Справа № 234/2119/16-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Демидова В.К.
Суддя-доповідач - Геращенко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року справа №234/2119/16-а

84301, Донецька область, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Геращенка І.В., суддів Арабей Т.Г., Міронової Г.М.

секретар Челахова О.О.

за участю: позивача - ОСОБА_2,

представників відповідача - Кулікової Г.М., довіреність № 20685/11 від 28.09.2016 року, Максюта М.О., довіреність № 14044/11 від 21.06.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 25 серпня 2016 року у справі № 234/2119/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про перерахунок та виплату пенсії, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2016 року ОСОБА_2 (далі - позивач, апелянт) звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (далі - відповідач, управління) про поновлення строку позовної давності, зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за період з 06 січня 2011 року, відшкодування моральної шкоди в сумі 15000 грн. та понесених судових витрат (а.с. 2-3).

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 11 липня 2016 року в задоволенні вимоги ОСОБА_2 про відновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів - відмовлено, а частина позовних вимог про перерахунок та виплату пенсії, відшкодування моральної шкоди за період з 25 липня 2001 року по 10 серпня 2015 року - залишено без розгляду (а.с. 66).

Постановою Краматорського міського суду Донецької області від 25 серпня 2016 року у задоволені позовних вимог в частині перерахунку та виплати пенсії, відшкодування моральної шкоди, за період з 11 серпня 2015 року відмовлено (а.с. 92-93).

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою на прийняте рішення та посилаючись на незаконність судового рішення, просив скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вважає, що судом першої інстанції не розглянуті позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, безпідставно застосовані норми Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV. Вважає, що йому безпідставно відмовлено у задоволені клопотання про поновлення строку позовної давності та його позовні вимоги взагалі не розглядалися судом.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представники відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечували, просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав необґрунтованості, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено й не оспорюється апелянтом наступне.

Позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області з 25 липня 2001 року та отримує пенсію за віком відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення» із заробітку за 24 місяці з 1 липня 1999 року по 30 червня 2001 року при стажі роботи 40 років 6 місяців 15 днів. Стаж враховано по 2 липня 2001 року.

З матеріалів справи вбачається, що стаж роботи позивача складає 40 років, а тому для розрахунку пенсії враховується 70% заробітку. Розмір пенсії позивача з 1 липня 2003 року було встановлено у максимальному розмірі та складав 150.00 гривень.

З 01 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно якого всі пенсії були перераховані у відповідності з цим Законом.

Відповідно до наданої заяви від 13 травня 2004 року та додатково наданих документів про стаж та заробіток за 24 місяці за період з 01 веренся 2001 року по 31 серпня 2003 року розмір пенсії був додатково перераховано з 01 січня 2004 року.

З 1 грудня 2006 року на підставі особистої заяви від 30 листопада 2006 року про перерахунок пенсії по заробітній платі та додатково наданої довідки про заробітну плату за період з 1 листопада 1994 року по 31 жовтня 1999 року з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 19 вересня 2005 року №934 «Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України «Про освіту педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів» позивачу було перераховано пенсію відповідно до частини другої статті 43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

З 1 лютого 2014 року на підставі особистої заяви від 4 лютого 2014 року про перерахунок пенсії по заробітній платі на підставі довідки про заробітну плату та за даними що містяться в системі персоніфікованого обліку з 1 липня 2000 року, позивачу було здійснено перерахунок пенсії. З 2014 року позивач не звертався з заявою до пенсійного фонду про перерахунок пенсії.

16 березня 2011 року управління отримало постанову Краматорського міського суду від 05 січня 2011 року про визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання провести перерахунок та виплату соціального підвищення як «дитині війни» за період з 20 червня 2010 року по 05 січня 2011 року. Розпорядженням по пенсійній справі ОСОБА_2 здійснено перерахунок пенсії на підставі постанови Краматорського міського суду від 05 листопада 2011 року. Доплата до пенсії склала 718,00 грн. та була виплачена в квітня 2011 року.

