Справа № 820/4709/16
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 р.Справа № 820/4709/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А., - - ОСОБА_1, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2016р. по справі № 820/4709/16

за позовом ОСОБА_2

до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області

про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

02.09.2016 року ОСОБА_2 ( далі по тексту - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ( далі по тексту - відповідач), в якому просить суд скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 28.08.2016 року та зобов'язати виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року по суті.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року по справі №623/220/14-а державним виконавцем було відкрито виконавче провадження. 28.07.2016 р. відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №623/220/14-а від 26.03.2015 року, про яку позивач дізнався лише 25.08.2016 р., оскільки в період з 04.07.2016 р. по 24.08.2016 р. знаходився на лікуванні та спірну постанову особисто не отримував. На думку позивача, з вказаної постанови не вбачається виконання по суті постанови Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року, а отже державним виконавцем порушено його законні інтереси та права.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2016 р. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач надіслав до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 09.11.2016 р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч.1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду першої інстанції та доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши письмові докази, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає з огляду на нижченаведене.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1, виданим Харківською обласною державною адміністрацією 24.12.1992 р., копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.10).

Як убачається із матеріалів справи, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2014 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.02.2015 року, у справі №623/220/14-а за позовом ОСОБА_2 до Харківської регіональної комісії по встановленню даних про заробітну плату працівників за працю в зоні відчуження ЧАЕС в 1986-1990 роках, Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про зобов'язання вчинити певні дії позовні вимоги задоволено частково. Зобов`язано Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.06.2013 року про надання довідки про заробіток за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках та за результатами розгляду прийняти рішення по встановленню даних на заробітну плату за працю в зоні відчуження ЧАЕС в 1986-1990роках з урахуванням вимог діючого законодавства. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на виконання виконавчого листа №623/220/14-а від 26.03.2015 року на підставі заяви стягувача відкрито виконавче провадження №47119606, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.04.2015 року (а.с. 49).

09.10.2015 року Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Харківській області на адресу Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації за вих. №47119606дв/2 направлено вимогу державного виконавця щодо повідомлення про стан виконання виконавчого документа та необхідності надання інформації стосовно фактичного виконання судового рішення ( а.с. 50).

09.11.2015 р. на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшов лист від Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації , яким повідомлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №623/220/14-а до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації отримана лише 27.10.2015 року. З приводу виконання виконавчого листа №623/220/14-а від 26.03.2015 року, повідомлено, що на наступному засіданні Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках буде розглянуто заяву ОСОБА_2 від 03.06.2013 року та за результатами розгляду буде прийнято рішення ( а.с. 51).

25.12.2015 р. до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшов лист від Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, яким повідомлено, що 04.12.2015 року на засіданні Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 03.06.2013 року та прийнято відповідне рішення. У зв'язку з фактичним виконанням судового рішення по справі №623/220/14-а Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації просив закінчити виконавче провадження ВП №47119606 (а.с. 52-53).

28.07.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, про що повідомлено позивача листом від 28.07.2016 р. №47119606/дв-2 (зв. бік а.с. 54).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку з фактичним виконанням судового рішення на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з огляду на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.01.1999 р №606-ХІV (далі - №606-ХІV), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч.1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" ( у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Відповідно до ч.4 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч.5 ст. 12 вказаного Закону сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Підстави закінчення виконавчого провадження визначено ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження". Зокрема, п. 8 ч. 1 цієї статті передбачено, що у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом - таке виконавче провадження підлягає закінченню.

У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням, на підставі якого видано виконавчий лист, зобов'язано Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.06.2013 року про надання довідки про заробіток за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986-1990 роках та за результатами розгляду прийняти рішення по встановленню даних на заробітну плату за працю в зоні відчуження ЧАЕС в 1986-1990роках з урахуванням вимог діючого законодавства. Відповідно до ст. 14 та 255 КАС України постанова суду від 09.12.2014 року у справі №623/220/14-а набрала законної сили .

Тобто, предметом примусового виконання у виконавчому провадженні, в якому відповідачем винесена спірна постанова, є рішення суду про зобов'язання відповідача вчинити певні дії, а саме: розглянути заяву ОСОБА_2 від 03.06.2013 року та за результатами розгляду прийняти рішення по встановленню даних на заробітну плату за працю в зоні відчуження ЧАЕС в 1986-1990 роках з урахуванням вимог діючого законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Згідно з приписами ст. 15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що діяльність комісії з визначення даних про заробітну плату при Харківській обласній державній адміністрації регулюється типовим положенням про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (далі-Положення), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня №886.

Відповідно до п. 1 Положення розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.

Пунктом 2 Положення передбачено, що центральна і регіональна комісії є допоміжними органами і у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства та цим Типовим положенням.

Під час прийняття рішення про достатність підстав для видачі працівнику довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, центральна і регіональна комісії керуються законодавчими, іншими нормативно-правовими актами та документами СРСР та УРСР, що діяли на дату їх складення.

Відповідно до приписів п. 8 Положення регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

Пунктом 9 Положення визначено, що за результатами опрацювання поданих заявником документів регіональна комісія у місячний строк з дати реєстрації заяви приймає рішення про достатність підстав для видачі довідки про заробітну плату. За бажанням заявника його може бути запрошено на засідання регіональної комісії.

Згідно з приписами пунктів 10, 11 Положення довідка про заробітну плату видається протягом п'яти робочих днів після підписання протоколу засідання регіональної комісії органом, яким вона утворена, завіряється печаткою цього органу і є підставою для розгляду органами Пенсійного фонду України питання проведення перерахунку пенсії.

У разі відсутності підстав для видачі довідки про заробітну плату копія рішення регіональної комісії у тижневий строк надсилається заявникові із зазначенням причин відмови.

Як правомірно враховано судом першої інстанції, на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції надійшов лист від боржника - Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації надійшов лист, яким повідомлено про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №623/220/14-а, та надіслано витяг з протоколу №9 засідання Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, відповідно до якого розглянуто заяву ОСОБА_2 від 03.06.2013 року та прийнято відповідне рішення (а.с. 53).

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про правомірність винесення оскаржуваної постанови відповідно до Закону № 606-XIV, оскільки відповідач дотримався вимог вказаних приписів при виконанні виконавчого листа, і, як наслідок, правомірно закінчив виконавче провадження постановою від 28.08.2016 року, що вказує на її законність.

За таких обставин, державний виконавець, виконавши усі вимоги статей 11, 25,27,32,75 і 89 Закону №606-ХІV правомірно закінчив виконавче провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 49 цього ж Закону.

Доводи апеллянта про те, що він не отримав протокол Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації, а тому постанова суду фактично є невиконаною колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідач в оскаржуваній постанові про закінчення виконавчого провадження послався на те, що від боржника надійшло повідомлення про те, що 04.12.2015 р. на засіданні регіональної комісії із визначення даних про заробітку плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 03.06.2013 р. та прийнято відповідне рішення, про що надано копію протоколу ( а.с.15).

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що при прийнятті постанови про закінчення виконавчого провадження, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обгрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2016р. по справі №820/4709/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 14.11.2016 р.