Справа № 461/3116/16-а
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/3116/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря Кахнич С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (BIYOVSKYY TARAS) до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом Львівської митниці Державної митної служби України, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил №1146/20909/16 від 22.04.2016 року, мотивуючи тим, що постановою заступника начальника Львівської митниці ОСОБА_3 його було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 481 ч. 3 Митного Кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 17 000 грн. Вказану постанову вважає незаконною, такою, що винесена з порушенням норм чинного законодавства, адже, на думку позивача, вона була прийнята після спливу шестимісячного строку притягнення його до відповідальності.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Просить позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, з підстав, викладених у письмових запереченнях. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.

З протоколу про порушення митних правил №1146/20909/16 від 28.03.2016 та постанови в справі про порушення митних правил №1146/20909/16 від 22.04.2016 року, вбачається, що громадянин ОСОБА_2 (BIYOVSKYY TARAS), 28.03.2016 року вїхав на територію України через п/п «Шегині-Медика» м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС автомобілем марки «MITSUBISHI SHOGUN» р.н. 94LM1131. В ході митного контролю було виявлено, що вказаним громадянином, 13.12.2011 року через п/п «Чоп-Захонь» м/п «Тиса» Чопської митниці було ввезено на територію України транспортний засіб з р.н. АКZ6332. Також, 07.10.2014 року через п/п «Чоп-Захонь» м/п «Тиса» Чопської митниці, останнім було ввезено на територію України транспортний засіб з р.н. VIN ZCFC359100D165768 р.н. 01D82264, в митному режимі «Тимчасове ввезення до 1-ого року». Однак, в інформаційних ресурсах, станом на 28.03.2016 року були відсутні відомості щодо вивезення вказаних транспортних засобів за межі митної території України, чим порушено вимоги ст.480 Митного Кодексу України.

Частиною 1 ст.308 МК України встановлено, що тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обовязковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч.5 цієї ж статті, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Судом встановлено, що громадянин ОСОБА_2 (BIYOVSKYY TARAS) на момент складання протоколу про порушення митних правил, будь-яких документів, які б у відповідності до ст.460 Митного Кодексу України, виключали відповідальність останнього, у звязку з обставинами дії непереборної сили чи особистими обставинами, органу митного контролю не надав.

Відповідно до ч.3 ст.481 МК України, перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд відхиляє твердження позивача та його представника щодо пропуску строку притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 (BIYOVSKYY TARAS), оскільки відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Триваюче правопорушення визначається, як правопорушення, повязане з тривалим, неперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою та припиняються або виконанням регламентованих обов'язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії (бездіяльність) безперервно порушують закон протягом якогось часу, таким чином, особа безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на неї обов'язків.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про безпідставність адміністративного позову, оскільки правопорушення вчинене ОСОБА_2 (BIYOVSKYY TARAS) було виявлено 28.03.2016 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення слід відраховувати з цієї дати, тобто доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та повністю спростовані представником відповідача, у звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.11,70, 158-163, 171-2 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 2015 року № 3-рп/2015 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, - постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Стрельбицький В.В.