Справа № 826/26616/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11 листопада 2016 року 12 год. 10 хв. № 826/26616/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа: публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", про визнання протиправною бездіяльності.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) до Національного банку України (далі - відповідач, Національний банк), третя особа: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - третя особа, ПАТ «КБ «Надра»), про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «КБ «Надра», невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «КБ «Надра».

В обґрунтування позову зазначено, що протиправна бездіяльність Національного банку призвела до негативних фінансово-економічних наслідків у ПАТ «КБ «Надра» та унеможливило повернення депозитних вкладів, власником якого є позивач. Крім того, позивач вказала, що вилучення власності без здійснення належної компенсації суперечить принципам розумного балансу, що неодноразово встановлено Європейським судом з прав людини при розгляді справ про порушення ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі №826/26616/15 (далі - справа), яку призначено до розгляду у судовому засіданні колегією суддів.

У відповідному судовому засіданні суд протокольною ухвалою оголосив закритими подальші судові засідання у справі.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача не визнав позов та разом з представником третьої особи просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

У подальшому, відповідною ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви у справі без розгляду.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом НОМЕР_1 (спадкова справа №3/2015) від 09 квітня 2015 року, набула право власності на грошові вклади, розміщені в ПАТ «КБ «Надра» на поточному рахунку №80907643 (відкритий 14 травня 2012 року) - залишок коштів 453674,24 грн. та на поточному рахунку НОМЕР_2 (відкритий 22 березня 2012 року) - залишок коштів складає 90465,25 євро.

06 лютого 2015 року Правлінням Національного банку прийнято постанову №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних».

04 червня 2015 року прийнято постанову Правління Національного банку №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Як зазначає позивач, кошти, розміщені на вищевказаних рахунках за вкладами в рамках пакету послуг ПУ «Сімейний економ» (договір №1924861 від 14 травня 2014 року) та ПУ «Сімейний» (договір №1956250 від 25 червня 2014 року) банком повернуто не було.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 20 травня 1999 року №679-XIV «Про Національний банк України» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №679-XIV), Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Основною функцією Національного банку України, згідно ст. 6 Закону України «Про Національний банк України», є забезпечення стабільності грошової одиниці України, а однією з інших функцій передбачених ст. 7 Закону - здійснення банківського регулювання та нагляду на індивідуальній та консолідованій основі.

Відповідно до ст. 55 Закону №679-XIV, головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.

Національний банк України здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.

Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.

Відповідно до п.п. 7, 12, 13 ч. 1 ст. 73 Закону України від 07 грудня 2000 №2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2121-ІІІ), у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до ст. 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать: обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій; віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного; відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку.

Зокрема, Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку від 17 серпня 2012 року №346 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 року за №1590/21902 визначено, що рішення про зупинення виплати дивідендів чи розподілу капіталу в будь-якій іншій формі приймає Комісія Національного банку.

Заходи впливу, що застосовуються Національним банком до банків, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені. Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до банків відповідно до банківського законодавства та цього Положення, має здійснюватися з урахуванням:

характеру допущених банком порушень;

причин, які зумовили виникнення виявлених порушень;

загального фінансового стану банку;

розміру можливих негативних наслідків для кредиторів і вкладників.

Критерії віднесення банку до категорії проблемних або до категорії неплатоспроможних визначені ст.ст. 75 і 76 відповідно Закону №2121-ІІІ. Зазначені категорії не є взаємопов'язаними та застосовуються як окремі види заходів реагування Національного банку України.

Згідно із приписами ст. 76 Закону №2121-ІІІ, Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами.

При цьому, суд не може надавати оцінку економічним аспектам діяльності банку та здійснювати переоцінку висновків Національного банку України щодо економічних аспектів діяльності банків, наявності ризиків в їх діяльності, що є виключними повноваженнями Національного банку України.

Національний банк України приймає рішення про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом п'яти днів з дня отримання такої пропозиції Фонду.

Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В рамках здійснення наглядової діяльності Національний банк України, відповідно до ст.ст. 71, 72 Закону №2121-ІІІ, здійснює перевірки з метою визначення рівня безпеки і стабільності операцій банку, достовірності звітності банку і дотримання банком законодавства України про банки і банківську діяльність, а також нормативно-правових актів Національного банку України.

Здійснення інспекційних перевірок банків регулюється ст. 71 Закону №2121-ІІІ та Положенням про планування та порядок проведення інспекційних перевірок, затвердженим постановою Правління Національного банку від 17 липня 2001 року №276 (далі - Положення).

Зокрема, ст. 71 Закону №2121-ІІІ визначено, що кожний банк є об'єктом інспекційної перевірки уповноваженими Національним банком України особами.

