Справа № 826/26138/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

16 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Межевича М.В., суддів Бужак Н.П. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження питання про зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року позов задоволено. Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

14.11.2016 відповідач подав до апеляційного суду клопотання про зупинення провадження у справі, розглянувши яке колегія суддів дійшла висновку про необхідність його задоволення з огляду на таке.

Одним з основоположних принципів адміністративного судочинства є, зокрема, принцип законності, який полягає у тому, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, суд зобов'язаний вирішувати справи відповідно до Конституції та законів України, водночас, виникнення сумнівів у відповідності закону Конституції України фактично унеможливлює розгляд справи із дотриманням основоположних і фундаментальних принципів адміністративного судочинства.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 03.07.2015 №13 ухвалено звернутися до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України, яке 08 червня 2015 року було направлено Верховним Судом України до Конституційного суду.

Ухвалою Конституційного Суду України від 10.02.2016 відкрито конституційне провадження у справі.

Пункт 3 ч. 1 ст. 156 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) надає право адміністративному суду зупиняти провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного судочинства.

Таким правом КАС наділяє суд не зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» <…> акти або їх окремі положення <…> втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тобто законодавець все ж передбачив можливість зупинення провадження в адміністративній справі до вирішення Конституційним Судом України іншої, пов'язаної справи, хоч нормативний акт, який може бути визнаний неконституційним, втратить чинність вже після виникнення правовідносин, які досліджуються у рамках адміністративної справи.

Однак, суть зупинення провадження в адміністративній справі до вирішення Конституційним Судом України іншої, пов'язаної справи полягає у праві Конституційного Суду України застосувати при винесенні рішення ст. 74 Закону України «Про Конституційний Суд України», відповідно до якої Конституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у зв'язку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта.

У такому випадку можна стверджувати про можливість надання окремому рішенню Конституційного Суду України зворотної дії.

Таке право Конституційний Суд України неодноразово використовував у своїх рішеннях.

На підставі викладеного, враховуючи, що предметом конституційного подання є не окремі положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а весь закон в цілому, а також те, що спірні правовідносини регулюються нормами вказаного закону, то прийняття Конституційним Судом України до розгляду вище згаданого подання Верховного Суду України свідчить про подальше вирішення питання конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також можливої преюдиціальної дії відповідного рішення Конституційного Суду України.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження по даній справі до прийняття Конституційним судом України рішення щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Керуючись ст. 41, 156, 165, 197, 254 КАС, суд

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити діїдо набрання законної сили судовим рішенням Конституційного суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням статті 6, частини першої статті 8, частини четвертої статті 13, статей 21, 22, частин першої, четвертої, п'ятої статті 41 Конституції України.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Н.П. Бужак

Суддя Є.О. Сорочко