Справа № 804/15938/15
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що податковим органом проведені позапланові документальні виїзні перевірки Публічного акціонерного товариства «Марганецький рудоремонтний завод». Висновки актів та винесені на їх підставі податкові повідомлення - рішення позивач вважає необґрунтованими, прийнятими з порушенням вимог чинного законодавства та такими, що підлягають скасуванню. Висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій підприємства позивача з контрагентами, що зазначені в актах перевірки, не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються первинними документами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.11.2015 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 17.12.2015.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову, просив суд відмовити в його задоволенні, з огляду на нереальність господарських операцій позивача з контрагентами у періодах, що перевірялися, на підставі висновків, що зазначені в акті перевірки; письмових заперечень проти позову не надав.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Публічне акціонерне товариство «Марганецький рудоремонтний завод» (далі - ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод») зареєстроване 19.04.1997 розпорядженням Виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів та знаходиться на податковому обліку в Нікопольській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Податковим органом проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Будмастерстар» (рноспп 39736718) за період діяльності: липень 2015 року, ТОВ «Групсторбуд» (рноспп 39723740) за періоди: липень 2015 року, серпень 2015 року, ТОВ «Пром фінанс груп» (рноспп 39772185) за період: серпень 2015 року, ТОВ «Архітек груп» (рноспп 39824615) за період: серпень 2015 року.
За результатами перевірки податковим органом складено акт №1305/221/05448389 від 02.10.2015, яким встановлено порушення ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, за серпень 2015 року на суму 448571,00 грн.; та встановлено завищення відємного значення різниці між сумою податкового зобовязання та сумою податкового кредиту на суму у розмірі 175515,00 грн. згідно уточнюючого розрахунку за липень 2015 року № НОМЕР_3 від 21.09.2015.
Окрім того, податковим органом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині нарахування податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Пром фінанс груп» (рноспп 39772185), ТОВ «Торгівельна компанія «Полюс - Трейд» (рноспп 39102798), ТОВ «Імперіал Бізнес Компані» (рноспп 397024448), ТОВ «Байер Компані» (рноспп 39651960), ТОВ «Дженерал фінанс» (рноспп 39770785), ТОВ «Інсайде бізнес груп» (рноспп 39652083) за вересень 2015 року.
За результатами перевірки податковим органом складений акт №1502/221/05448389 від 28.10.2015, яким встановлено порушення ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, за вересень 2015 року на суму 578280,00 грн.; та встановлено завищення відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.24) на суму 129422,00 грн.
Згідно з висновками актів перевірок від 28.10.2015 №1502/221/05448389 та від 02.10.2015 №1305/221/05448389 порушення означених норм Податкового кодексу України полягало у неправомірному включенні до складу податкового кредиту у період: з липня по вересень 2015 року податку на додану вартість, сплаченого за операціями з придбання товарів у ТОВ «Будмастерстар», ТОВ «Групсторбуд», ТОВ «Пром фінанс груп», ТОВ «Архітек груп», ТОВ «Торгівельна компанія «Полюс - Трейд», ТОВ «Імперіал Бізнес Компані», ТОВ «Байер Компані», ТОВ «Дженерал фінанс», ТОВ «Інсайде бізнес груп». В обґрунтування позиції щодо відсутності права на формування позивачем податкового кредиту за вказаними операціями податковий орган вказує на те, що вони не мали реального характеру.
Дослідивши надані сторонами докази та факчтині обставини даної справи, суд не погоджується із позицією податкового органу, яка відображена в актах перевірок від 28.10.2015 №1502/221/05448389 та від 02.10.2015 №1305/221/05448389 щодо нереальності господарських операцій Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" із вищеозначеними підприємствами, у зв'язку з наступним.
Відповідно до інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2010 № 1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби», процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції. Особа, яка видає податкову накладну, повинна бути зареєстрована як платник податку на додану вартість на момент вчинення відповідної господарської операції.
3. встановлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість.
5. встановлення факту надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Аналогічна позиція викладена також у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, в якому зазначено, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції.
При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції, - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів, тощо.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарських операцій між Публічним акціонерним товариством «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ «Будмастерстар», ТОВ «Групсторбуд», ТОВ «Пром фінанс груп», ТОВ «Архітек груп», ТОВ «Торгівельна компанія «Полюс - Трейд», ТОВ «Імперіал Бізнес Компані», ТОВ «Байер Компані», ТОВ «Дженерал фінанс», ТОВ «Інсайде бізнес груп» і реальність зміни майнового стану першого.
Вказані договори є типовими та ідентичними за своїм змістом, за умовами яких продавець зобовязується передати на умовах даного договору у власність покупця товар виробничо - технічного призначення, а покупець зобовязується прийняти та сплатити повну вартість товару ( пункти 1.1. вищеозначених договорів).
Найменування товару, його кількість, асортимент та ціна визначені сторонами у додатках до договору, які є невід'ємною частиною договору (пункти 1.2. вищеозначених договорів). За умовами договорів постачання доставка товару здійснюється на умовах EXW (Імкотермс 2010) місто Дніпропетровськ, вул. Шинна,10 (пункти 6.5. вищеозначених договорів).
За договором постачання від 27.07.2015 №270715 позивачем від ТОВ «Групсторбуд» отримано товар, перелік якого наведений у специфікаціях: від 27.07.2015 №1, від 17.08.2015 №2, від 26.08.2015 №3, від 16.09.2015 №4. Постачальником виписані ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» рахунки - фактури, які містяться в матеріалах справи (а.с. 149 - 156, т.1). Передача товару здійснена за видатковими накладними, які містяться в матеріалах справи (а.с. 138 - 148, т.1).
ТОВ «Групсторбуд» складені та видані позивачу податкові накладні від 30.07.2015 №94, від 30.07.2015 №95, суми по яких віднесені позивачем до податкового кредиту у липні 2015 року та податкові накладні від 19.08.2015 №136, від 26.08.2015 №137, від 27.08.2015 №138, від 31.08.2015 №139, суми по яким віднесені до податкового кредиту за серпень 2015 року.
На підприємстві позивача товар, отриманий від ТОВ «Групсторбуд» оприбутковано за прибутковими ордерами від 30.07.2015 №103, №104, від 17.08.2015 №112, від 19.08.2015 №113, від 26.08.2015 №115, від 27.08.2015 №116, від 31.08.2015 №117, від 17.09.2015 №143, №142, від 16.09.2015 №145, від 21.09.2015 №146, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підтвердження здійснення транспортування товару позивачем надані товарно -транспортні накладні (а.с. 157-167, т.1), з яких встановлено, що транспортування товару від продавця позивач здійснив своїми силами, на що вказує інформація у графі «автомобільний перевізник».
На підтвердження постачання ТОВ «Групсторбуд» товару належної якості позивачем надані суду сертифікати якості на товар, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 168 - 181, т.1). Внутрішнє переміщення товару на підприємстві позивача оформлене вимогами (а.с. 182 - 191, т.1).
На підставі договору постачання, укладеного позивачем із ТОВ «Будмастерстар» від 22.07.2015 №200715, позивачем від вказаного підприємства отриманий товар - кабель ААГ 3х95+1х35, що визначено у специфікації від 22.07.2015 №1.
Для оплати постачальником виставлений рахунок - фактура від 22.07.2015 №109 на суму 753084,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 125514,00 грн.).
Відпуск товару здійснено за видатковою накладною від 22.07.2015 №109, транспортування оформлено товарно-транспортною накладною від 22.07.2015 № 32, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
ТОВ «Будмастерстар» складена та видана позивачу податкова накладна від 22.07.2015 №109, суму по якій віднесено позивачем до податкового кредиту у липні 2015 року.
Якість поставленого товару підтверджується сертифікатом якості від 22.07.2015 №22/07.
Позивачем придбаний у ТОВ «Будмастерстар» товар оприбутковано на підставі прибуткового ордеру від 22.07.2015 №109 та використано в подальшому у своїй господарській діяльності, що підтверджується вимогою від 22.07.2015 № 67.
За договорами постачання від 18.08.2015 № 18/0815 та від 03.09.2015 №0309/1, укладеними позивачем із ТОВ «Пром фінанс груп», позивачем отримано товар, перелік якого наведений у специфікаціях, а саме: до договору від 18.08.2015 № 18/0815 специфікації від 18.08.2015 №1 - №5 та від 28.08.2015 №6 (а.с.206- а.с.211 т.1), до договору від 03.09.2015 № 0309/1 специфікації від 23.09.2015 № 1, від 29.09.2015 №2.
