Справа № 825/1661/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м. Чернігів Справа № 825/1661/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представника позивача Пирогівського В.В., Уряшева А.В.,

представника відповідача Котницького І.О.,

представника третьої особи Ленько О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз медицини та технології" до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України, третя особа - Управління охорони здоров'я Чернігівської області Державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз медицини та технології" до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна казначейська служба України, третя особа - Управління охорони здоров'я Чернігівської області Державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області щодо невиконання наказу № 927/1089/15 від 22.09.2015 року про примусове виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 08.09.2015 у справі № 927/1089/15 та зобов'язання здійснити дії щодо виконання зазначеного судового наказу.

В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилається на те, що 08.09.2015 рішенням Господарського суду Чернігівської області стягнуто з Управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації на його користь основного боргу в сумі 985000,00 грн. за договором № 15/09-2012/9 від 08.11.2012, 75777,53 грн. 3% річних, 754236,49 грн. інфляційних та 36300,28 грн. на відшкодування судового збору. У порядку виконання судового рішення його заяву з додатками 08.10.2015 року прийнято до виконання Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, проте на даний час рішення не виконано. Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права. Також просить суд у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог повернути судовий збір в розмірі 4134,00 грн.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів викладених в адміністративному позові.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що Головне управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області при виконанні рішень, які набрали законної сили, керується Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845. Виконавчий документ про стягнення коштів на користь позивача внесено до реєстру рішень суду, виконання яких гарантовано державою, з метою безспірного списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою КПКВ 3504040, у зв'язку з тим, що у боржника відсутні кошторисні призначення на його виконання, про що листом від 10.12.2015 повідомлено позивача. Представник відповідача вважає, що ГУ ДКС в Чернігівській області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законами України, а подальше виконання рішення здійснюється Державною казначейською службою України в порядку черговості, яка встановлена Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та в межах бюджетних асигнувань, визначених Законом України "Про Державний бюджет України". За таких обставин просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Представник управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації в судовому засіданні пояснив, що управління є бюджетною установою та фінансується з обласного та державного бюджету. З приводу виділення коштів для погашення боргу згідно наказу Господарського суду Чернігівської області № 927/1089/15 від 22.09.2015, управління неодноразово зверталося до Міністерства охорони здоров'я, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, проте вжиті заходи не забезпечили виконання вказаного наказу суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 08.09.2015 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз медицини та технології" до Управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації. Стягнуто на його користь суму основного боргу в сумі 985000,00 грн. за договором № 15/09-2012/9 від 08.11.2012 та 75777,53 грн. 3% річних, 754236,49 грн. інфляційних та 36300,28 грн. на відшкодування судового збору (а.с. 34).

22.09.2015 Господарським судом Чернігівської області видано наказ № 927/1089/15, який 08.10.2015 ГУ ДКС України в Чернігівській області прийнято до виконання, що не заперечується відповідачем.

08.12.2015 ГУ ДКС у Чернігівській області встановлено, що наказ Господарського суду Чернігівської області № 927/1089/15 відповідає вимогам чинного законодавства, дата закінчення строку для перерахування коштів 08.01.2016 та кошти у сумі 1851314,30 грн. підлягають перерахуванню на рахунок позивача, про що складено висновок (а.с.126).

Листом від 10.12.2015 № 09-3-18/117/9547 ГУ ДКС України у Чернігівській області повідомило ТОВ "Союз медицини та технології", що у зв'язку з неможливістю виконання вищевказаного рішення через відсутність кошторисних призначень та коштів за бюджетною програмою, 08.12.2015 рішення передано для здійснення безспірного списання за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою" (а.с.18).

Листом від 01.07.2016 № 12-09/309/9508 ГУ ДКС України в Чернігівській області повідомило позивача, що на момент надходження виконавчого документа та на даний час в органах Казначейства знаходяться на виконанні судові рішення, які надійшли раніше. Після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше, та за наявністю бюджетних асигнувань на погашення заборгованості за рішеннями суду, Казначейством України буде здійснено заходи щодо перерахування коштів на користь ТОВ "Союз медицини та Технології" (а.с.129).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання передбачені Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", який набрав чинності 01.01.2013.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 № 4901-VI (далі-Закон № 4901-VI) в редакції, на час виникнення спірних правовідносин, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Статтею 3 Закону № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Поряд із цим відповідно до пункту 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі Порядок № 845) рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Наведений пункт прийнято у розвиток абзацу другого підпункту 1 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, відповідно до якого "рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України... Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень...".

Отже, незважаючи на те, що судові рішення мають обов'язковий характер, Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" створено додатковий механізм їх гарантування. Так, частина перша статті 2 передбачає, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган, державні підприємство, установа, організація. Разом із тим, цей закон не розв'язує всіх проблем у сфері виконання судових рішень, а тому не може розглядатись як остаточне вирішення проблеми забезпечення ефективних засобів правового захисту права на виконання рішень у розумний строк.

Відповідач в судовому засіданні не заперечує той факт, що виконавчий документ №927/1089/15 від 22.09.2015 про стягнення з Управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації на користь ТОВ "Союз медицини та Технології" боргу, підлягає виконанню саме органами Казначейства. При цьому відповідач зазначає, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" на поточний рік за бюджетною програмою КПКВ 3504040 "Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою" передбачено лише 144 757,5 тис. грн.

Згідно із пунктом 25 Порядку № 845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому пункти 24-34 цього Порядку застосовуються саме щодо зазначеної бюджетної програми.

Відповідно до пункту 26 Порядку безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Таким чином, безспірне списання коштів здійснюється органом Казначейства у разі наявності у боржника коштів на спеціальних рахунках окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду.

Докази наявності коштів на спеціальних рахунках Управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації для забезпечення виконання наказу Господарського суду Чернігівської області № 927/1089/15 від 22.09.2015 відсутні.

При цьому суд звертає увагу на те, що з приводу виділення коштів для погашення боргу на виконання наказу Господарського суду Чернігівської області № 927/1089/15 від 22.09.2015 Управління охорони здоров'я Чернігівської обласної державної адміністрації неодноразово зверталося до Міністерства охорони здоров'я, Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, про що свідчать відповідні листи, які містяться в матеріалах справи.

Проте вжиті заходи не забезпечили виконання вказаного наказу суду.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що органами казначейської служби відповідно до абзацу 1 підпункту 1.3 пункту 1 наказу Державної казначейської служби України від 19.10.2015 № 295 "Про затвердження Порядку здійснення безспірного списання коштів державного бюджету з рахунків боржника та за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів" до програмного забезпечення "Формування інформації про виконання судових рішень" внесені відомості по ТОВ "Союз медицини та Технології" за датою надходження заяви стягувача. Вказана інформація міститься на веб-порталі http://www/treasury.gov.ua/ у розділі "виконання судових рішень", отже є загальновідомою.

Відповідач відповідно до приписів Порядку № 295 забезпечує облік і зберігання судових рішень до настання їх черги для виконання за цією програмою та не раніше ніж за 2 місяці до моменту настання черги направляє документи до Державної казначейської служби України.

З вказаного слідує, що невиплата позивачу коштів за виконавчим документом зумовлена не протиправною бездіяльністю відповідача, а відсутністю достатніх коштів на відповідному казначейському рахунку та наявністю значної кількості виконавчих документів на виконанні в казначействі, що надійшли раніше виконавчого документа позивача. Казначейство не відмовляло позивачу у перерахуванні коштів, а лише зазначило про наявність черговості виконання рішень суду.

Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що у межах наданих повноважень відповідачем вчинено всі необхідні дії, направлені на виконання рішення суду.

Стосовно зобов'язання відповідача вчинити дії щодо виконання наказу Господарського суду Чернігівської області по справі № 927/1089/15, суд зазначає, що зобов'язання щодо вчинення дій є суто примусовим заходом, що може застосовуватися до суб'єкта, який не виконує або неналежним чином виконує покладені на нього законодавством обов'язки. Підставою для застосування певного зобов'язання до сторони судового процесу є факт порушення чи недотримання нею відповідних нормативних приписів, що змушує суд вжити належних заходів для припинення такого порушення та недопущення настання негативних наслідків.

Водночас, зважаючи на викладене вище обґрунтування повноти та законності дій відповідача щодо виконання рішення суду за бюджетною програмою КПКВК 3504040, суд доходить висновку про відсутність правових підстав та законних можливостей для зобов'язання ГУ ДКС в Чернігівській області вчинити дії, визначені законом, які й без того вчиняються у повному обсязі.

При ухваленні рішення в даній адміністративній справі суд також керувався наступним.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень, закріплених статтею 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно статті 86 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що підстави для задоволення позовних вимог ТОВ "Союз медицини та технології" відсутні.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин суд вважає повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз медицини та технології" судовий збір в розмірі 4134,00 грн., згідно платіжного доручення № 501 від 23.09.2016.

Враховуючи положення статті 94 КАС України питання про розподіл судових витрат у справі судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Заяву представника позивача про повернення судового збору в частині зменшення позовних вимог задовольнити.

Повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Союз медицини та технології" () судові витрати в розмірі 4134,00 грн., сплачені згідно платіжного доручення № 501 від 23.09.2016.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко