Справа № 145/1098/16-а
Суддя: Ратушняк І. О.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/1098/16-а
Провадження №2-а/145/22/2016
ПОСТАНОВА

іменем України

09.11.2016 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про поновлення пропущеного процесуального строку та зобов'язання провести перерахунок пенсії,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести з 26 січня 2010 року йому перерахунок та виплату пенсії в розмірі 200 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням положень ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з наступними змінами розмірів прожиткового мінімуму.

Свої вимоги мотивує тим, що починаючи з 2008 року і по даний час він перебуває на обліку в Головному Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію, обчислену відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З моменту безстрокового встановлення йому III групи інвалідності, а саме 26 січня 2010 року, він неодноразово звертався до відповідача з проханням щодо перерахунку пенсії з урахуванням отриманої ним інвалідності, однак всі його звернення були проігноровані.

В черговий раз, 13 листопада 2015 року, він звернувся до відповідача із проханням здійснити перерахунок його пенсії відповідно до частини третьої статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» із змінами і доповненнями від 23 листопада 1995 року № 458/95 ВР в розмірі 200% мінімальної пенсії за віком з врахуванням раніше виплаченого підвищення, починаючи з моменту встановлення III групи інвалідності, однак на прийомі в управлінні йому відмовили в задоволенні його вимог, та пояснили, що він не має права на вищевказаний перерахунок.

Крім того, вказує, що з моменту безстрокового встановлення йому III групи інвалідності, а саме з 26 січня 2010 року, він неодноразово звертався до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області з заявами про перерахунок пенсії з урахуванням отриманої ним інвалідності. Однак з моменту отримання III групи інвалідності здійснювати постійний контроль за діями відповідача він не міг, оскільки часто хворів, постійно перебував на реабілітації в санаторії інвалідів війни. Однак лише на початку 2016 року, після отримання відповіді головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, йому стало відомо про розмір та періоди виплати даного підвищення, в зв'язку з чим і пропустив строки звернення до суду визначені ст. 99 КАС України з поважних причин, а тому просить поновити з 26 січня 2010 року строк звернення до суду з адміністративним позовом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, його позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності їх представника, та врахувати заперечення проти позову, відповідно до яких залишити відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у п. "б"-"д" ст.1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особами, на яких поширюється чинність ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії за вислугу років підвищуються в порядку і на умовах, передбачених зазначеним Законом.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам І групи - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 40 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, III групи - 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст.57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ч.3 ст.17 ЗУ «Про інформацію» з метою забезпечення доступу до законодавчих та інших нормативних актів фізичним та юридичним особам держава забезпечує офіційне видання цих актів масовими тиражами у найкоротші строки після їх прийняття.

Відповідно до ст.68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов 'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян і отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності з 01.03.2008 р., як інваліду війни 3 групи, основний розмір якої складає 76% суми грошового забезпечення.

Позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на положення ст.15 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як на підставу для перерахунку пенсії, а саме її підвищення на 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Щодо посилань позивача на редакцію ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що передбачала підвищення пенсії 200% мінімальної пенсії за віком, вказані положення втратили чинність 01.01.2006 року, а позивачу встановлено 3 групу інвалідності згідно довідки МСЕК з 23.01.2008 року.

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються інвалідам III групи на 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Зміни внесені 01.01.2006 р. до ЗУ «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» не визнані неконституційними, не втратили чинність, а відтак підлягають виконанню, а тому відповідач діє правомірно та в межах чинного законодавства, а отже будь-яких прав, свобод та інтересів позивача не порушено.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та необґрунтованими, в тому відмовляє у їх задоволенні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 69-72, 94, 128, 158-163 КАС України, на підставі ст. ст.19, 57, 68 Конституції України, ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальну захисту», ст.ст.2 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» від 01.11.1996 року, суд,

постановив:

В задоволенні адміністративного позову відмовити .

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ратушняк І. О.