Справа № 813/3047/16
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року справа № 813/3047/16

Львівський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого-судді Кухар Н.А.

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівського відділу Державної виконавчої служби м. Львова, треті особи - Львівська виправна колонія № 48 управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області, начальник Львівської виправної колонії № 48 управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області - Купець О.М. про визнання протиправними дій, скасування постанови,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сихівського відділу Державної виконавчої служби м. Львова, треті особи - Львівська виправна колонія № 48 управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області, начальник Львівської виправної колонії № 48 управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області - Купець О.М. про визнання протиправними дій державного виконавця Сихівського відділу Державної виконавчої служби м. Львова Літавого В.М. та скасувати постанову ВП №51376600 від 14.09.2016 року про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що державним виконавцем протиправно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 14.09.2016 року ВП №51376600. Позивач зазначає, що 25.04.2016 року на його особистий рахунок були перераховані кошти в розмірі 6855,55 грн. у вигляді штрафу за невиконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2015 року у справі №813/3066/15. Посилається на ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», та зазначає, що кошти перераховані на його рахунок не являються виконанням ухвали від 09.02.2016 року по справі №813/3066/15, оскільки оплата здійснена з рахунку Львівської виправної колонії № 48 управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області, яка не є боржником у виконавчому провадженні №51376600. Вважає, що державним виконавцем передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржником, згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51376600 є фізична особа Купець О.М., тому кошти сплачені Львівською виправною колонією № 48 управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області не є виконанням судового рішення, тому підстав для закінчення вказаного виконавчого провадження у відповідача не було.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, жодних заперечень на позовну заяву від відповідача не надходило, тому суд ухвалив розглядати справу без його участі.

Третя особа Львівська виправна колонія № 48 управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. 20.10.2016 року подала через канцелярію суду письмові заперечення в яких зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначила що твердження позивача, що боржником у виконавчому провадженні №51376600 є фізична особа Купець О.М. не відповідає дійсності. 11.01.2016 року позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з заявою про накладення штрафу на винну посадову особу та встановлення нового строку подання звіту у справі №813/3066/15. 09.02.2016 року Львівський окружний адміністративний суд виніс ухвалу якою заяву позивача задоволено частково. Згідно вище вказаної ухвали накладено на керівника Львівської виправної колонії № 48 управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області штраф, у розмірі 13780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) гривень рівно, половину якого стягнути в користь позивача в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень рівно, іншу половину - стягнути до Державного бюджету України в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень рівно, що суперечить твердженням позивача проте, що штраф накладено на фізичну особу Купець О.М.

Третя особа начальник Львівської виправної колонії № 48 управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області Купець Олександр Михайлович в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. 20.10.2016 року подав через канцелярію суду письмові заперечення в яких зазначив, що заперечує проти задоволення позовної заяви, вважає таку необґрунтованою з наступних підстав. Посилається на ч.1 та ч. 2 ст. 267 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб'єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від десяти до тридцяти мінімальних заробітних плат. За наслідками розгляду звіту суб'єкта владних повноважень про виконання постанови суду, ухвалою від 09.02.2016 року накладено штраф на керівника Львівської виправної колонії № 48 управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області, а не на фізичну особу Купець О.М. Відповідно до покладених обов'язків, Купець О.М. суб'єкт владних повноважень здійснює керівництво та організовує роботу виправної колонії, яка входить до складу Державної кримінально-виконавчої служби України.

З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Судом встановлено, що 09.02.2016 року винесено ухвалу про накладення штрафу та встановлення нового строку подання звіту про виконання рішення суду, якою накладено на керівника Львівської виправної колонії № 48 управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області за невиконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 27.08.2015 року у справі № 813/3066/15 та несвоєчасне подання звіту штраф у розмірі 13780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) гривень рівно, половину якого стягнути в користь позивача у розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень рівно, іншу половину - стягнути до Державного бюджету України в розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев'яносто) гривень рівно.

08.06.2016 державним виконавцем Сихівського відділу Державної виконавчої служби м. Львів Літавим В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51376600 про стягнення з керівника установи Львівської виправної колонії №48 Купця О.М. 13780,00 грн. з них 6890, 00 грн. на користь ОСОБА_1, 6890,00 грн. на користь Державного бюджету України. У п. п. 2, 3 резолютивної частини цієї постанови, боржнику запропоновано добровільно виконати рішення суду до 15.06.2016 року, а також попереджено про наслідки невиконання рішення у добровільному порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

14.09.2016 року державним виконавцем Сихівського відділу Державної виконавчої служби м. Львів Літавим В.М. винесено постанову ВП №51376600 про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржником борг сплачено в повному обсягу, згідно платіжних доручень №114 та №115 від 22.04.2016 року.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання на території України судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 р. № 606-XIV.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження" зазначений Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України.

Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав.

Згідно із ч.1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно з до ч. 2 ст. 17 вказаного Закону такими виконавчими документами, серед іншого, є рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом (ч. 3 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження").

Як судом встановлено вище, 14.09.2016 року державним виконавцем Сихівського відділу Державної виконавчої служби м. Львова Літавим В.М. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №51376600, однак не враховано, що у виконавчому провадженні визначено боржником Купця О.М., однак кошти, які надійшли на особистий рахунок позивача, згідно платіжних доручень №114,115 нараховані установою, яка не є стороною у виконавчому провадженні.

Наведене свідчить про те, що обставин, які зумовлюють можливість закінчити виконавче провадження з підстав визначених п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" не існувало.

Суд приходить до висновку, що кошти перераховані установою, яка не є стороною виконавчого провадження згідно з чинним законодавством, а тому державним виконавцем передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає, що в державного виконавця були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", а тому постанова про закінчення виконавчого провадження від 14.09.2016 року ВП №51376600 є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання третіх осіб на те, що керівник установи є суб'єктом владних повноважень, а тому штраф сплатила Львівська виправна колонія № 48 УДПС України у Львівській області, так як судом штраф накладено на Купця О.М., за невиконання рішення суду, який несе відповідальність самостійно.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім того, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а суд згідно ст. 86 зазначеного Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За результатами судового розгляду справи відповідачем не подано доказів, які б спростовували позовні вимоги та встановлені судом обставини, не доведено, що він діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, обґрунтовано та розсудливо, з урахуванням всіх необхідних обставин.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст., 7-19, 94, 160-163, Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державного виконавця Сихівського відділу Державної виконавчої служби м. Львова Літавого В.М., щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №51376600 від 14.09.2016 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закриття виконавчого провадження ВП №51376600 від 14.09.2016 року, винесену Сихівським відділом Державної виконавчої служби м. Львова.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови виготовлено 14 листопада 2016 року.

Суддя Кухар Н.А.