Постачальником виписані ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» рахунки - фактури (а.с. 224 - 229, т.1; а.с. 11 - 12, т.2).
Передача товару здійснена за видатковими накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 218- а.с.223, т.1; а.с. 9- 10, т.2).
ТОВ «Пром фінанс груп» складені та видані позивачу податкові накладні від 18.08.2015 № 94, від 18.08.2015 № 95, від 28.08.2015 № 96, від 28.08.2015 № 97, від 23.09.2015 №18, від 29.09.2015 №19, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підприємстві позивача товар, отриманий від ТОВ «Пром фінанс груп» оприбутковано за прибутковими ордерами від 28.08.2015 №120, від 28.08.2015 №119, від 18.08.2015 №118, від 18.08.2015 №117, від 18.08.2015 №116, від 18.08.2015 №115, від 23.09.2015 №163, від 29.09.15 №164, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
На підтвердження здійснення транспортування товару позивачем надані товарно -транспортні накладні (а.с. 230 - 236, т.1; а.с.13-14, т.2) з яких встановлено, що транспортування товару від продавця позивач здійснив своїми силами, на що вказує інформація у графі «автомобільний перевізник».
На підтвердження постачання ТОВ «Пром фінанс груп» товару належної якості позивачем надані суду сертифікати якості на товар (а.с. 237- 248, т.1; а.с.15- 19, т.2). Внутрішнє переміщення товару на підприємстві позивача оформлене вимогами (а.с.249 - 252, т.1 та а.с. 18-19, т. 2).
На підставі договору постачання від 20.08.2015 №200815, укладеного із ТОВ «Архітек груп»позивачем у вказаного підприємства придбано цеглу у кількості 21,6 тон.
ТОВ «Архітек груп» складена та видана позивачу податкова накладна від 20.08.2015 №52, суму по якій віднесено позивачем до податкового кредиту у серпні 2015 року.
Позивачем придбаний у ТОВ «Архітек груп» товар оприбутковано на підставі прибуткового ордеру від 20.08.2015 №114 та використано в подальшому у своїй господарській діяльності, що підтверджується вимогою від 20.08.2015 № 65б, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Відпуск товару здійснено за видатковою накладною від 30.09.2015 №90, транспортування оформлено товарно-транспортною накладною від 30.09.2015 №030/09.
ТОВ «Інсайде бізнес груп» складена та видана позивачу податкова накладна від 30.09.2015 №90, суму по якій віднесено позивачем до податкового кредиту у вересні 2015 року.
Позивачем придбаний у ТОВ «Інсайде бізнес груп» товар оприбутковано на підставі прибуткового ордеру від 30.09.2015 №154 та використано в подальшому у своїй господарській діяльності, що підтверджується вимогами від 30.09.2015 №166 та №165.
На підтвердження якості товару ТОВ «Інсайде бізнес груп» видані позивачу сертифікати якості №3009/1 та №3009/2.
ТОВ «Дженерал фінанс» складені та видані позивачу податкові накладні від 16.09.2015 №196 та від 16.09.2015 №195, суми по яким віднесено позивачем до податкового кредиту у вересні 2015 року. Позивачем вказаний товар оприбутковано на підставі прибуткового ордеру від 16.09.2015 № 152. В матеріалах справи містяться сертифікати якості поставленого ТОВ «Дженерал фінанс» товару (а.с.59 - 64, т.2).
На підставі договору постачання від 03.09.2015 №39/2015 ТОВ «Торгівельна компанія «Полюс - Трейд» здійснено постачання позивачу товару - цегли.
Для оплати постачальником виставлені рахунки-фактури від 07.09.2015 №667 та від 03.09.2015 №609.
Відпуск товару здійснено за видатковими накладними від 07.09.2015 №12 та від 03.09.2015 №6, транспортування оформлено товарно-транспортними накладними від 07.09.2015 №0709 та від 03.09.2015 № 0309, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
ТОВ «Торгівельна компанія «Полюс - Трейд» складені та видані позивачу податкові накладні від 03.09.2015 №3 та від 07.09.2015 №6, суму по якім віднесено позивачем до податкового кредиту у вересні 2015 року.
