Справа № 513/1111/16-а
Суддя: Бучацька А. І.
Дата ухвалення: 2016-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 513/1111/16-а
Провадження № 2-а/513/87/16
Саратський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2016 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І. розглянувши одноособово у порядку скороченого провадження в приміщенні суду в смт.Сарата адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області про визнання протиправною відмову у перерахунку пенсії та зобов'язання здійснити перерахунок призначеної пенсії,

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову УПФУ в Саратському районі Одеської області у перерахунку їй пенсії, відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу", виходячи із розміру 80 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 24 жовтня 2016 року № 100, починаючи 01 травня 2016 року; скасувати рішення УПФУ в Саратському районі Одеської області від 27 жовтня 2016 року № 1039 про відмову у проведенні перерахунку призначеної їй пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723- ХІІ "Про державну службу"; зобов'язати УПФУ в Саратському районі провести перерахунок призначеної їй пенсії, відповідно до ст. 37-1 Закону України "Про державну службу", виходячи із розміру 80 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської РДА Одеської області від 24 жовтня 2016 року № 100, починаючи з 01 травня 2016 року, з врахуванням вже виплачених сум.

Свої позовні вимоги вона обґрунтувала тим, що відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" їй було призначено пенсію в розмірі 80 відсотків суми її заробітної плати.

В результаті збільшення посадового окладу начальника відділу фінансово - господарського забезпечення апарату Саратської районної державної адміністрації з 01 травня 2016 року фактично збільшився загальний розмір заробітної плати державного службовця на цій посаді.

28 жовтня 2016 року позивачка звернулась з письмової заявою до відповідача про проведення, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення їй пенсії), перерахунку призначеної їй пенсії, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу.

Рішенням УПФУ в Саратському районі від 27 жовтня 2016 № 1039 їй було відмовлено в перерахунку призначеної пенсії у зв'язку з відсутністю підстав для такого перерахунку.

Позивачка вважає, що відповідач грубо порушив її право на перерахунок призначеної їй пенсії, передбачене статтею 37-1 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення їй пенсії), відповідно до якої у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Відповідно до вимог ст.183-2 КАС України справа розглядається в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач в письмових запереченнях просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема на те, що Закон України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» втратив чинність з 01 травня 2016 року. Постанова Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно - правових актів" не передбачає підвищення пенсій особам, яким вона була призначена відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723-Х11 "Про державну службу". Крім того, навіть при наявності підстав для проведення перерахунку такий перерахунок мав бути проведений лише з 01.11.2016 року, а не з 01.05.2016 року, як просить позивачка (а.с. 25-27).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 37 Закону України № 3723-Х11 (в редакції, що була чинною на час призначення позивачці пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% від суми їх заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

Частиною 2 ст. 37-1 вказаного Закону передбачено, що у разі підвищення заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» від 31 травня 2000 року №865 (в редакції від 25 березня 2014 року) встановлено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України заробітна плата для перерахунку пенсії визначалась виходячи з заробітної плати працюючих державних службовців за тими ж посадами.

Відповідно до п.5 вказаної постанови (у редакції від 25 березня 2014 року) перерахунок пенсій здійснювався з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а у разі його відсутності та перейменування (відсутності) посад довідка видається у порядку, встановленому Міністерством соціальної політики за погодженням з Головним управлінням державної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» до постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року №865 внесено зміни, які застосовуються з 01 грудня 2015, а саме: виключено пункт 4, та пункт 5 викладено в новій редакції: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».

Таким чином, Кабінетом Міністрів України не визначено порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям.

Згідно правової позиції Європейського Суду з прав людини, яка викладена в рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 вересня 2014 року, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.

Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.

Розпорядженням голови Саратської районної державної адміністрації в Одеській області від 15 квітня 2014 року за № 52-к ОСОБА_1 була звільнена з посади завідувача сектору фінансово - господарського забезпечення апарату Саратської РДА за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України у зв'язку з виходом на пенсію (а.с.14).

Їй призначена пенсія в порядку та на умовах, передбачених ст.37 Закону № 3723-Х11, в розмірі 80 % відсотків від заробітної плати. До теперішнього часу позивачка перебуває на обліку УПФУ в Саратському районі та отримує пенсію.

Згідно довідки Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 24 жовтня 2016 року № 100, заробітна плата на посаді начальника відділу фінансово - господарського забезпечення апарату Саратської РДА для перерахунку пенсії станом на 01 травня 2016 року становить 5110 гривень 47 копійок (а.с. 16).

28 жовтня 2016 року позивачка звернулась з письмової заявою до відповідача про проведення, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, що була чинною на час призначення їй пенсії), перерахунку призначеної їй пенсії, у зв'язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу.

Рішенням УПФУ в Саратському районі від 27 жовтня 2016 року № 1039 позивачці відмовлено у проведенні перерахунку пенсії на підставі п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року (а.с.19).

Згідно ст.ст. 22, 58, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому, звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається. Закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру","Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового кодексу України, Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Аналізуючи вказані норми закону та виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, зазначені положення п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Тому, скасування порядку нарахування пенсій за спеціальними законами з 01 червня 2016 року та подальше призначення таких пенсій на загальних підставах, не впливає на можливість проведення перерахунку пенсії, призначеної раніше, у відповідності до діючих на час її призначення норм Закону України «Про державну службу».

Враховуючи, що позивачка звернулась 17 жовтня 2016 року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, а не із заявою про призначення пенсії, УПФУ в Саратському районі, Одеської області повинно було керуватися ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції чинній на момент призначення пенсії, а тому відмова відповідача у проведенні перерахунку пенсії є протиправною.

Суд вважає, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із суми заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах та відповідно до законів України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Позивачка звернулась до суду 31 жовтня 2016 року, а тому перерахунок призначеної їй пенсії належить здійснити з 01 травня 2016 року, тобто в межах шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст.99 КАС України

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 551,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 37, 37-1 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-Х11 "Про державну службу" (в редакції, що діяла на час призначення позивачці пенсії), ст.ст. 8-12, 69-71, 86, ч.1 ст. 94, ч.1 ст. 158, ст.ст. 159-163, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Саратському районі Одеської області у перерахунку пенсії ОСОБА_1, відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу", виходячи із розміру 80 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 24 жовтня 2016 року № 100, починаючи 01 травня 2016 року.

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області від 27 жовтня 2016 року № 1039 в частині відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1, виходячи із розміру 80 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 24 жовтня 2016 року № 100, починаючи 01 травня 2016 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1, відповідно до ст. 37 - 1 Закону України "Про державну службу", виходячи із розміру 80 відсотків заробітної плати, зазначеної у довідці Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 24 жовтня 2016 року № 100, починаючи з 01 травня 2016 року, та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію, починаючи з 01 травня 2016 року з врахуванням вже виплачених за цей період сум пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена в Одеській апеляційний адміністративний суд через Саратський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя А. І. Бучацька