Справа № 812/1222/16
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 листопада 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1222/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання - Бутенко К.В.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції, -

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції.

В обґрунтування позову зазначив, що з 12.10.2001 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ. Згідно наказу Головного управління МВС України у Луганській області №399 о/с від 06.11.2015 року був звільнений з органів внутрішніх справ у запас ЗС України, у званні майора міліції.

Згідно довідок № ВДЗ/7309/А від 09.07.2015 та № А-3565 від 25.05.2016, позивач в період з 26.09.2014 по 07.11.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

Відповідно до довідки №17442/111/42-2016 від 30.09.2016, за період січень - грудень 2014 року не нараховувалась та не перераховувалась винагорода за участь в АТО.

З посиланням на порушення Відповідачем норм постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету, Позивач просить суд стягнути з відповідача винагороду за безпосередню участь в антитерористичних операціях за період з вересень - грудень 2014 року, з розрахунку 100% щомісячного грошового забезпечення, у розрахунку на місяць, а саме загальну суму 15 018,18 грн.

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу за його відсутності, надав через канцелярію суду письмові заперечення проти позову, в обґрунтування яких зазначив, що для виплати винагороди були виділені кошти з резервного фонду із зазначенням сум, які виділяються для проведення виплат. Тобто кошти були надані за окремою бюджетною програмою. Відповідно до частини першої статті 48 Бюджетного кодексу України усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду. Наказом АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивач був включений до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з 26.09.2014. Однак, оскільки зазначений наказ виданий вже по закінченню бюджетного періоду, тому Відповідач був позбавлений можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за спірний період.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним.

З урахуванням вимог статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини другої статті 17 КАС України).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з 02.07.2001 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ (а. с. 25).

Згідно наказу Головного управління МВС України у Луганській області №399 о/с від 06.11.2015 року був звільнений з органів внутрішніх справ у запас ЗС України, у званні майора міліції (а с. 25).

Наказом Головного управління Національної поліції у Луганській області №3 о/с від 07.11.2015, ОСОБА_1 був прийнятий на службу в Національну поліцію України (а с. 25).

Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області №664 о/с від 27.09.2016 року був звільнений з поліції за власним бажанням, у званні майора міліції (а с. 13).

Згідно довідок № ВДЗ/7309/А від 09.07.2015 та № А-3565 від 25.05.2016, позивач в період з 26.09.2014 по 07.11.2015 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Луганської області (а. с. 8, 9).

Відповідно до довідки від 30.09.2016 № 17442/111/42-2016, грошове забезпечення позивача за період вересень - грудень 2014 року склало 22 373,75 грн., а саме: вересень - 3 839,92 грн., жовтень - 4 358,82 грн., нічні - 37,59 грн, листопад - 4 524,87 грн, нічні - 53,07 грн, матеріальна допомога на оздоровлення - 4 000,00, грудень - 5 494,51 грн, нічні 64,97 грн (а. с. 11).

Згідно довідки від 06.10.2016 № 17867/111/42/42-2016 позивач у спірний період стягнення винагороди, а саме вересень - грудень 2014 року, на лікарняному та у відпустці не перебував (а. с. 10).

Грошове забезпечення позивачу за вказані місяці сплачено, однак не сплачена винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції.

На підставі наказу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 07.06.2015 № 158 позивача включено до складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення з 26.09.2014 (а. с. 37).

На підставі наказу Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 17.11.2015 № 321 Позивача було виключено зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпечення її проведення, з 07.11.2015 (а. с. 37).

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (далі Постанова № 158) військовослужбовцям у 2014 році виплачувалась винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 158 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (не військовослужбовцям) льотного, льотно - підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Пунктом 3 наказу МВС України від 13.12.2007 № 49 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 205/14896, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, установлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 2 наказу від 23.07.2014 № 719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України" винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників), начальників органів внутрішніх справ.