Позивачем придбаний у ТОВ «Торгівельна компанія «Полюс - Трейд» товар оприбутковано на підставі прибуткових ордерів від 07.09.2015 №144, від 03.09.2015 №116, та використано в подальшому у своїй господарській діяльності, що підтверджується вимогами на підпуск товару від 03.09.2015 №27 та від 07.09.2015 №111, які містяться в матеріалах справи.
На підставі договору постачання від 02.09.2015 № 29, укладеного позивачем з ТОВ "Імперіал Бізнес Компані" позивачем у вказаного підприємства придбаний товар - спецодяг, перелік якого визначений у видатковій накладній від 10.09.2015 №7.
Перевезення товару підтверджується товарно-транспортною накладною від 10.09.2015 № 1009, належним чином засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи.
ТОВ "Імперіал Бізнес Компані" складена та видана позивачу податкова накладна від 10.09.2015 №7, суму по якій віднесено позивачем до податкового кредиту у вересні 2015 року.
Позивачем придбаний у ТОВ "Імперіал Бізнес Компані" товар оприбутковано на підставі прибуткових ордерів від 10.09.2015 №139, №140, №141 та використано в подальшому у своїй господарській діяльності, що внутрішньою відомістю про видачу спецодягу зі складу позивача.
Постачальником виписані ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» рахунки - фактури від 09.09.2015 № 6 та від 08.09.2015 № 5.
Передача товару здійснена за видатковими накладними від 09.09.2015 №6 та від 08.09.2015 №5.
ТОВ «Байер Компані» складені та видані позивачу податкові накладні від 08.09.2015 №5 та від 09.09.2015 №6, суми по яким віднесені до податкового кредиту у вересні 2015 року.
На підтвердження здійснення транспортування товару позивачем надані товарно -транспортні накладні від 09.09.2015 №09/09 та від 08.09.2015 №08/09.
На підприємстві позивача товар, отриманий від ТОВ «Байер Компані», оприбутковано за прибутковими ордерами від 09.09.2015 №148 та від 08.09.2015 №147.
На підтвердження постачання ТОВ «Байер Компані» товару належної якості позивачем надані суду сертифікати якості на товар від 09.09.2015 №0909 та від 08.09.2015 №0809.
Внутрішнє переміщення товару на підприємстві позивача оформлене вимогами від 08.09.2015 №114 та від 09.09.2015 №115.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст.1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення).
Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Положення, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.
Згідно з п. 2.4 Положення, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.
Відповідно до п. 2.15 та п. 2.16 вказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам.
Отже, облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань платників податків здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення), а не про правочини (господарські зобов'язання).
Факт вчинення певних господарських операцій та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких буде підтвердженням здійснення таких операцій.
Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
У відповідності до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно пункту 198.1 статті 198 ПК України, виникає у разі здійснення операцій, в т.ч. з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Як визначено п. 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Нормами статті 201 ПК України визначено перелік документів, що є підставою для нарахування податкового кредиту.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм Податкового кодексу України, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит не ставиться у залежність від дотримання вимог податкового законодавства і сплатою податку до бюджету іншими суб'єктами господарювання.
Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.
Тобто, для підтвердження даних податкового обліку платника податку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Господарською операцією, згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.
Підставою для прийняття оскаржених податкових повідомлень-рішень податковий орган визначив не підтвердження позивачем реальності здійснення господарських відносин з контрагентами постачальниками: ТОВ «Будмастерстар» (рноспп 39736718) за період дільяності: липень 2015 року, ТОВ «Групсторбуд» (рноспп 39723740) за періоди: липень 2015 року, серпень 2015 року, ТОВ «Пром фінанс груп» (рноспп 39772185) за період: серпень 2015 року, ТОВ «Архітек груп» (рноспп 39824615) за період: серпень 2015 року (сторінка 17 акта перевірки №1305/221/05448389 від 02.10.2015); з ТОВ «Пром фінанс груп» (рноспп 39772185), ТОВ «Торгівельна компанія "Полюс -Трейд» (рноспп 39102798), ТОВ «Імперіал Бізнес Компані» (рноспп 397024448), ТОВ «Байер Компані» (рноспп 39651960), ТОВ «Дженерал фінанс» (рноспп 39770785), ТОВ «Інсайде бізнес груп» (рноспп 39652083) за вересень 2015 року (сторінки 24-25 акта перевірки №1502/221/05448389 від 28.10.2015), з огляду на численні порушення податкового законодавства означеними контрагентами (неподання звітів, податкових декларацій), відсутність у них основних фондів, виробничих потужностей, запасів, готової продукції, трудових ресурсів, та, як наслідок, безпідставне формування позивачем податкового кредиту по безтоварним операціям. Отже, податковий орган дійшов висновку, що оскільки позивачем не підтверджено легальність джерела походження товарно-матеріальних цінностей, придбаних у контрагентів у позивача не виникає права на податковий кредит.