Розпорядженням від 24 вересня 2012 року по пенсійній справі ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2011 року, яким зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком як «дитині війни» з 06 січня 2011 року з урахуванням фактично здійснених виплат. В задоволені решти позовних вимог - відмовлено. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 20 лютого 2013 року постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2011 року - залишено без змін. Доплату до пенсії нараховано на жовтень 2012 року та буде виплачено за умови наявного фінансування з Державного бюджету України.

З 01 лютого 2014 року на підставі особистої заяви від 04 лютого 2014 року про перерахунок пенсії по заробітній платі на підставі довідки про заробітну плату та за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку з 1 липня 2000 року, позивачу було здійснено перерахунок пенсії.

19 січня 2016 року управління отримало постанову про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2016 року ВП № 49773424 по справі № 2а-2801/11 ОСОБА_2 листом від 21 січня 2016 року управління повідомило про виконання постанови. Постановою державного виконавця від 09 червня 2016 року було повернуто виконавчий документ стягувачу.

Суть спірних правовідносин у правомірності здійснення перерахунку пенсії, що регулюється нормами Конституції України, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058) та Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788).

Перерахунок пенсій у зв'язку із збільшенням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України та страхового стажу регулюється статтею 42 Закону № 1058, частина 4 якої передбачає, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього порахунку) пенсії незалежно від перерв в роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені у частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показників середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Отже, перерахунок пенсії можливий лише на підставі звернення самого пенсіонера, яким особисто мають бути визначені підстави такого перерахунку, передбачені статтею 42 Закону, а саме: перерахунок пенсії по стажу, перерахунок пенсії по заробітку, або перерахунок пенсії по стажу і по заробітку.

Частиною першою статті 40 Закону 1058 визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, не залежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через 2 роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсій. Перерахунок пенсій здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону.

Така редакція існує після визнання неконституційними змін, внесених підпунктом «б» підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін у деякі законодавчі акти України» від 28 грудня 2007 року №107-6 і визнаних такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість перераховувати пенсію із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми абзацу 3 частини четвертої статті 42 Закону №1058 доводить, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, правила частини першої статті 40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід). Частина перша статті 40 передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. Такими законами є Закон № 1788-XII та Закон № 1058.

З огляду на зазначене та керуючись положеннями принципу законності закріпленого в статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, приписи Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» не можуть застосовуватись до спірних відносин, відтак правові підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні так і середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року звернення за перерахунком, відсутні. Останній із наведених показників застосовується виключно для призначення пенсії, застосування його для перерахунку є безпідставним.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду України від 21 березня 2012 року у справах № 21-449а11, № 21-41а12 та від 24 квітня 2012 року у справі № 21-111а12.

Також, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до управління із заявою про перерахунок пенсії після 04 лютого 2014 року. Отже, позивач не звертався до управління із зазначеною заявою, що свідчить про передчасність звернення до суду із позовом про зобов'язання здійснити перерахунок пенсії за період з 11 серпня 2015 року.

В частині позовних вимог щодо перерахунку пенсії за період з 25 липня 2001 року по 10 серпня 2015 року колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення позовних вимог в цій частині без розгляду з наступних підстав.

За вимогами частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для залишення позову без розгляду за умови, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Враховуючи положення частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем пропущений строк звернення до суду з вимогами за період з 25 липня 2001 року по 10 серпня 2015 року включно, та не надано під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій належних доказів пропущення строку звернення до суду з поважних причин, тому колегія суддів не вбачає підстав для його поновлення, а тому адміністративний позов в цій частині судом першої інстанції обґрунтовано залишено без розгляду.

Також, колегія суддів зазначає, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутися з адміністративним позовом до суду, подавши разом з позовом та клопотанням про поновлення строків для звернення до суду, докази поважності причин його пропуску.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, беручи до уваги, що ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для залишення без змін постанови суду першої інстанції і відмови в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-15, 17-24, 69-72, 86, 94, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 25 серпня 2016 року у справі № 234/2119/16-а - залишити без задоволення.

Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 25 серпня 2016 року у справі № 234/2119/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про перерахунок та виплату пенсії, відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 10 листопада 2016 року. Повний текст ухвали буде складений та підписаний у нарадчій кімнаті 15 листопада 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі.

Головуючий: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова