Справа № 209/2267/16-а
Суддя: Замкова Я. В.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/2267/16-а
Провадження № 2-а/209/65/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 жовтня 2016 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, як місцевий адміністративний суд у складі:

головуючого судді Замкової Я.В.

при секретарі Шепель О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову № 21-Дз по справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2016 року винесену Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про накладення адмністративного стягнення у розмірі 5100 гривень на ОСОБА_1, та провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 22 квітня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області Жуковою М.Ю. було проведено планову перевірку на об'єкті «Очистка та локалізація вод північного зливостоку ПАТ "Євраз Баглійкокс" м. Дніпродзержинськ вул. ім. В.В. Щербицького 1 нове будівництво". За результатами перевірки відповідачем було встановлено: при будівництві об'єкта «Очистка локалізація вод північного зливостоку ПАТ «Євраз Баглійкокс» м. Дніпродзержинськ вул. ім. Щербицького 1 нове будівництво» в загальному журналі робіт ТОВ «УТБ-2» в перелік спеціальних журналів робіт не внесений журнал бетонних робіт; журнал бетонних робіт не прошнурований і не скріплений печаткою будівельної організації, що його видала; в актах на закриття прихованих робіт не зазначені дати початку та закінчення робіт та наступні види робіт, які дозволяються виконувати після огляду та прийняття прихованих робіт. 22.04.2016 року йому було вручено припис про усунення порушення вимог законодавства у сферї містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким інспектор вимагав: 1.Забезпечити приведення загального журналу робіт, журналу бетонних робіт та актів на закриття прихованих робіт у відповідність до вимог ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва» в термін до 22.05.2016 року. В той же день йому було вручено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким інспектор встановив порушення вимог п. 1.17 ДБН А.3.1.-5-2009 «Організація будівельного виробництва» за що встановлена відповідальність ч. 11 ст. 96-1 КУпАП. В ході проведення перевірки він усунув порушення, про що зазначив у приписі та протоколі, та що він вважає підтверджується копіями актів на закриття прихованих робіт . Не зважаючи на факт самостійного усунення порушень ТОВ «УТБ-2» у строк встановлений у приписі від 22.04.2016 року, відповідачем 26.04.2016 року було прийнято постанову № 21-Дз по справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2016 року, якою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 11 ст. 96-1КУпАП та накладено штраф у сумі 5100 грн. Вказує, що оскаржуваною постановою його було необґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 96 КУпАП. Вважає, що він не повинен відповідати за вказаною постановою у зв'язку з відсутністю складу правопорушення в його діях.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги.

Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив та не заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно ч. 4 ст. 128 КАС України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін, та винести постанову на підставі наявних в ній даних та доказів.

Зурахуванням вищенаведеного суд приходить до наступних висновків.

Щодо строків звернення позивача до суду, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. Як вбачається з позовної заяви, оскаржувану постанову позивач отримав вчасно 26.04.2016 року та у десятиденний строк звернувся з позовом про її оскарження до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, однак ухвалою суду від 20.05.2016 року вказаний позов за непідсудністю було повернуто позивачу, про що позивач дізнався лише 08.06.2016р. (а.с. 64-67) та у десятиденний строк звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом 21.06.2016 року, тобто у перший робочий день після вихідних, оскільки 18 червня 2016 року - субота вихідний, 19 червня 2016 року - святковий (Трійця), і наступний понеділок 20 червня 2016 року - вихідний, у зв'язку з чим, суд вважає необхідним поновити ОСОБА_1 строк на оскарження вказаної постанови.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступного висновку.

22 квітня 2016 року головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області Жуковою М.Ю. було проведено планову перевірку на об'єкті «Очистка та локалізація вод північного зливостоку ПАТ "Євраз Баглійкокс" м. Дніпродзержинськ вул. ім. В.В. Щербицького 1 нове будівництво". За результатами перевірки було встановлено, що виконавча документація на об'єкті велася підрядною організацією не належним чином, а саме: при будівництві об'єкта «Очистка локалізація вод північного зливостоку ПАТ «Євраз Баглійкокс» м. Дніпродзержинськ вул. ім. Щербицького 1 нове будівництво» в загальному журналі робіт ТОВ «УТБ-2» в перелік спеціальних журналів робіт не внесений журнал бетонних робіт; журнал бетонних робіт не прошнурований і не скріплений печаткою будівельної організації, що його видала; в актах на закриття прихованих робіт не зазначені дати початку та закінчення робіт та наступні види робіт, які дозволяються виконувати після огляду та прийняття прихованих робіт, що є порушенням п. 1.17 ДБН А.3.1.-5-2009 "Організація будівельного виробництва".

За результатами перевірки головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області Жуковою М.Ю. було складено акт (а.с 19-21, 22-35), на підставі якого 22 квітня 2016 року видано припис із вимогою: Головному інженеру ТОВ "УТБ-2" ОСОБА_1 привести загальний журнал робіт, журнал бетонних робіт та акти на закриття прихованих робіт у відповідність до вимог ДБН А.3.1 -5-2009 "Організація будівельного виробництва" в термін до 22.05.2016 року (а.с. 9).

Того ж дня, 22.04.2016 року позивачу було вручено припис про усунення порушення вимог законодавства у сферї містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 11 ст. 96-1 КУпАП (а.с. 7-9 ).

В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2016 року - головним інспектором будівельного нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області Жуковою М.Ю., на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, акту і припису від 22.04.2016 року, було винесено постанову про адміністративне правопорушення № 21-Дз від 26.04.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 11 ст. 96-1 КУпАП (а.с. 6), в якій зазначено, що при будівництві об'єкта «Очистка локалізація вод північного зливостоку ПАТ «Євраз Баглійкокс» м. Дніпродзержинськ вул. ім. Щербицького 1 нове будівництво» в загальному журналі робіт ТОВ «УТБ-2» в перелік спеціальних журналів робіт не внесений журнал бетонних робіт; журнал бетонних робіт не прошнурований і не скріплений печаткою будівельної організації, що його видала; в актах на закриття прихованих робіт не зазначені дати початку та закінчення робіт та наступні види робіт, які дозволяються виконувати після огляду та прийняття прихованих робіт, чим порушено вимоги п. 1.17 ДБН А.3.1.-5-2009 "Організація будівельного виробництва", і на нього було накладено штраф в розмірі 5100,00 грн.

Вказані Акт, Припис, Протокол та Постанову позивач власноручно отримав в день їх складення, що підтверджується самим позивачем в позовній заяві.

Згідно доводів позивача, він не порушував законодавство у сфері містобудівної діяльності.

Суд вважає, що встановлені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи копіями загального журналу робіт (а.с. 36-49), в якому зазначено журнал бетонних робіт (а.с. 41). Загальний журнал робіт прошнурований та скріплений печаткою будівельної організації, яка його видала. Наявний спеціальний журнал бетонних робіт, який прошнурований та скріплений печаткою будівельної організації, що його видала (а.с.50-52). У відомостях про виконання робіт зазначені дати початку та закінчення робіт та види виконаних робіт (а.с. 42-48).

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Сам протокол про адміністративне правопорушення, за законом, не є беззаперечним доказом скоєння особою правопорушення.

Статтею 283 КУпАП закріплені вимоги до постанови про адміністративне правопорушення, так, в постанові, крім іншого, повинні бути зазначені докази на підставі яких базується висновок про скоєння особою адміністративного правопорушення та вказати мотиви відхилення інших доказів.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення є не обгрунтованим, оскільки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області не надані докази скоєння позивачем зазначеного правопорушення, як і не надані докази безпідставності тверджень позивача.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить із того, що згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 6 частини першої статті 7 Закону № 3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності", управління у сфері містобудівної діяльності полягає, зокрема, у державному архітектурно-будівельному контролі, який згідно з абзацом другим пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, здійснюють Державна архітектурно-будівельна інспекція та її територіальні органи.

Повноваження Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 08.04.2011 № 439/2011, Порядком здійснення державного архітектурного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 № 244.

Частина перша статті 41 Закону № 3038-VI визначає державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (надалі - Порядок ) визначено процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів будівництва.

