Справа № 461/3952/16-а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 р. Справа № 876/5703/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.

представника відповідача Сичова Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 30.06.2016 року в справі №461/3952/16-а за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,

встановив:

У червні 2016 року позивач - ОСОБА_2 - звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил від 16.05.2016 року №1483/20908/16.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 30.06.2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов. Вказує, зокрема, на неврахування судом положень ст. 460 Митного кодексу України та аварії, внаслідок якої транспортний засіб був вилучений працівниками поліції та зберігався на спеціальній автостоянці за ухвалою судді від 05.05.2016 року, що унеможливило його доставку до митного органу у встановлений строк.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги за їх безпідставністю, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 17 квітня 2016 року приблизно о 19 год. 45 хв. позивач через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС здійснював виїзд з території України до ОСОБА_3 на автомобілі «BMW», номерний знак НОМЕР_1. Після проведення перевірки в електронній базі ЄАІС ДМСУ з'ясовано, що 22 лютого 2016 року о 00 год. 26 хв. 22 лютого 2016 року ним було ввезено в режимі транзиту на територію України транспортний засіб «BMW» номерний знак НОМЕР_2. Одночасно було встановлено, що відповідно до бази АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМСУ інформація про вивезення даного ТЗ з митної території України станом на 17 квітня 2016 року відсутня.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_4 від 16 квітня 2016 року у справі № 1483/20908/16 позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Вважаючи зазначену постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з доведеності факту вчиненого позивачем правопорушення та правомірності оскаржуваної постанови від 16 квітня 2016 року № 1483/20908/16 в справі про порушення митних правил.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними з наступних мотивів.

Статтею 95 Митного кодексу України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 3 ст.470 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів чи видачу їх без дозволу органу доходів і зборів, у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст.95 Митного кодексу України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 МК України.

Нормами ч.1 ст.192 Митного кодексу України визначено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Як вірно відзначено судом, позивачем не надано доказів виконання вимог ст.192 Митного кодексу, зокрема щодо повідомлення митного органу про неможливість вивезення автомобіля та пов'язані з цим причини (аварія або обставини непереборної сили). Доказів протилежного суду не надано.

Щодо посилання позивача на норми ст.460 Митного кодексу, то відповідно до ч.1 цієї статті вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідно до визначення п.2 розділу VІІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 травня 2012 року № 657 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 року за № 1669/21981), аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили; обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Як встановлено п.3 розділу VІІІ вищевказаного Порядку, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Доказів (документальних або інших відповідно до вищенаведених норм) на підтвердження факту аварії чи дій обставин непереборної сили позивач на момент складення протоколу про порушення митних правил не надав, а лише повідомив працівника митниці про те, що автомобіль марки BMW, номерний знак НОМЕР_2, країна реєстрації Німеччина, на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова знаходиться в правоохоронних органах і він мне мав можливості вивезти його з митної території України.

З урахуванням перевищення позивачем встановленого ч.1 ст.95 Митного кодексу України строку доставки до митного органу ввезеного в режимі транзиту автомобіля, неповідомлення митного органу про неможливість вивезення автомобіля та пов'язані з цим причини, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про доведеність факту вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України, обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності із накладенням на нього штрафу у розмірі 8500 грн., правомірність оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил та відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Галицького районного суду м. Львова від 30.06.2016 року в справі №461/3952/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

Шавель Р.М.

Повний текст ухвали складено 14.11.2016 року.