Справа № 823/782/16
Суддя: Мєзєнцев Є.І.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/782/16 Головуючий у 1-й інстанції: Гарань С.М.
Суддя-доповідач: Мєзєнцев Є.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Чаку Є.В., Шелест С.Б., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси про визнання неправомірною відповіді, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2016 ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси про визнання відповіді від 16.06.2016 за №1175/Г-12/01-22 неправомірною, про зобов'язання відповідача направити позивачу конкретні відповіді на кожне з його чотирьох питань, викладених в заяві від 02.06.2016, про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. 04.07.2016 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просив зобов'язати відповідача видати для вивчення справу № 25 по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112 та визнати протиправною постанову від 30.05.2016 № 2301/12052/1112.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.06.2016 ОСОБА_2 звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси із заявою в якій просив: - видати його особову справу № 25 по якій прийнято незаконну постанову від 30.05.2016 № 2301/12052/1112 (з можливістю зняття необхідних ксерокопій); - надати письмові відповіді: щодо розшифровки № 2301/12052/1112 по його складовим, причин не направлення постанови № 2301/12052/1112 відділу примусового виконання рішень, а також щодо мети направлення апеляційної скарги на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2016 у справі № 711/12517/14-а після спливу терміну на її подачу.

Зазначені питання були розглянуті начальником Відділення виконавчої дирекції Фонду та листом від 16.06.2016 № 1175/Г-12/01-22 надано відповідь, яку ОСОБА_2 отримав 17.06.2016.

Вважаючи, що лист-відповідь відповідача від 16.06.2016 є формальною відпискою, яка не дає чітких та обґрунтованих відповідей на поставлені ним питання, ОСОБА_2 звернувся з відповідним позовом до суду за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами ст. 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. При цьому, заявою є звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 Закон України "Про звернення громадян", звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_2 звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси із заявою, яка зареєстрована відповідачем 02.06.2016 за вхід. № Г-12.

Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду (ч.1 ст.7 Закону № 393/96).

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

За приписами ч. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

Дослідивши лист-відповідь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси від 16.06.2016 № 1175/Г-12/01-22 на заяву позивача від 02.06.2016 суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що остання була розглянута уповноваженою особою, у строки, що передбачені Законом України "Про звернення громадян", з наданням чітких, аргументованих та вичерпних відповідей на поставлені позивачем питання, в зв'язку з чим неправомірність дій відповідача в даному випадку відсутня. За наведеного, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання відповіді від 16.06.2016 за №1175/Г-12/01-22 неправомірною та зобов'язання відповідача направити позивачу конкретні відповіді на кожне з його чотирьох питань, викладених в заяві від 02.06.2016.

Відносно позовної вимоги ОСОБА_2 щодо визнання протиправною постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду від 30.05.2016 № 2301/12052/1112, якою йому відмовлено у призначенні страхових виплат, суд зазначає наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 12.11.2001 ОСОБА_2 звернувся до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з заявою про призначення страхових виплат, в зв'язку з нещасним випадком на виробництві.

Листом Відділення від 26.12.2001 № 531 позивача було повідомлено, що розгляд його заяви буде здійснюватись після прийняття судом відповідного рішення.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2004 у справі № 2-59/04 (в тексті рішення назва судової установи визначена як «Суд Придніпровського району м. Черкаси») за позовом ОСОБА_2 до Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Черкаського обкому профспілки працівників і підприємців торгівлі, громадського харчування та послуг, Черкаського обкому профспілки працівників споживчої кооперації, третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у м. Черкаси про відшкодування, завданої ушкодженням здоров'я і стягнення моральної шкоди, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 08.07.2004 та ухвалою Верховного Суду України від 22.12.2005 - ОСОБА_2 відмовлено у праві на відшкодування шкоди, в зв'язку з тим, що нещасний випадок, який стався з ним, не може вважатися пов'язаним з виробництвом.

Водночас, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2016 у справі № 711/12517/14-а встановлено, що Відділенням не була розглянута заява ОСОБА_2 від 12.11.2001, у відповідності до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", тобто не було прийняте відповідне рішення, в зв'язку з чим суд зобов'язав Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси розглянути справу за заявою ОСОБА_2 від 12.11.2001, яка була зареєстрована Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Черкаси 13.11.2001 за № 25 з доданими до неї документами та прийняти рішення відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України, які спричинили втрату працездатності".

На виконання постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2016 у справі № 711/12517/14-а відповідачем прийнято постанову від 30.05.2016 № 2301/12052/1112, якою ОСОБА_2 відмовлено у призначенні страхових виплат та наданні соціальних послуг, у зв'язку з тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2004 у справі № 2-59/04 встановлено, що нещасний випадок, який стався з позивачем 06.05.1987, не пов'язаний з виробництвом.

Аналіз досліджених матеріалів справи свідчить, що оскаржувана позивачем постанова Фонду від 30.05.2016 була прийнята на підставі рішення суду від 13.04.2016, яким зобов'язано Відділення виконавчої дирекції Фонду розглянути справу за заявою ОСОБА_2 від 12.11.2001 р.

Більше того, в контексті Преамбули Європейської Конвенції з прав та основоположних свобод людини та частини 2 статті 8 КАС України визначається, що одним із аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (певності), який, серед іншого, вимагає, щоби остаточне рішення суду не ставилось під сумнів будь-ким (рішення ЕСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії»).

Беручи до уваги, що постанова відповідача від 30.05.2016 № 2301/12052/1112, якою відмовлено позивачеві в призначенні страхових виплат, ґрунтується на рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.04.2004 у справі № 2-59/04, яке набрало законної сили та було обов'язковим до виконання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Водночас, позовна вимога про зобов'язання відповідача видати для вивчення справу № 25 по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112 не була розглянута судом першої інстанції (в мотивувальній частині відсутні дані про правову та фактичну оцінку цих позовних вимог, а також відсутні дані про дослідження доказів по цих вимогах) чим було порушено норми процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Як вбачається з постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси, від 13.04.2016 у справі №711/12517/14-а, яка набрала законної сили 25.04.2016 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 про зобов'язання відповідача відновити справу №25, оскільки оригінал заяви ОСОБА_2 від 12 листопада 2001 року, яка була зареєстрована Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси 13 листопада 2001 року за №25 з доданими до неї документами знаходиться у відповідача в матеріалах іншої справи №12052.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КАС України обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

За наведеного, враховуючи встановлену раніше судом фактичну відсутність справи №25 як такої (що повністю визнається відповідачем в пункті 12 заперечень проти апеляційної скарги від 10.11.2016, т.2 а.с. 210-214) та відсутність факту її відновлення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача видати для вивчення справу № 25 по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112.

Крім того, беручи до уваги, що судом встановлено відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2, позовна вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. також не підлягає задоволенню як похідна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови суду першої інстанції є вирішення не всіх позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції змінити з постановленням нового рішення в частині позовних вимог про зобов'язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси видати для вивчення справу № 25 по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року в частині позовних вимог про зобов'язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси видати для вивчення справу № 25 по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112 - змінити.

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Черкаси видати для вивчення справу № 25 по якій сформований фальсифікат під видом постанови № 2301/12052/1112 - відмовити.

В решті постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

суддя Є.В.Чаку

суддя С.Б.Шелест

Головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.

Судді: Шелест С.Б.

Чаку Є.В.