Відповідно п. 2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Згідно п. 5 Порядку, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється Інспекціями за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно п.6 Порядку, плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи інспекції, який затверджується керівником відповідної інспекції. Інспекції проводять планові перевірки об'єктів містобудування не частіше ніж один раз на півроку.

Згідно з п. 9 Порядку, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб'єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об'єкти будівництва.

Відповідно до п.16 Порядку, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Частина перша статті 41 Закону № 3038-VI визначає державний архітектурно-будівельний контроль як сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

У ході здійснення такого контролю посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, серед іншого, мають право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункт 3 частини четвертої статті 41 Закону № 3038-VI).

Право на видання вищенаведених приписів і складення протоколів про адміністративне правопорушення передбачене й у пункті 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553.

Відповідно до п. 20 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, протокол протягом трьох днів після його складення та всі матеріали перевірки подаються керівникові відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю або його заступникові для винесення постанови про накладення штрафу, передбаченої законодавством України.

Згідно ст. 244-6 КУпАП, від імені органів державного архітектурно-будівельного контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право головні інспектори будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі - щодо об'єктів, розташованих на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, за межами населених пунктів та в межах населених пунктів, в яких не утворено органів державного архітектурно-будівельного контролю (статті 96, 96-1 (крім частин третьої - п'ятої), частини перша та друга статті 188-42).

Доводи позивача щодо недодержання форми і змісту оскаржуваної постанови при її прийняті, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові від 26.04.2016 року № 21-Дз не зазначені відомості про суб'єкта містобудування, щодо якого розглядається справа зокрема його найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ, посада, прізвище, ім'я, по батькові керівника, інші відомості. Також, в постанові не вказаний час вчинення правопорушення.

На підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, уповноваженою особою підприємства є керівник Солодовнік Е.В. (а.с. 11).

Як вбачається з оскаржуваної постанови і протоколу про адміністративне правопорушення, останні складені на головного інженера ОСОБА_1, який не є посадовою особою органу управління ТОВ «УТБ-2».

У відповідності до п. 3 Положення Про порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 р. №244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 735), штрафи накладаються на суб'єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - суб'єкти містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 23 Положення, У постанові про накладення штрафу та постанові про закриття справи зазначаються: відомості про суб'єкта містобудування, щодо якого розглядається справа ... (для юридичних осіб: найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ, посада, прізвище, ім'я, по батькові керівника, інші відомості).

За санкцією ч. 11 ст. 96-1 КУпАП, штраф накладається на посадових осіб підприємства.

Згідно ст. 23 Закону України "Про господарські товариства", посадовими особами органів управління товариства є фізичні особи - голова та члени виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, наділені повноваженнями з управління товариством, якщо утворення такого органу передбачено установчими документами товариства.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 24.06.1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", розглядаючи скаргу або протест на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного.

Отже, зміст постанови про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 і стан доказів, не дають достатніх підстав для висновку про скоєння ним адміністративного правопорушення.

З цих підстав, суд вважає, що вказані обставини та підстави притягнення позивача до штрафу саме у сумі 5100 грн. 00 коп. не обгрунтовані посадовою особою якою складено постанову, та не можуть бути достатніми і належними доказами вчинення позивачем спірного правопорушення. Будь-яких інших документів в підтвердження правопорушення відповідачем суду не надано.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та досліджені письмові докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак, в порушення вимог ст. 71 КАС України, будь-яких доказів на спростування тверджень позивача, відповідачем суду не надано.

В силу ст. 162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень…, і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень…, а також прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана Постанова № 21-Дз від 26.04.2016 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не відповідає фактичним обставинам справи, є такою, що винесена із порушенням вимог чинного законодавства, а тому, підлягає визнанню протиправною та скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 86, 94, 128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Постанову № 21-Дз по справі про адміністративне правопорушення від 26.04.2016 року винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області Жуковою М.Ю. про накладення адмністративного стягнення у розмірі 5100 гривень на ОСОБА_1 - визнати протиправною та скасувати, провадження в адміністративній справі - закрити.

Постанова набирає законної чинності після спливу строку на апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк, з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Я.В. Замкова