Справа № 1570/6662/12
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Київ К/800/61900/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2013

та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013

у справі № 1570/6662/2012 Одеського окружного адміністративного суду

за позовом Фірми «ВАТЕК ЛТД» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ «Фірма «ВАТЕК ЛТД»)

до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби (ДПІ)

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2013 позов задоволено частково: скасовано податкові повідомлення-рішення від 15.10.2012 № в сумі 77261,00 грн. за основним платежем та 18018,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями і № в сумі 96577,00 грн. за основним платежем та за штрафними санкціями 22522,00 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013 постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено: скасовано податкові повідомлення-рішення від 15.10.2012 № і №.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для збільшення у податковому обліку позивача грошових зобов`язань із податку на прибуток, ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в акті документальної позапланової невиїзної перевірки від 21.09.2012 за № 5599/22-4/23870494, призначеної на підставі наказу керівника ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області ДПС від 13.09.2012 № 1935. Згідно з цими висновками позивач порушив норми підпункту 5.3.9 пункту 5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» (Закон № 334/94-ВР), підпункту 7.4.5 пункту 7.4, ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР), пункту 138.2 ст. 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 ст. 139, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України (ПК): завищив валові витрати на загальну суму 702285,00 грн. у податковому обліку за 3 квартали 2010 року, 4-й квартал 2010 року, 1 та 2-й квартали 2011 року та податковий кредит на загальну суму 149457,00 грн. у податковому обліку за вересень. жовтень, листопад 2010 року, січень, березень, квітень, травень, червень 201 року за наслідками нікчемних правочинів з ПП «Дана Маркет Юг», ПП «Дана-Даблъю», ПП «Антре Едвертайзінг», ТОВ «ВСТК», у результаті чого занизив податок на прибуток на загальну суму 170497,00 грн. та ПДВ на загальну суму 140457,00 грн. у податковому обліку за вище вказані звітні податкові періоди.

Висновок про безтоварність господарських операцій між позивачем та цими постачальниками обґрунтовано посиланням на акти про неможливість проведення документальних перевірок з ПП «Дана Маркет Юг», ПП «Дана-Даблъю», ПП «Антре Едвертайзінг», ТОВ «ВСТК», в яких зафіксовано, що ці юридичні особи відсутні за місцезнаходженням, не мають основних фондів, трудових ресурсів та інших матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення поставки; а на протоколи допитів обвинувачених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які засвідчили обставини щодо фіктивного підприємництва, яке супроводжувалось створенням центру для конвертації грошових коштів із залученням ПП «Антре Едвертайзінг», ТОВ «ВСТК».

За наслідками перевірки ДПІ стосовно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення від 15.10.2012: № про збільшення грошового зобов'язання із ПДВ на 140457,00 грн. за основним платежем та 18022,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № НОМЕР_1 про збільшення грошового зобов'язання із податку на прибуток на 170497,00 грн. за основним платежем та 22523,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № НОМЕР_2 - про визначення грошового зобов'язання із ПДВ на загальну суму 1345194, 25 грн., у тому числі: 1099065,00 грн. за основним платежем та 246129,25 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до пункту 75.1 ст.75 ПК (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір) органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби..

Згідно пункту 79.1 ст. 79 ПК документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником органу державної податкової служби рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки (пункту 79.2 цієї статті).

Наведеними нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Їх дотримання є обов'язковою умовою призначення та проведення перевірки платника податків. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Не виконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права, щоб перевірка дотримання ним податкової дисципліни була здійснена об'єктивно, повно та всебічно, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. До справи приєднані надані ДПІ світлокопії поштової квитанції про направлення рекомендованого листа на адресу ТОВ «Фірма «ВАТЕК ЛТД» 17.09.2012, повідомлення від 13.09.2012 № 602/10/22-4 про проведення з 17.09.2012 документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Фірма «ВАТЕК ЛТД», призначеної згідно з наказом № 1935 від 13.09.2012. Повідомлення в розділі «Розписка» не містить інформації щодо вручення цього повідомлення та копії зазначеного наказу представнику товариства (а.с. 53, 54 т. 1-й). Як свідчить акт перевірки, останню здійснено в термін з 17.09.2012 по 21.09.2012 (а.с. 88, т.1-й). Доказів щодо завчасного направлення на адресу позивача повідомлення та копії наказу ДПІ в судовому процесі не надано.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на не надання ДПІ доказів, які б достовірно підтвердили факт направлення на адресу позивача копії наказу про проведення перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце її проведення до початку перевірки (а не в день початку проведення перевірки) рекомендованим листом із повідомленням про вручення, тобто повідомлення платника податків про проведення перевірки в установлений законом спосіб, зробив юридично правильний висновок про не виконання ДПІ норм пункту 79.2 ст. 79 ПК. За вказаних обставин судом було зроблено юридично правильний висновок про неправомірність проведення позапланової документальної невиїзної перевірки позивача.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України щодо застосування норм підпункту 78.1.1 пункту 78.1 ст. 78 та пункту 79.2 ст. 79 ПК, висловленій в постанові від 27.01.2015 у справі за позовом ТОВ «Будгарантінвест-55» до ДПІ у м. Южному Одеської області про визнання незаконним наказу про проведення документальної невиїзної перевірки та визнання протиправними дій. Згідно з цією правовою позицією з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник податків має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Ця вимога є обов'язковою, в тому числі і при проведенні позапланової документальної невиїзної перевірки. Невиконання органом контролю норм підпункту 78.1.1 пункту 78.1 ст. 78 та пункту 79.2 ст. 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої перевірки.

Відповідно до частини 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

За встановлення у судовому процесі обставин невиконання контролюючим органом вищенаведених норм ПК щодо ознайомлення позивача із наказом про проведення перевірки та повідомленням про дату початку та місце проведення такої перевірки до її початку, суд апеляційної інстанції зробив правильний висновок про неправомірність податкових повідомлень-рішень прийнятих на підставі такої перевірки.

Поряд із вказаними висновками, підставою для задоволення позову були також і висновок суду апеляційної інстанції щодо реального характеру поставок позивачу від ПП «Дана Маркет Юг», ПП «Дана-Даблъю», ПП «Антре Едвертайзінг», ТОВ «ВСТК» товарів. Висновки суду у цій частині не відповідають правовій позиції Верховного Суду України Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 27.03.2012 у справі за позовом Приватного підприємства «Ангара» до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Головного управління Державного казначейства України в м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення та стягнення бюджетного відшкодування. Згідно з цією позицією надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться постачальником послуг, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв'язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; відсутність первинних документів обліку.

Разом із тим, судом апеляційної інстанції було правильно вирішено спір безвідносно до висновків, якими рішення суду обґрунтоване.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи (частина 2 цієї статті).

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2013 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписО.А. Веденяпін
підписВ.П. Юрченко