Виходячи зі змісту пункту 2 Постанови № 158 винагорода повинна нараховуватись в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

З системного аналізу наведених вище правових положень Постанови № 158 та Наказу № 719, з урахуванням змістового навантаження розділових знаків у контексті пункту 2 Постанови № 158, суд дійшов висновку, що спірна винагорода обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення, з розрахунку на місяць. Проте, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000,00 грн. При цьому, враховуючи положення Наказу № 719, обчислення цієї винагороди здійснюється з дня фактичного початку участі в операціях і заходах до дня завершення такої участі, тобто винагорода виплачується військовослужбовцям за відповідні місяці із дня фактичної участі в операціях до дня завершення такої участі.

Враховуючи, що відповідно до наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 позивача залучено до безпосередньої участі в антитерористичній операції на території Луганської області з 26.09.2014, а тому винагорода позивачу за участь в Антитерористичної операції повинна була сплачуватись саме з вказаного періоду.

Суд, критично оцінює посилання Відповідача у запереченнях на видання наказу АТЦ при СБУ від 07.06.2015 № 158 по закінченню бюджетного періоду, чим позбавлено Відповідача у справі можливості зареєструвати кредиторську заборгованість щодо виплати коштів за участь в АТО за спірний період.

Згідно частини першої, другої статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи Кечко проти України Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 Бурдов проти Росії).

Таким чином, реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб " та п. 3 наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до додатку 26 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» до додаткових видів грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ входить доплата за службу в нічний час.

Оскільки позивачу у жовтні - грудні 2014 року здійснено доплати за службу в нічний час, які входять до місячного грошового забезпечення, тому дані кошти повинні входити до складу винагороди, яка нараховується та сплачується за участь в антитерористичній операції.

Оскільки інформацією, зазначеної в довідці Головного управління Національної поліції в Луганській області № А-3565 від 25.05.2016 підтверджується право Позивача на отримання винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, передбаченої Постановою № 158, проте зазначена винагорода за період вересень - грудень 2014 року відповідачем не нараховувалась та не виплачувалася, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Позивач просив суд стягнути з відповідача грошове забезпечення за участь в АТО за період з вересня по грудень 2014 року у сумі 15 018,18 грн., у тому числі: за вересень 2014 року - 639,98 грн., за жовтень 2014 року - 4 358,82грн., за листопад 2014 року - 4 524,87 грн., за грудень 2014 року - 5 494,51 грн.

Розраховуючи суму позовних вимог, позивач виходив з того, що сума стягнення винагороди за вересень складає 639,98 грн. та не враховано доплати за роботу у нічний час за жовтень - грудень 2014 року.

Для поновлення порушених прав та законних інтересів позивача, для усунення наслідків порушених відповідачем прав позивача, суд вважає за необхідне, на підставі ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та стягнути з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції у загальному розмірі 18 373,75 грн., у тому числі: за вересень 2014 року - 3 839,92 грн., за жовтень 2014 року - 4 396,41 грн., за листопад 2014 року -4 577,94 грн., за грудень 2014 року - 5 559,48 грн.

Питання щодо розподілу судових витрат за приписами ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2, 7-14, 18, 19, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за участь в антитерористичній операції, - задовольнити.

Стягнути з Сватівського районного відділу ГУМВС України у Луганській області в особі ліквідаційної комісії ( , місцезнаходження: 92600, Луганська область, Сватівський район, м. Сватове, вул. Леніна, буд. 11) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2,92600) винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період вересень - грудень 2014 року у загальному розмірі 18 373,75 грн. (вісімнадцять тисяч триста сімдесят три гривні гривні 75 коп.), у тому числі: за вересень 2014 року - 3 839,92 грн (три тисячі вісімсот тридцять дев'ять гривень 92 коп), за жовтень 2014 року - 4 396,41 грн (чотири тисячі триста дев'яносто шість гривень 41 коп), за листопад 2014 року -4 577,94 грн (чотири тисячі п'ятсот сімдесят сім гривень 94 коп), за грудень 2014 року - 5 559,48 грн (п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 48 коп), з відповідними відрахуваннями установлених законом податків та інших обов'язкових платежів.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Т.І. Ковальова