Суд зазначає, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватися лише фактом порушення вимог законодавства при створенні підприємства - постачальника товарів (послуг) та веденні ним фінансово-господарської діяльності чи фактом порушення вимог податкового законодавства, зафіксованим податковим органом в акті перевірки. Відсутність у підприємства - контрагента основних засобів, складських та інших умов, на що також посилається відповідач, само собою не може свідчити про нереальне вчинення господарської операції з постачання товару.
Стан виконання податкових обов'язків визначається виключно дотриманням норм податкового законодавства. В основі оподаткування лежить фактичний рух активів з урахуванням ділової мети такого руху та його зв'язку з господарською діяльністю платника податків. Це випливає з того, що норми податкового законодавства пов'язують формування податкового кредиту з фактом придбання товарів чи послуг з метою використання в господарській діяльності.
Платник податків (покупець товарів, послуг) не має обов'язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням продавцем, відомості щодо реєстрації якого як юридичної особи містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та як платника податку на додану вартість - у Реєстрі платників податку на додану вартість, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за вчинені порушення продавцем.
На виконання умов договорів між ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та зазначеними контрагентами підписано відповідні видаткові та податкові накладні, товарно-транспортні накладні та специфікації, сертифікати якості, прибуткові ордери, вимоги на списання, оборотно-сальдові відомості по рах. 631, 201, 203, 23, журнал виписаних довіреностей, які дають можливість встановити зміст і обсяг поставленого товару, характеристики кількісних показників та суму відповідних витрат позивача. Усі надані до суду первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та мають необхідні реквізити (печатки підприємств, підписи уповноважених осіб тощо), як наслідок - є такими, які підлягають обов'язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку.
Що стосується спеціальної правосубєктності підприємств: ТОВ «Будмастерстар», ТОВ «Групсторбуд», ТОВ «Пром фінанси груп», ТОВ «Архітек груп», ТОВ «Торгівельна Компанія «Полюс-Трейд», ТОВ «Імперіал Бізнес Компані»,ТОВ «Байер Компані», ТОВ «Дженерал фінанс», ТОВ «Інсайде бізнес груп», суд зазначає, що згідно з відомостями Інформаційного ресурсу (www.usr.minjust.gov.ua) на момент господарських взаємовідносин зазначені підприємства були зареєстровані як юридичні особи та відповідно до інформації, наявної на офіційному сайті Державної фіскальної служби України (www.sfs.gov.ua) на момент вчинення господарських правовідносин з ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» були зареєстровані як платники ПДВ.
Отже, враховуючи те, що первинні бухгалтерські документи на продаж товарів та надання робіт/послуг від контрагентів, виписані особами, які на час їх видання не втратили статус платника податку на додану вартість, суд погоджується з позицією позивача щодо правомірності включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість.
Окрім того, слід зазначити, що товари отримані позивачем від перелічених контрагентів, оплачені позивачем, що підтверджується наданими копіями платіжних доручень. Отримання товарно-матеріальних цінностей та їх використання в господарській діяльності підприємства позивача (під час виробництва, при ремонті обладнання та для кладки футеровки сталеплавильних та завалочної печей) підтверджуються також письмовими поясненнями водіїв ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», завідуючої складом, начальниками ливарного, механо-складального, електро-ремонтного цехів, головного бухгалтера, які містяться в матеріалах справи.
