Справа № 157/585/16-а
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року № 876/6040/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

09 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області, в якому просила визнати неправомірними дії УПФ щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи з 90% від суми заробітної плати. Також позивач просила зобов'язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку за минулий час, але не більш як за 12 місяців на час звернення за перерахунком, тобто за період з 05 травня 2015 по 01 грудня 2015 року з розрахунку заробітної плати згідно довідки № 18-196 вих. від 28 квітня 2016 року та за період з 1 грудня 2015 року з врахуванням фактично виплачених сум та без обмеження її максимальним розміром у розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку з розрахунку заробітної плати згідно довідки № 18-197 вих. від 28 квітня 2016 року та здійснювати подальшу виплату пенсії у розмірі 90 відсотків від середньомісячного заробітку без обмеження її максимальним розміром.

Камінь-Каширський районний суд Волинської області постановою від 11 липня 2016 року позов задовольнив частково.

Визнав дії управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо відмови у перерахунку пенсії призначеної ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі її заяви від 05 травня 2016 року та довідки прокуратури Волинської області від 28 квітня 2016 року №18-197 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, протиправними.

Зобов'язав управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі її заяви від 05 травня 2016 року та довідки прокуратури Волинської області від 28 квітня 2016 року №18-197 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку починаючи з 01 травня 2016 року.

У задоволенні решти вимог відмовив за безпідставністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, позицію, висловлену в постанові Верховного суду України від 01 березня 2016 року (справа № 21 -3397а15), де зроблено інший правовий висновок щодо застосування судом шестимісячного строку звернення до суду. Зокрема, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України зазначає, що позивач не пропустив строку звернення до суду, оскільки 18 листопада 2014 року звернувся до управління ПФУ з заявою про перерахунок пенсії, 01 грудня відповідач відмовив йому у перерахунку, і в грудні ж 2014 року позивач оскаржив вказану відмову управління ПФУ в суді.

За таких обставин, з врахуванням заяви від 11.10.2016 року, позивач просить скасувати постанову суду першої та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Камінь-Каширському районі Волинської області, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». 01 березня 2008 року проведено перерахунок пенсії позивачки відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсій (далі-Постанова) згідно поданої заяви від 26 березня 2008 року та довідки про заробітну плату на посаді старшого помічника прокурора №18/113 від 29 лютого 2008 року.

05 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про проведення перерахунку і виплату її пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату станом на 14 червня 2012 року та 01 грудня 2015 року на посаді старшого прокурора прокуратури №18-196, №18-197 від 28.04.2016 року.

Однак, листом управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському Волинської області від 20.05.2016 року №67/Д-01 позивачці відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що право на пенсійне забезпечення позивача не може бути звужене чи обмежене, а тому при перерахунку пенсії відповідачем безпідставно відмовив у перерахунку та виплаті пенсії позивача, розрахованої із розміру 90% від суми місячного заробітку. Разом з тим, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги лише з 01 травня 2016 року, враховуючи те, що із заявою про перерахунок пенсії позивач звернулася лише 05 травня 2016 року.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, проте є лише частково вірними з таких міркувань.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено ст.50-1 Закону №1789-ХІІ, редакція якої неодноразово змінювалась.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (із змінами внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663-111, що діяла станом на жовтень 2001 року) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Згідно ч. 13 цієї статті обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Відповідно до ч.ч. 17, 18 ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок, призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівниками виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом зменшено максимальний розмір при призначенні пенсії до 80 відсотків місячного заробітку.

Згідно з пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (Закон набрав чинності з 1 жовтня 2011 року) обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Крім того, з 01.01.2015 р. вступив в дію Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким внесено ряд змін до ЗУ "Про прокуратуру", зокрема до ч. 18 ст. 50-1, відповідно до яких умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином внесені зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка діяла на час призначення пенсії.

Відтак, враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, апеляційний суд виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно дост.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 10 грудня 2013 року в справі №21-420а13.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії з розрахунку 90% від суми місячного заробітку.

При розгляді цієї справи слід застосовувати положення спеціальних норм, а саме Закону № 1789-ХІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Так, у частині вісімнадцятій статті 50-1 цього Закону передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області із заявою про перерахунок пенсії 05 травня 2016 року, а отже, у зв'язку з обмеженням терміну виплати нормами спеціального закону виплата має бути здійснена за 12 місяців до дня звернення ОСОБА_1 до органу ПФУ за перерахунком пенсії, а саме з 05 травня 2015 року.

Зазначена правова позиція, окрім іншого, була висловлена Судовою палатою у адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 01 березня 2016 року у справі № 21-3397а15.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ст.41, ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 11 липня 2016 року у справі № 157/585/16-а - скасувати та прийняти нову постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі її заяви від 05 травня 2016 року та довідки прокуратури Волинської області від 28 квітня 2016 року №18-197 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Камінь-Каширському районі Волинської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Волинської області від 28.04.2016 року № 18-196 про розмір заробітної плати, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, за період з 05 травня 2015 року по 01 січня 2016 року, та довідки прокуратури Волинської області від 28 квітня 2016 року № 18-197 про розмір заробітної плати, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, починаючи з 01 січня 2016 року з урахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у Камінь-Каширському районі Волинської області на користь ОСОБА_1 1157 (одна тисяча сто п'ятдесят сім) грн. 20 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 14 листопада 2016 року.