Справа № 817/567/16
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб Ю.О.
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"15" листопада 2016 р. Справа № 817/567/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Гунько Л.В.,

представників апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "02" вересня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, 3-я особа - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування запису ,

ВСТАНОВИВ:

У квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся в Рівненський окружний адміністративний суд з позовом до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування запис в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 7473513) про заміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, несений 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2016 р. провадження у справі закрито.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_3 звернувся до суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, зазначає в апеляційній скарзі зазначає, що проведення нотаріусом, як державним реєстратором, державної реєстрації прав та їх обтяжень, за наявності передбачених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підстав для відмови у її проведенні є протиправною. Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 02 лютого 2016 року по справі №821/2070/15-а. При вчиненні реєстраційних лій нотаріус діє як суб'єкт владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому такі дії нотаріуса підлягають оскарженню до адміністративного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як підтверджується матеріалами справи, що 27 червня 2008 року між ВАТ "Сведбанк" та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір №1704/0608/45-016-Z-1, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 (а.с.13-15).

27 червня 2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 внесено запис №7475660 до Державного реєстру іпотек про обтяження - іпотеку на квартиру по вул.Ювілейна,7 в м.Рівному (а.а.с.16-17).

25 травня 2012 року між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, предметом якого стало відступлення права вимоги, в тому числі, і за іпотечним договором від 27 червня 2008 року №1704/0608/45-016-Z-1 укладеного з позивачем (а.а.с.53-56).

27 липня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 внесено зміни до Державного реєстру іпотек за реєстраційним №7473513 щодо іпотекодержателя, об'єктом обтяження якого є квартира по вул.Ювілейна,7 в м.Рівному, яким визначено ПАТ "Дельта Банк" (а.а.с.16-17).

Вважаючи внесені до Державного реєстру іпотек зміни за реєстраційним №7473513 протиправними, позивач звернувся до суду з позовом про скасування такого запису.

Закриваючи провадження у справі №817/567/16, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, пов'язані із невиконанням умов цивільно-правової угоди, не є публічно-правовими, оскільки випливають із договірних відносин, а відтак, мають вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства, а не адміністративного.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеного у постанові від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Підстави та порядок закриття провадження в адміністративній справі визначені статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Зокрема, відповідно до пункту 1 частини 1 цієї статті суд закриває провадження в справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно зі ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Разом з тим, необхідно зазначити, що порушення прав, свобод та інтересів фізичної чи юридичної особи наявне тоді, коли сталися зміни стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку в публічно-правових відносинах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час звернення Товариства до суду з позовом) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України ).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно із п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. В той же час, відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин (ч.2 ст.4 КАС України).

Для розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, однією із сторін такої справи має бути суб'єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції, тобто він законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. При цьому ці функції повинні здійснюватись суб'єктом саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем у даному позові пред'явлено вимоги до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування запис в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 7473513) про заміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, несений 27 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4.

Однак, нотаріуси при вчиненні нотаріальних дій не здійснюють владних управлінських функцій, а тому в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України вони не відносяться до суб'єктів владних повноважень, що виключає можливість оскарження їхніх рішень, дії чи бездіяльність в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, даний спір виник із цивільних відносин щодо невиконання умов цивільно-правової угоди, а тому його належить розглядати в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Разом з тим, системний аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку, що спірні правовідносини не можуть розглядатися за правилами адміністративного судочинства, а відтак, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване судове рішення про закриття провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, а тому оскаржене судове рішення є законними та обґрунтованими, а підстави для його скасування відсутні.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від "02" вересня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення виготовлено "15" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_3,33024

3,4- відповідачу/відповідачам: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна вул.Воровського, буд.37/14, кім.102-106,м.Київ,01054, вул.Воровського, буд.34/14, кім.102-106,м.Київ,01054

5,6-третій особі: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" - вул.Щорса,36-Б,м.Київ,01133 бульвар Дружби народов, 38, м.Київ, 01014

7,8 - представникам позивача -

- ОСОБА_6, вул.Садова,9, с.Базальтове Костопільського району Рівнеснької області

- ОСОБА_7, АДРЕСА_4,