Справа № 522/18641/16-а
Суддя: Загороднюк В. І.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси

в складі : головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України В Приморському районі м.Одеси про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2016 р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України у Приморському районі в м. Одесі та просить визнати неправомірними дії та рішення Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м.Одеси № 129 від 23.05.2016, щодо відмови йому в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Одеської області №326 від 10.05.2016 року; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м.Одеси здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 2663-ІІІ від 12.07.2001 р., виходячи з розрахунку 90% від суми середнього заробітку, зазначеної в довідці прокуратури області №326 від 10.05.2016 року, починаючи з 01 грудня 2015 року, з урахуванням різниці між фактично отриманою і належною до виплати суми пенсії.

При цьому посилається на те, що з 01.12.2006 р. він перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси, як отримувач пенсії, призначеної на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в розмірі 90 відсотків з середнього заробітку, з якого сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без будь-яких обмежень максимального розміру. Вислуга років на час призначення пенсії склала понад 20 років, весь цей стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах. З органів прокуратури він звільнений з 29 квітня 2011 року на підставі наказу прокурора Одеської області № 500 від 18.04.2011року. На день звільнення його стаж роботи в органах прокуратури склав 25 років 5 місяців та 19 днів, а розмір отримуваної пенсії станом на 01.01.2016 року становить всього 5032,15 грн.

Згідно довідки прокуратури Одеської області № 326 від 10.05.2016 р. він працював у прокуратурі Одеської області на посаді старшого прокурора відділу прокуратури області і його заробітна плата станом на 01.12.2015 року становить 10751,23 грн.

23 травня 2016 року він звернувся до УПФУ в Приморському районі м. Одеси із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії на підставі доданої довідки прокуратури Одеської області № 326 від 10.05.2016 року про заробітну плату, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Однак, 20 червня 2016 року йому стало відомо, що рішенням Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м.Одеси № 129 від 23.05.2016 року в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на п.5 прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Вважає вказане рішення УПФУ в Приморському районі м.Одеси про відмову в перерахунку призначеної йому пенсії з 01.12.2006 року на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції 2001 року) за вислугою років неправомірним і таким, що порушує його конституційні права. В зв'язку з чим він звернувся до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

Позивач в судове засідання з'явився, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 01.12.2006 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та отримує пенсію за вислугу років відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії).

Вислуга років на час призначення пенсії склала понад 20 років, весь цей стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах. З органів прокуратури позивач звільнений з 29 квітня 2011 року на підставі наказу прокурора Одеської області № 500 від 18.04.2011року. На день звільнення його стаж роботи в органах прокуратури склав 25 років 5 місяців та 19 днів, а розмір отримуваної пенсії станом на 01.01.2016 року становить всього 5032,15 грн. Вказані обставини підтверджуються як відповідними записами у трудовій книжці, так і іншими матеріалами справи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» зі змінами, внесеними постановами КМУ від 30.09.2015 №763 та від 09.12.2015 №1013 працівникам прокуратури збільшено посадові оклади, що є підставою для перерахунку пенсії за вислугою років.

23.05.2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси із заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії на підставі виданої прокуратурою Одеської області довідки про заробітну плату від 10.05.2016 року № 326. Рішенням Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси від 23.05.2016 року № 129 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку на підставі п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Проте, з мотивами відмови відповідача суд не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень у тому числі органів державної влади.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії) передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Обчислення пенсій проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців.

За ст. 22 Конституції України права, свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно статті 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 закону щодо призначення пенсій, у тому числі спеціальних, з 01.06.2015 скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника - консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії прокурорам у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 1 червня 2015 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про прокуратуру».

Враховуючи, що позивач звернувся 23.05.2016 до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси повинно було керуватися ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-ХІІ (в редакції Закону № 2663-ІІІ від 12.07.2001, що діяла на час призначення пенсії), а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є неправомірною.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, суд може прийняти постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у сфері публічно-правових відносин з боку суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи спірні правовідносини суд також враховує постанову Верховного Суду України від 06.10.2015 року по справі за аналогічними правовідносинами (реєстраційний номер 52717166), та положення ст.244-2 КАС України, відповідно до якої висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

В постанові Верховного Суду України від 06.10.2015 року зазначено, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №3668-VІ зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є ч.13 та 18 ст.50-1 Закону України №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Законом №3668-VІ не зазнали.

У постанові Верховного Суду України від 06.10.2015 року зазначено, що вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Також, згідно з викладеного у рішеннях Конституційного Суду України (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій) розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм матеріального права міститься також у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року (справа №21-445а13) та від 10 грудня 2013 року (справа №21-348а13).

Судом не встановлено підстав для відступу від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування правомірності своїх дій щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в контексті практики Верховного Суду України щодо недопущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Посилання відповідача на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року за №-213 є неспроможними, оскільки вони врегульовують питання призначення пенсій, а не їх перерахунку. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на пенсійне забезпечення, тому позовні вимоги останнього підлягають задоволенню, як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Разом з тим, у відповідності до ч.1, ч.2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити за період з 04.04.2016 року. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки позивачем пропущений строк звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 58, 64 Конституції України, ст.ст. 69, 71, 76, 86, 99, 159, 161, 163 КАС України, ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії та рішення Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м.Одеси № 129 від 23.05.2016 р., щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Одеської області №326 від 10.05.2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м.Одеси здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 2663-ІІІ від 12.07.2001 р., виходячи з розрахунку 90% від суми середнього заробітку, зазначеної в довідці прокуратури Одеської області №326 від 10.05.2016 року, починаючи з 04.04.2016 року, з урахуванням різниці між фактично отриманою і належною до виплати суми пенсії.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

03.11.2016