Справа № 812/1227/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 листопада 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1227/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Старобільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкової заборгованості в сумі 10930,85 грн, -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Старобільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - Позивач) до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення коштів в рахунок погашення податкової заборгованості в сумі 10930,85 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Відповідач перебувала на обліку в Старобільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області. 24.07.2014 підприємницьку діяльність відповідача припинено, але з обліку не знято. Відповідач має податкову заборгованість у сумі - 10746,64 грн з податку на доходи фізичних осіб; 184,21 грн - з єдиного податку (180,72 грн - основного боргу та 3,49 грн - пені). Позивачем було сформовано податкову вимогу від 27.05.2014 № 380-25, яку вручено Відповідачу особисто.

Враховуючи вищевикладене, з посиланням на пункт 87.11 статті 87 Податкового кодексу України просить стягнути кошти Відповідача за податковим боргом.

Ухвалою суду від 16.11.2016 вирішено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Відповідач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), зареєстрована як фізична особа - підприємець 25.03.2013 Старобільським районним управлінням юстиції, знаходиться на обліку в Старобільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Луганській області з 26.03.2013 (а.с. 20, 37-38).

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

У відповідності із статтею 14 ПК України:

- грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно з підпунктом 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 291.2 статті 291 ПК України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою (пункт 291.3 статті 291 ПК України).

Відповідно до пункту 291.4 статті 291 ПК України суб'єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку:

1) перша група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб, здійснюють виключно роздрібний продаж товарів з торговельних місць на ринках та/або провадять господарську діяльність з надання побутових послуг населенню і обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 150000 гривень;

2) друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої або п'ятої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для таких груп;

3) третя група - фізичні особи - підприємці, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 20 осіб; обсяг доходу не перевищує 3000000 гривень;

4) четверта група - юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, які протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: середньооблікова кількість працівників не перевищує 50 осіб; обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

Для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву (підпункт 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 ПК України).

Згідно з пунктами 299.1, 299.3, 299.5 статті 299 ПК України свідоцтво платника єдиного податку видається суб'єкту господарювання, який подав до контролюючого органу заяву щодо обрання або переходу на спрощену систему оподаткування безоплатно протягом 10 календарних днів з дня подання суб'єктом господарювання заяви безстроково виключно суб'єкту господарювання або уповноваженій ним особі та не може передаватися для провадження господарської діяльності іншим особам.

Ставки єдиного податку встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), та у відсотках до доходу (відсоткові ставки) (пункт 293.1 статті 293 ПК України).

Згідно з пунктом 293.2 статті 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними та міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць:

1) для першої групи платників єдиного податку - у межах від 1 до 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати;

2) для другої групи платників єдиного податку - у межах від 2 до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Основним видом діяльності Відповідача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно з продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с. 35-36).

Відповідач з 01.04.2013 по 01.01.2014 був зареєстрований платником єдиного податку з віднесенням до ІІ групи з встановленням ставки єдиного податку в розмірі 17% розміру мінімальної заробітної плати (а.с. 18).

У відповідності із пунктом 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої та другої груп є календарний рік.

Згідно із пунктом 294.2 статті 294 ПК України податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду.

Платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року (пункт 295.1 статті 295 ПК України).

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності (пункт 295.2 статті 295 ПК України).

Згідно із статтею 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

В порушення вимог пункту 295.1 статті 295 ПК України відповідач не сплатив єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску після закінчення граничного строку сплати (не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця), внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг з єдиного податку з листопада по грудень 2013 року включно в загальному розмірі 180,72 грн, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника (а.с. 15).

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов'язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

Згідно пунктом 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

З огляду на викладене, Відповідачу у зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов'язання з єдиного податку, була правомірно нарахована пеня у розмірі 3,49 грн за вказаний період, що підтверджується інформацією, зазначеною у розрахунку та зворотному боці кратки облікового рахунку з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 14-17).

Таким чином, податковий борг Відповідача з єдиного податку складає 184,21 грн, з яких 180,72 грн - основний платіж, 3,49 грн - пеня.

Пунктом 54.1 статті 54 ПК України встановлено, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом, крім випадків, передбачених податковим законодавством. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Пункт 179.1 статті 179 ПК України визначає, що платник податку на доходи фізичних осіб зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Пунктом 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов'язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку, згідно пункту 176.1 статті 176 ПК України є одним з обов'язків платника податків.

Контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи (пу 41.1. статті 41 ПК України).

Пунктом 179.7 статті 179 розділу IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України передбачено, що фізична особа зобов'язана самостійно до 01 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Відповідно до пункту 174.3 статті 174 ПК України особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, і зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов'язані сплатити податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини та спадкоємців, які отримали у спадщину об'єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об'єктів спадщини

Підпункт 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 ПК України визначає, що при отриманні спадщини спадкоємцями, що не є членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення об'єкти спадщини оподатковуються за ставкою податку, визначеною пунктом 167.2 статті 167 ПК України.

Відповідно до пункту 167.2 статті 167 ПК України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

12.12.2013 Відповідачем подано Позивачу звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2012 рік, згідно якої вартість успадкованого чи отриманого у дарунок майна складає 60005,29 грн; податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету становить 3000,26 грн (а.с. 10-11).

24.04.2014 Відповідачем подано Позивачу звітну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік, згідно якої вартість успадкованого чи отриманого у дарунок майна складає 154927,66 грн; податкове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету становить 7746,39 грн (а.с. 12-13).

Таким чином, податковий борг Відповідача з податку на доходи фізичних осіб складає 10746,64 грн.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень ПК України Відповідачу було надіслано податкову вимогу від 27.05.2014 № 380-25, яка отримана останнім 27.05.2014 (а.с. 19).

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України регламентовано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2. статті 95 ПК України).

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач самостійно суму податкового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, визначену у податкових деклараціях, та з єдиного податку, повністю не сплатив, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг в загальному розмірі 10930,85 грн, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 10746,64 грн, з єдиного податку в розмірі 184,21 грн, з яких 180,72 грн - основного платежу, 3,49 грн - пені, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника (а.с. 7-9, 15-17).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Позивач довів суду обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги та надав суду необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області обґрунтовані, документально підтверджені, відповідають чинному законодавству, отже належать задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 20, 57, 87, 95 Податкового кодексу України, статтями 2, 6, 7, 9, 17, 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Старобільської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в рахунок погашення податкової заборгованості в сумі 10930,85 грн задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, місце проживання: 92700, АДРЕСА_1) кошти за податковим боргом в загальному розмірі 10930 (десять тисяч дев'ятсот тридцять) гривень 85 копійок, а саме: в дохід Державного бюджету України за податковим боргом з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 10746 (десять тисяч сімсот сорок шість) гривень 64 копійки; в доход місцевого бюджету - податковий борг з єдиного податку в загальному розмірі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 21 копійку, з яких 180 (сто вісімдесят) гривень 72 копійки - основного платежу, 3 (три) гривні 49 копійок - пені.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя С.М. Чиркін