В процесі розгляду справи судом на виконання вимог Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 20.07.2014 № 1112/11/13-10 встановлено: факт здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Будмастерстар», ТОВ «Групсторбуд», ТОВ «Пром фінанси груп», ТОВ «Архітек груп», ТОВ «Торгівельна Компанія «Полюс-Трейд», ТОВ «Імперіал Бізнес Компані»,ТОВ «Байер Компані», ТОВ «Дженерал фінанс», ТОВ «Інсайде бізнес груп»; наявність спеціальної правосуб'єктності учасників господарської операції; зв'язок між фактом придбання робіт/послуг ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» у ТОВ «Будмастерстар», ТОВ «Групсторбуд», ТОВ «Пром фінанси груп», ТОВ «Архітек груп», ТОВ «Торгівельна Компанія «Полюс-Трейд», ТОВ «Імперіал Бізнес Компані»,ТОВ «Байер Компані», ТОВ «Дженерал фінанс», ТОВ «Інсайде бізнес груп» і господарською діяльністю першого; дотримання платником податку спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість; факт надмірної сплати податку на додану вартість у ціні товарів (послуг), що придбані платником податку.
Таким чином, досліджені судом первинні документи та обставини (наступне використання в господарській діяльності підприємства придбаного товару) в їх сукупності свідчать про фактичний рух активів, із урахуванням ділової мети такого руху в межах господарської діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод», та враховуючи принцип індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, згідно якого негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до такого платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи, та добросовісність платника податків, а також достовірність задекларованих таким платником даних податкового обліку, що презюмується податковим законодавством у п.п.4.4 п.4.1 ст. 4 Податкового Кодексу України, за змістом якої, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, суд вважає дані податкового обліку сформованими платником податків правомірно та обґрунтовано. Зазначена правова позиція суду узгоджується із судовою практикою Вищого адміністративного суду України, викладеною в постанові від 15.01.2015 у справі №2а-1670/4225/11.
З огляду на наведене вище, господарські операції ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» та ТОВ «Будмастерстар», ТОВ «Групсторбуд», ТОВ «Пром фінанс груп», ТОВ «Архітек груп», ТОВ «Торгівельна Компанія «Полюс-Трейд», ТОВ «Імперіал Бізнес Компані», ТОВ «Байер Компані», ТОВ «Дженерал фінанс», ТОВ «Інсайде бізнес груп», що відображені в актах перевірки, є реальними, направленими на настання правових наслідків, які обумовлені ними та підтверджені належним чином складеними первинними документами. Тобто, ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод» має право на відображення цих господарських операцій у податковому обліку, зокрема, при визначенні об'єкту оподаткування податком на додану вартість. Отже, приймаючи до уваги зазначене, суд вважає помилковими висновки податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту.
Під час розгляду справи відповідачем за правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України не спростовано достовірності відомостей первинних та розрахункових документів, поданих платником податків на підтвердження факту реальності здійснення господарських операцій за спірними правочинами, відповідачем не доведено неможливості проведення господарських операцій з урахуванням фізичних характеристик товару, просторових та часових факторів, економічних чинників, не подано доказів відсутності руху активів у процесі здійснення господарської операції, доказів відсутності зміни стану та структури активів, зобов'язань чи власного капіталу сторін спірних правочинів, доказів отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб, доказів отримання позивачем товарів (робіт, послуг) від іншої особи ніж сторона за правочином.
Під час розгляду справи відповідачем не доведений факт несумісності предмету спірних правочинів з напрямом господарської діяльності ПАТ «Марганецький рудоремонтний завод». Доказів того, що у спірних правовідносинах позивач та його контрагенти є пов'язаними особами, були обізнані з обставинами організації господарської діяльності один одного, діяли взаємоузгоджено та зловмисно, маючи на меті завдати шкоди інтересам держави, мали інший матеріальний інтерес, ніж виконання зобов'язань за спірними правочинами, вчинені правочини об'єктивно не були потрібні для організації господарської діяльності позивача, господарські операції за спірними правочинами були відображені лише в документообігу, а фактично не відбулись і не спричинили змін у структурі і складі активів сторін спірних правочинів, відповідач до суду не подав.
Враховуючи наведене, беручи до уваги вищезазначені норми чинного податкового законодавства, дослідивши надані позивачем первинні документи, з урахуванням встановленого факту реального здійснення господарських операцій за переліченими вище договорами, суд дійшов висновку, що податковий кредит у липні - серпні 2015 року на суму 624086,00 грн. та у вересні 2015 року на суму 735751,00 грн. сформований позивачем правомірно та підтверджується первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи.
За таких обставин, заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 11, 50, 70, 71, 72, 86, 94, 159, 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Марганецький рудоремонтний завод" до Нікопольської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити повністю.
Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо у суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений 09 лютого 2016 року.

Суддя ОСОБА_1