Справа № 473/1891/16-а
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 473/1891/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Лузан Л.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Турецької І.О.
Стас Л.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 вересня 2016 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №91 від 06.05.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-42КУпАП та закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою він був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 6 800грн. за недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення позапланової перевірки.

На думку позивача, оскаржувана постанова винесена безпідставно, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та вини у формі умислу, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Судом змінено стягнення у вигляді штрафу за постановою №91 від 06.05.2015 року відносно позивача в межах санкції ч.2 ст.188-42 КпАП України з штрафу в розмірі 6 800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп. на штраф у розмірі 5 100 (п'ять тисяч сто) грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України «Про основи містобудування» передбачено, що містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури

Згідно ст.5 цього Закону при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; інформування через засоби масової інформації громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об'єктів; участь громадян, об'єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об'єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року N553 (далі Порядок №553).

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних обов'язків.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (п.5 Порядку N553).

Підставами для проведення позапланової перевірки, є, зокрема, перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У разі відмови суб'єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки складається відповідний акт (п.14 Порядку N553).

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - припис) (п. 17 Порядку N553).

Аналізуючи наведені норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області є органом, що наділений правом здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, в тому числі шляхом здійснення позапланових перевірок, складення актів перевірок, приписів про усунення виявлених порушень, протоколів про адміністративне правопорушення, а також актів про не допуск до перевірки.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Протягом 2014 - 2015 років позивач здійснював капітальний ремонт цієї квартири, проте без оформлення відповідних документів, які надають право на виконання будівельних робіт, про що відповідачем неодноразово складалися протоколи про адміністративне правопорушення та приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Згідно останнього припису Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області від 15.10.2015 року за №303, на позивача покладено обов'язок оформити та надати контролюючому органу належні документи щодо капітального ремонту квартири або привести її у попередній стан в строк до 15.04.2016 року (а.с.41).

Оскільки ОСОБА_4 вчасно не виконані вимоги зазначеного припису, 26 квітня 2016 року фахівцем Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, на підставі направлення про проведення позапланової перевірки №367 від 15.04.2016 року, здійснено вихід за адресою об'єкту капітального ремонту квартири та у зв'язку з відсутністю її власника складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та протокол про адміністративне правопорушення (а.с.43,45-46, 47-48).

При цьому ОСОБА_4 повідомлено про час та місце проведення перевірки, проте останній або його уповноважена особа на об'єкт у зазначений час не з'явився, що є порушенням п.1 ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пп.11 п.1 постанови КМ України №553.

06 травня 2016 року, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, головним інспектором будівельного нагляду Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №91, згідно якої ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн. (а.с.5).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення, визначеного ч.2 ст.188-42 КпАП України, проте постанова по справі про адміністративне правопорушення прийнята без дотримання загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення (не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність), тому визначення штрафу в максимальному розмірі 6 800 грн. є необґрунтованим та підлягає зменшенню до 5 100 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині зменшення визначеного позивачу суми штрафу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначалося вище, квартира, що належить позивачу на праві власності, неодноразово була об'єктом перевірки органу держаного архітектурно-будівельного контролю.

За результатами зазначених перевірок позивачу видавалися приписи про усунення виявлених порушень, проте останній ухилявся від їх виконання, що стало підставою для проведення Управлінням чергової позапланової перевірки.

Враховуючи ту обставину, що контролюючим органом завчасно на адресу позивача надсилалося повідомлення про проведення позапланової перевірки, проте останній на об'єкт реконструкції не з'явився, чим фактично не допустив перевіряючих до перевірки, посадова особа відповідача мала всі підстави для складення акту про не допуск до перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта, що причиною не допуску фахівців відповідача до перевірки стала його необізнаність про проведення такої перевірки, адже, як вже зазначалося вище, відповідне повідомлення було отримано особою, яка проживала у належній позивачеві на праві власності квартирі та зобов'язана була сповістити власника квартири про отриманий лист.

Оцінюючи встановлені в ході розгляду справи обставини, колегія судів, за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що поведінка позивача в ситуації, що склалася, є недобросовісною, адже він, в порушення вимог чинного законодавства, розпочав реконструкцію та ремонт належного йому житлового приміщення без належних документів та відповідного оформлення, не реагував на неодноразові приписи контролюючого органу щодо усунення порушень Закону та, не з'явившись на об'єкт для проведення перевірки в період з 20.04.16 року по 26.04.2016 року, намагався уникнути відповідальності за неналежне виконання припису від 15.10.2015 року за №303. Недобросовісність поведінки позивача підтверджується також тим, що, як вбачається з матеріалів справи, декларацію про початок виконання будівельних робіт ним подано до Управління значно пізніше, ніж встановлений приписом термін, а саме 05.07.2016 року, в той час як незаконну реконструкцію та капітальний ремонт розпочато ним ще у 2014 році.

При цьому факт не проживання позивача за місцезнаходженням свого майна не позбавляє його обов'язку усунути виявлені контролюючим органом порушення у встановлені останнім строки або ж повідомити про неможливість виконання вимог контролюючого органу з одночасним клопотанням про продовження встановленого терміну.

В свою чергу колегія суддів зазначає, що позивач мав достатньо часу для вжиття всіх залежних від нього заходів, спрямованих на усунення порушень, виявлених контролюючим органом, проте таких заходів не вжив, надавши контролюючому органу додаткові підстави для проведення повторної перевірки.

За наведених вище обставин судова колегія вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області законно та обґрунтовано притягнуто особу до відповідальності за не допуск посадових осіб органу державного архітектурного-будівельного контролю на об'єкт перевірки.

Разом з цим, зменшивши позивачеві розмір адміністративного штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що Управлінням при розгляді справи про адміністративне правопорушення не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Однак в своєму рішенні суд першої інстанції також не навів достатніх та обґрунтованих доводів щодо наявності обставин, які б давали підстави для висновку про необхідність зменшити розмір адміністративного штрафу.

В свою чергу, враховуючи те, що позивач в впродовж тривалого періоду ухилявся від виконання приписів Управління ДАБІ, в тому числі шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, колегія судів приходить до висновку про наявність обтяжуючих обставини, що виключає можливість зменшення апелянту визначеного Управлінням розміру адміністративного штрафу.

Щодо стосується доводів позивача про закриття провадження у справі колегія суддів зазначає, що згідно ст.284 КУпАП вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що постанову по справі про адміністративне правопорушення №91 від 06.05.2016 року приймало Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області, вирішення питання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення належить до компетенції саме цього органу.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскільки судом першої інстанції не повно з'ясовані всі обставини у справі, колегія суддів вважає за необхідне скасувати прийняте у справі рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 вересня 2016 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_4 до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - скасувати.

Увалити у справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів після набрання законної сили безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя - доповідач: /підпис/І.П. Косцова
Судді: /підпис/І.О.Турецька
/підпис/Л.В. Стас