Справа № 812/1292/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 листопада 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1292/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, -

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - Позивач) до Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (далі - Відповідач) про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначив, що з 2003 року проходив службу в органах внутрішніх справ України на посаді заступника начальника сектору карного розшуку Рубіжанського міського відділу ГУМВС України у Луганській області у спеціальному званні капітана міліції. З 06.09.2014 по теперішній час безпосередньо брав участь в антитерористичній операції. За період з 06.09.2014 по 31.12.2014 винагороду за участь в АТО не отримав.

У відповідності з розрахунком наведеним в адміністративному позові просив стягнути на свою користь з Відповідача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції, а саме: за вересень 2014 року - 3606,50 грн; за жовтень 2014 року - 4441,25 грн; за листопад 2014 року - 1702,74 грн; за грудень 2014 року - 2338,45 грн; загальна сума складає - 12088,94 грн.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, про що подав заперечення (а.с. 17-19), у яких просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування зазначив, що наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 Позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 06.09.2014. Для виплати винагороди кошти були надані за окремою бюджетною програмою. Відповідно до довідки від 10.08.2016 № 169/11/36 Позивачу було нараховано грошове забезпечення у розмірі 23498,03 грн з урахуванням нічних, індексації та матеріальної допомоги. Вважає, що до складу місячного грошового забезпечення, з якого повинна обраховуватись винагорода не повинні входити суми матеріальної допомоги та індексації. Враховуючи кількість днів безпосередньої участі Позивача в АТО, винагорода повинна складати у жовтні 2014 року - 4398,75 грн, у листопаді 2014 року - 1759,50 грн, у грудні 2014 року - 2298,15 грн. Окрім того зазначений наказ СБУ, виданий вже по закінченню бюджетного періоду, тому Відповідач був позбавлений можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за спірний період.

Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Ухвалою суду від 15 листопада 2016 року вирішено розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини другої статті 17 КАС України).

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), проходив службу в Рубіжанському міському відділі ГУМВС України у Луганській області.

Відповідно до інформації, зазначеній в довідці від 28.10.2016 № 6/4-92л/к, ОСОБА_2 наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158, з 06.09.2014 був включений до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосеред6ю участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення. Наказом АТЦ при СБУ від 29.10.2015 № 302 з 28.07.2015 Позивач був виключений зі складу сил та засобів, які залучалися та брали безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення (а.с. 21).

Зазначена інформація кореспондується з інформацією, зазначеною у довідці про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 08.07.2015 №ВДЗ/7194/А (а.с. 9).

Згідно зі статтею 1 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон № 108), заробітна плата виплачується працівникові власником або уповноваженим органом, та виплата заробітної плати проводиться за місцем роботи (статті 24 цього Закону). Крім того, відповідно до пункту 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам необхідно враховувати, що згідно зі статтею 21 Кодексу законів про працю України належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Оскільки Позивач безпосередньо перебував у трудових відносинах та отримував заробітну плату в Рубіжансько міському відділі ГУМВС України у Луганській області, врахуванням вищевикладеного належним відповідачем у справі є Рубіжанський міський відділ ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (далі - Постанова №158) військовослужбовцям у 2014 році виплачувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 158 за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Пунктом 3 наказу МВС України від 13.12.2007 № 49 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Статтею 43 Конституції України, зокрема, передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до пункту 2 наказу від 23.07.2014 № 719 «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Згідно до вимог статті 2 Закону № 108 в структуру заробітної плати входять: основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

На підставі викладеного, сума винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях встановлених пунктом 2 Постанови № 158 входить до структури заробітної плати.

З системного аналізу наведених вище правових положень Постанови № 158 та Наказу № 719, з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у контексті пункту 2 Постанови № 158, суд дійшов висновку, що спірна винагорода обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі. Таким чином, зазначеним наказом передбачено виплата винагороди за минулий період без будь-яких обмежень.

Однак, з додатку 26 до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) вбачається, що одноразова допомога на оздоровлення та допомога на вирішення соціально-побутових питань не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, тому відповідно до вимог наказу № 719 МВС України вона не може бути врахована при обчисленні винагороди за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Згідно інформації, зазначеній в довідці про доходи за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року від 10.08.2016 № 169/ІІІ/36-16, яка видана Рубіжанським міським відділом ГУМВС України у Луганській області, Позивачу у вересні 2014 року нараховано 3450,00 грн - грошового забезпечення, 156,50 грн - нічних, 135,20 грн - індексації; у жовтні 2014 року - 4398,75 грн - грошового забезпечення, 42,50 грн - нічних, 135,20 грн - індексації; у листопаді 2014 року - 4398,75 грн - грошового забезпечення, 185,14 грн - індексації, 800,00 грн - матеріальної допомоги на оздоровлення; у грудні 2014 року - 3746,88 грн - грошового забезпечення, 89,25 грн - нічних, 219,24 грн - індексації, всього за період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2014 року загальна сума доходу становить 23498,03 грн (а.с. 8).

Згідно інформації, зазначеній у довідці від 11.08.2016 № 186/111/36-2016 Позивач в період з 06.09.2014 по 31.12.2014 перебував у відпустці з 13.11.2014 по 17.12.2014 (а.с. 10).

Позивачем, виконаний розрахунок позовних вимог з урахуванням розміру грошового забезпечення, тривалості його участі в АТО, з врахуванням сум нічних (а.с. 3 - зворотній бік).

Пунктом 3 наказу МВС України від 13.12.2007 № 49 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (далі - Інструкція), установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до Додатку № 26 Постанови КМУ від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» визначено, що доплата за службу в нічний час входить до складу додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, до суми грошового забезпечення, з якого повинна обчислюватись винагорода за безпосередню участь в АТО входить доплата за роботу в нічній час.

Враховуючи, що відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 Позивача залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з 06.09.2014, а тому винагорода Позивачу за участь в Антитерористичної операції повинна була сплачуватись саме з вказаного періоду.

Таким чином, розмір винагороди за безпосередню участь в АТО, яка підлягає стягненню на користь Позивача за 2014 рік повинен становити за вересень 2014 року - 3450,00 грн (3606,50 грн (сума грошового забезпечення за вересень 2014 року) + 156,30 грн - нічних) : 30 діб (кількість днів у вересні) = 125,43 грн (за одну добу) х 25 діб (кількість днів участі в АТО, участь в АТО з 06.09.2014); за жовтень 2014 року - 4441,25 грн (грошове забезпечення за жовтень 2014 року - 4398,75 грн + 42,50 грн - нічні); за листопад 2014 року -1702,74 грн (4398,75 грн - грошове забезпечення за листопад 2014 року : 30 = 146,63 грн (за одну добу) х 12 діб (кількість днів участі в АТО (18 діб перебував у черговій відпустці з 13.11.2014 по 17.12.2014); за грудень 2014 року - 2338,45 грн (5088,75 грн - грошове забезпечення за грудень 2014 року + 89,25 грн - нічні) : 31 добу = 167,03 грн х 14 діб (кількість днів участі в АТО (17 діб перебував у черговій відпустці з 13.11.2014 по 17.12.2014), всього за 2014 рік - 12088,94 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованою суму винагороди в розмірі 12088,94 грн.

В своїх заперечення Відповідач зазначає, що наказ АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 був виданий по закінченню бюджетного періоду, а тому Відповідач по справі були відсутні правові підстави для виплати коштів за участь в АТО за спірний період. Для виплати винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат, тобто кошти були надані за окремою бюджетною програмою.

Суд не приймає посилання представника відповідача на відсутність у ліквідаційної комісії видатків на виплату Позивачеві винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, оскільки Європейський Суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Відповідно до статті 32 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, юрисдикція Європейського Суду з прав людини поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї.

Відповідно до пункту 1 Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Відповідача винагороди за безпосередню участь в Антитерористичної операції в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення обґрунтованими, однак, у зв'язку з тим, що Позивач залучений до участі в АТО з 06.09.2014, а в період з 13.11.2014 по 17.12.2014 перебував у черговій відпустці, а також враховуючи розмір грошового забезпечення Позивача за спірний період, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участі в антитерористичній операції за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року у розмірі 12088,94 грн, а тому вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється у зв'язку з їх відсутністю.

Керуючись статтями 2, 8, 10, 11, 158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції задовольнити повністю.

Стягнути з Рубіжанського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії (, місцезнаходження: 93000, Луганська область, м. Рубіжне, вулиця Смирнова, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: 93012, АДРЕСА_1) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період вересень - грудень 2014 року у загальному розмірі 12088 (дванадцять тисяч вісімдесят вісім) гривень 94 копійки, в тому числі - за вересень 2014 року - 3606 (три тисячі шістсот шість) гривень 50 копійок, за жовтень 2014 року - 4441 (чотири тисячі чотириста сорок одна) гривня 25 копійок, за листопад 2014 року - 1702 (одна тисяча сімсот дві) гривні 74 копійок, за грудень 2014 року - 2338 (дві тисячі триста тридцять вісім) гривень 45 копійок; з відрахуванням податків та обов'язкових платежів до бюджетів всіх рівнів.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя С.М. Чиркін