Справа № 464/4389/16-а,2-а/464/205/16
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 р. Справа № 876/5693/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.

позивача ОСОБА_1

представників відповідача Прус Ю.І., Буй І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 06.07.2016 року в справі №464/4389/16-а за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України, Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України про визнання визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У травні 2016 року позивач - ОСОБА_1 - звернувся в суд з позовом до інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 10.05.2016 року №867052.

Протокольною ухвалою судового засідання 13.06.2016 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача УПП у м. Львові ГУНП України.

Постановою Сихівського районного суду м. Львові від 06.07.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. Вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, залучення співвідповідача; відмову в задоволенні клопотання позивача про відмову від позовних вимог до Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України; висловлення заперечення проти позову сторонньою юридичною особою - Управлінням патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України, до якого у позивача претензій не було. Натомість відповідач - інспектора роти №6 батальйону №1 Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України не з'являвся в судові засідання та заперечень щодо позову не висловлював.

В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів.

Відповідач вимоги апеляційної скарги заперечив за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 10.05.2016 року інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України Буй І.І. винесена постанова серії ПС 2 № 867052 у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача. Останній був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за те, що 09.05.2016 року об 11 годин 58 хвилин на вулиці Б.Хмельницького в м. Львові, біля будинку № 275, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «HONDA CIVIK», д.р.н. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», здійснивши поворот ліворуч, чим порушив вимоги п. 8.4 «г» Правил дорожнього руху.

Вважаючи зазначену вище постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з доведеності факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також з того, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з наступних мотивів.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Дорожній знак 4.1 «Рух прямо» відноситься до наказових знаків, вимоги яких є обов'язковими.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, факт невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» підтверджується наданим відповідачем відеозаписом, а також поясненнями позивача. Останній не заперечує порушення вимог дорожнього знаку, натомість вказує на порушення процесуальних норм відповідачем.

Зокрема, посилається на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у формі, яка була скасована Наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року та не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Однак зазначене не заслуговує на увагу, оскільки, як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідно до пункту 18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про національну поліцію» до 31.12.2016 року поліції дозволяється використання бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України. Таким чином, відповідачем правомірно використано бланк постанови, серії ПС2 № 867052.

Щодо посилань апелянта на залучення судом першої інстанції співвідповідача - Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України, в порушення норм процесуального права, таке не впливає на правомірність висновків суду першої інстанції та результати розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, факт порушення правил дорожнього руху з боку позивача знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та не оспорюється позивачем, постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена компетентним органом, з дотриманням вимог законодавства, а покарання застосовано в межах санкції ч. 1 ст. 122 КпАП України, відтак, відсутні законні підстави для визнання дій відповідача Буй І.І., протиправними, а також для визнання протиправною постанови від 10.05.2016 року.

З інших підстав та в іншій частині апелянт рішення суду першої інстанції не оскаржував.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м. Львова від 06.07.2016 року в справі №464/4389/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

Шавель Р.М.

Повний текст ухвали складено 14.11.2016 року.