Перевірки здійснюються з метою визначення рівня безпеки і стабільності операцій банку, достовірності звітності банку і дотримання банком законодавства України про банки і банківську діяльність, а також нормативно-правових актів Національного банку України.

Перевірка банків здійснюється відповідно до плану, затвердженого Національним банком України. Планова перевірка здійснюється не частіше одного разу на рік. Про проведення планової перевірки Національний банк України зобов'язаний повідомити банк не пізніше, ніж за 10 днів до його початку.

Національний банк України може прийняти рішення про проведення позапланової перевірки банку при наявності обґрунтованих підстав. Таке рішення має бути підписане Головою Національного банку України або уповноваженою ним особою.

Підстави для проведення позапланової інспекційної перевірки визначені у п. 1.8. гл. 1 Положення та відповідно є вичерпними.

Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що прийняття рішення про здійснення наглядових дій і застосування заходів впливу до банків та осіб, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку, є його виключною компетенцією, що визначена актами законодавства України.

Так, згідно письмових пояснень відповідача, у період з 2010 року по лютий 2015 рік Національний банк здійснював нагляд за ПАТ «КБ «Надра» шляхом здійснення безвиїзного нагляду за банком та проведення інспекційних перевірок.

Протягом періоду з 10 лютого 2009 року по 12 серпня 2011 року у ПАТ «КБ «Надра» діяла тимчасова адміністрація, яка була введена відповідно до постанови Національного банку від 10 лютого 2009 року №59 строком на 1 рік, дію якої було продовжено до 11 лютого 2011 року згідно з постановою Правління Національного банку від 10 лютого 2010 року №60, а в подальшому до 12 серпня 2011 року згідно з постановою Правління Національного банку від 11 лютого 2011 року №38.

Загалом, за період з 2010-2015 років Національним банком проведено 6 інспекційних перевірок (за станом на: 01 березня 2011 року; 08 липня 2013 року; 21 січня 2014 року; 03 квітня 2014 року; 01 липня 2014 року (2 перевірки), результати яких були доведені до ПАТ «КБ «Надра» у встановленому порядку. Основною метою перевірки за станом на 01 березня 2011 року було аналіз окремих кредитних операцій банку, за результатами якої порушень не було виявлено.

Метою перевірок за станом на 08 липня 2013 року; 21 січня 2014 року; 03 квітня 2014 року; 01 липня 2014 року була оцінка стану виконання банком зобов'язань за кредитними договорами з Національним банком. За результатами зазначених перевірок у банку були виявлені порушення та були накладені відповідні штрафні санкції.

Планова комплексна інспекційна перевірка ПАТ «КБ «Надра» проводилася станом на 01 липня 2014 року, за результатами якої капітал банку був визначений як недостатній для виконання ліцензійних та нормативних вимог Національного банку, якість активів - незадовільною, а стан ліквідності критичний. За виявлене правопорушення при здійсненні планової інспекційної перевірки відповідно до постанови Національного банку від 20 вересня 2014 року №20/42-012/55512 на Голову Правління ПАТ «КБ «Надра» накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, за результатами інспектування третю особу було зобов'язано розробити Програму капіталізації, яка передбачала б, зокрема, вжиття заходів щодо збільшення статутного капіталу банку у строк до 01 лютого 2015. Проте, збільшення статутного капіталу у встановлені строки не відбулося.

Враховуючи потребу у посиленому контролі за діяльністю банку Правлінням Національного банку було прийнято постанову від 07 серпня 2014 року №469/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії проблемних та призначення куратора», якою також установлені обмеження в його діяльності. Беручи до уваги невжиття банком належних і своєчасних заходів для покращення свого фінансового стану та приведення своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства України Правлінням Національного банку було прийнято постанову від 05 лютого 2015 року №83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних». Та за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Правлінням Національного банку прийнято постанову від 04 червня 2015 року №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Наведене свідчить про необґрунтованість доводів позивача про допущення протиправної бездіяльності Національним банком стосовно ПАТ «КБ «Надра».

Щодо посилання позивача на практику Європейського Суду з прав людини та позбавлення її права власності, суд зазначає наступне.

Позивач не скористалася своїм правом на гарантію на вклад згідно ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому посилання на позбавлення відповідачем її права власності є некоректним, оскільки відповідні функції покладено на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач набула право власності на грошові вклади 09 квітня 2015 року.

Отже, викладені позивачем доводи про порушення її прав не ґрунтуються на будь-яких доказах і є суб'єктивною оцінкою діяльності (бездіяльності) Національного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Національного банку України, третя особа: публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", про визнання протиправною бездіяльності є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У зв'язку з ухваленням судового рішення на користь суб'єкта владних повноважень та відсутністю з його сторони судових витрат, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1.

Копії постанови направити (вручити) сторонам та третій особі (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда