада 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю «Будівельні матеріали» звернулося до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про визнання протиправними дій щодо неправильного ведення обліку сум в картках особового рахунку підприємства з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій та зобов'язання внести зміни в картки особового рахунку ТДВ «Будівельні матеріали» з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом зменшення нарахованих платіжних сум на 124638 грн 87 коп.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі щодо неправильного ведення обліку сум в картках особового рахунку ТДВ «Будівельні матеріали» з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі внести зміни в картки особового рахунку ТДВ «Будівельні матеріали» з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом зменшення нарахованих платіжних сум на 124638 грн 87 коп.

Із таким судовим рішенням не погодилося управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати її та прийняти нову, про відмову у задоволенні позовних вимог. В обгунтування доводів апеляційної скарги зазначило, що судом першої інстанції не враховано положення Порядку № 21-1 від 27 вересня 2010 року, а наведені у судовому рішенні норми вирвані з контексту цього нормативно-правового акту. Так, не взято до уваги положення пунктів 6.4 та 6.5, якими передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 «Прикінцевих положень» Закону (згідно з додатками 6.7), які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та пртягом 10 днів із новопризначених пенсій. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року у справі № 4535/11 вирішено спір про стягнення з ТДВ «Будівельні матеріали» 124638,84 грн заборгованості за період з 2007 року по 25 січня 2009 року, і питання законності розрахунків не вирішувалося. На підставі цього рішення про відмову у стягненні коштів не можна вносити зміни до обліку щодо розміру заборгованості.

Представники позивача у судовому засіданні заперечили щодо задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2010 року по адміністративній справі № 2-а-682/09/1970 позов управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області задоволено, стягнуто з ТДВ «Будівельні матеріали» заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 124638 грн 87 коп (а.с. 8-9).

20 квітня 2012 року відповідно до пункту 7 розділу XVIII Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI, управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільському районі прийнято рішення № 8 про розстрочення ТДВ «Будівельні матеріали» 184662,45 грн. зобов'язань по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій призначених на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на період з 20 липня 2012 року по 20 жовтня 2015 року (а.с. 13).

На підставі рішення про розстрочення ТДВ «Будівельні матеріали» було сплачено 117511,62 грн. (а.с. 43-56).

21 січня 2014 року постановою Львівського апеляційного адміністративного суду по справі було скасовано постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2010 року у справі № 2-а-682/09/1970 та прийнято нову, якою в позові управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі про стягнення з ТДВ «Будівельні матеріали» заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій в сумі 124638 грн 87 коп відмовлено (а.с. 10 -12).

Враховуючи викладене, позивач вважає, що в суму боргу 184662,45 грн безпідставно було включено суму заборгованості в розмірі 124638,87 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент судового розгляду справи судом було відмовлено у стягненні з позивача на користь управління Пенсійного фонду коштів на відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за 2007-2009 роки, чим фактично підтверджено протиправність дій органу Пенсійного фонду при формуванні сум заборгованості.

Апеляційний суд не погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах був передбачений «Інструкцією про порядок внесення підприємствами і організаціями коштів Пенсійному фонду України на виплату пенсій за віком на пільгових умовах», затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України 17.04.1992 року № 3-7/3, відповідно до якої витрати на виплату пенсій за віком на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій, на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому, стаж роботи на останньому підприємстві враховується для визначення частки плати у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб, він додається до необхідного стажу, для призначення пенсії на пільгових умовах. Ці ж положення містить п. 6.2 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України», затвердженої Постановою правління ПФУ від 19.12.2003 року № 21-1.

Відповідно до п. 6.4 «Інструкції про порядок внесення підприємствами і організаціями коштів Пенсійному фонду України на виплату пенсій за віком на пільгових умовах» розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно до п. 6.8 «Інструкції про порядок внесення підприємствами і організаціями коштів Пенсійному фонду України на виплату пенсій за віком на пільгових умовах» підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Предметом переданого на вирішення суду спору є правомірність дій відповідача при складанні розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, який надсилається позивачеві для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій і відповідно зазначення цих сум у картках особового рахунку.

У той же час, відображення відповідачем у карках особового рахунку позивача сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених працівникам позивача на пільгових умовах, що згідно складених на ці роки розрахунків підлягають до відшкодування, не є обставиною, з якою закон пов'язує виникнення у суб'єкта господарювання обов'язку з покриття витрат органу Пенсійного фонду на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки зазначений обов'язок виникає безпосередньо в силу положень 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У випадку незгоди страхувальника із сумою, заявленою до відшкодування, зазначені кошти стягуються із страхувальника у судовому порядку за позовом органу Пенсійного фонду. При цьому обґрунтованість включення органом Пенсійного фонду до розрахунку тих чи інших сум перевіряє суд, що розглядає позов про стягнення.

Таким чином, колегія суддів вказує на відсутність факту порушення прав позивача у сфері публічно-правових відносин з боку відповідача при відображенні сум у картках особового рахунку на підставі складених розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам на пільгових умовах, до досягнення ними пенсійного віку, у зв'язку з чим не погоджується із позицією суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 198, п. 1 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та приймає нову, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову, прийнявши нову про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Тернопільському районі Тернопільської області задовольнити, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 січня 2016 року у справі № 819/3439/15 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Будівельні матеріали» відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.О. Большакова

Судді В.Я. Макарик

І.В. Глушко

Повний текст виготовлено 15 листопада 2016 року.