Справа № 161/11544/16-а
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/629/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 р. суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Свій позов обгрунтовує тим, що з 01.08.2006 року їй призначено пенсію по віку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати. 11.08.2016 року вона звернулась із заявою про проведення перерахунку та виплати пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», яка набрала чинності з 15.12.2015 року та застосовується з 01.12.2015 року, посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджені, зокрема, додатками постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» підвищується на 25% .

11.08.2016 року позивач звернулась до відповідача щодо перерахунку пенсії, надавши довідку про заробітну плату з останнього місця роботи, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Однак рішенням відповідача від 19.08.2016 року їй відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, зокрема до Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» згідно чого виключено п.4 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», з абз.1 п.5 виключено слово «перерахунок» відповідно до якого скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії перераховуються відповідно до Закону України «Про державну службу».Враховуючи зазначене, з 01.06.2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а призначені до 01.06.2015 року - не перераховуються. Тому вважають, що підстав для перерахунку пенсії позивачу немає.

На підставі наведеного, просить визнати неправомірними дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяла на час призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати», особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», якою встановлені нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та довідки Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям. Зобов'язати Луцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області провести з 01.07.2016 року перерахунок розміру призначеної їй пенсії згідно ст.37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-Х-ІІ (в редакції, що діяла на дату призначення пенсії) з врахуванням підвищення з 01.12.2015 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів, якою встановлено нові розміри посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери в розмірі 90% від суми заробітної плати, викладеної в довідці Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, від 15.07.2016 року за № 48 без обмеження її максимального розміру.

Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2016 року судовий розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. працювала у Головному управлінні державної казначейської служби України у Волинській області на посаді заступника начальника Головного управління. З 01.08.2006 року їй призначено пенсію по віку відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 90% від заробітної плати.

11.08.2016 року позивач звернулась до відповідача щодо перерахунку пенсії, надавши довідку про заробітну плату з останнього місця роботи, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям.

Однак, рішенням відповідача від 19.08.2016 року їй відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв'язку з тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 внесено зміни до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, зокрема до Постанови КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» згідно чого виключено п.4 Постанови КМУ № 865 від 31.05.2000 року «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», з абз.1 п.5 виключено слово «перерахунок» відповідно до якого скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії перераховуються відповідно до Закону України «Про державну службу».Враховуючи зазначене, з 01.06.2015 року органами Пенсійного фонду України пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» не призначаються, а призначені до 01.06.2015 року - не перераховуються. Тому вважають, що підстав для перерахунку пенсії позивачу немає.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям виплачується за рахунок держави. На одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується у повному розмірі незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зокрема, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 року, зокрема, до вказаної статті внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві, та перехідні положення» названого Закону, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим ним Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, позивачу пенсія була призначена у 2006 році, тобто до набрання чинності вказаним законом.

З огляду на викладене, при перерахунку пенсії службовцям має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом та механізмом їх проведення. Нормами, які визначали механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частини тринадцята та вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХП.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 10.12.2013 року (справа №21-420а13) стосовно внесених змін до Закону України «Про прокуратуру».

Згідно із ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Скасування конституційних прав і свобод - це їх офіційна (юридична або фактична) ліквідація. Звуження змісту та обсягу прав і свобод є їх обмеженням.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, згідно якої Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначена за спеціальними законами,в тому числі і Законом України "Про державну службу".

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, справа № 1-7/99), за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, згідно з якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Як слідує із змісту вищевказаних рішень Конституційного Суду України, розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства, а правовідносини щодо їхнього пенсійного забезпечення виникають на момент звернення за призначенням пенсії.

Зазначені висновки також узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 10 грудня 2013 року (справа №21 -348а1 ) та від 17 грудня 2013 року (справа №21 -445а13 ).

Беручи до уваги вищевикладене, необхідною умовою для перерахунку пенсії позивачу є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії.

Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності» та «передбачуваності».

Відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, не може бути підставою для позбавлення особи права на перерахунок пенсії, що гарантоване законом.

Разом з цим, таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, згідно з якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Таким чином, обсяг прав позивача не може бути звуженим Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-УІ від 08.07.2011 року, і під час проведення перерахунку пенсії позивача повинна бути враховано норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках.

За таких обставин, відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію, згідно довідки Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області про заробітну плату № 48 від 15.07.2016 року, відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.

Стосовно часу, з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії позивачу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про перерахунок пенсії до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області 15.07.2016 року, долучивши довідку Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області про заробітну плату № 48 від 15.07.2016 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 11 КАС України).

Відповідно до ст. 13 КАС України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ст.14 КАС України).

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Суд вважає, що рішення відповідача про відмову в перерахунку пенсії позивачу є протиправним, а позовні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7-13, 94, 162, 159-163 КАС України, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» ст.45 Закону України ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати дії Луцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком неправомірними.

Зобов'язати Луцьке об'єднане управління пенсійного фонду України Волинської області провести ОСОБА_1 з 01.08.2016 року перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Головного управління державної казначейської служби України у Волинській області про заробітну плату № 48 від 15.07.2016 року без обмеження її максимального розміру.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Луцького об'єднаного управління пенсійного Фонду України Волинської області в дохід держави 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одну грн.) судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.Ф. Кирилюк