Справа № 826/26315/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмехбуд 21» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмехбуд 21» до Головного управління Державної служби України надзвичайних ситуацій у місті Києві про визнання протиправними дій, скасування акта,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецмехбуд 21», звернулись до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просили:

- визнати протиправними дії посадових осіб управління з організації пожежно-профілактичної діяльності у державних установах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві щодо проведення планової перевірки додержання та виконання вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту будівництва об'єкту житлово-офісно-торгівельно-розважального комплексу Державного видавництва «Преса України» (ПАТ «ХК «Київміськбуд», генеральний підрядник - ТОВ «Спецмехбуд 21» на вул. Анрі Барбюса, 52/1 в Печерському районі м. Києва у період з 12 січня 2015 року по 30 жовтня 2015 року;

- скасувати Акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту №98 від 30 жовтня 2015 року, складений за результатами перевірки будівництва житлово-офісно-торгівельно-розважального комплексу Державного видавництва «Преса України» (ПАТ «ХК «Київміськбуд», генеральний підрядник - ТОВ «Спецмехбуд 21» на вул. Анрі Барбюса, 52/1 в Печерському районі м. Києва).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 21 вересня 2015 року №12 Управління з організації пожежно-профілактичної діяльності у державних установах ГУ НСНС України у м. Києві (а.с. 76-77) та на підставі посвідчення на проведення перевірки від 05 жовтня 2015 року №98 (а.с. 79), відповідачем проведено планову перевірку додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб на будівництві житлово-офісно-торгівельно-розважального комплексу Державного видавництва «Преса України» (ПАТ «ХК «Київміськбуд», генеральний підрядник - ТОВ «Спецмехбуд 21») на вул. Анрі Барбюса, 52/1 в Печерському районі м. Києва.

За результатами перевірки складено Акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту №98 від 30 жовтня 2015 року (далі - Акт №98) (а.с. 13-21).

Вважаючи, протиправними дії відповідача та Акт №98, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач оскаржує дії посадових осіб відповідача щодо проведення перевірки та просить скасувати акт, прийнятий за наслідками проведення такої перевірки.

Згідно з п. 1 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктів владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Обов'язковою ознакою як нормативно-правового, так і правового акту індивідуальної дії, є обов'язковість приписів акту для відповідного суб'єкта (суб'єктів), при цьому їх дотримання забезпечується певними правовими механізмами.

Акт №98 таким вимогам не відповідає, оскільки лише фіксує можливе правопорушення.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, акт перевірки сам по собі не є обов'язковим для виконання рішенням суб'єкта владних повноважень, не створює, не змінює, не припиняє будь-яких правовідносин.

Так, висновки та рекомендації викладені у акті перевірки, які є його частиною, слугують для визначення якості роботи підконтрольної установи, мають рекомендаційний та консультативний характер, а тому не створюють жодних правових наслідків для позивача.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 23 червня 2015 року (К/800/60250/14) та від 08 квітня 2016 року (К/800/4740/16) та у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року №21-237а13.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Враховуючи те, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, висновки та рекомендації, які викладені у акті та є його частиною не можуть бути предметом оскарження.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскарження Акта №98 є неналежним способом захисту прав позивача, а тому відсутні правові підстави для задоволення зазначеної позовної вимоги.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій посадових осіб управління відповідача щодо проведення планової перевірки, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 1, ч. 5 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ч. 7 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити:

дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу;

найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;

найменування органу державного нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається рекомендованим листом чи телефонограмою за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) або вручається особисто керівнику чи уповноваженій особі суб'єкта господарювання під розписку.

Матеріалами справи підтверджується, що на офіційному сайті www.kyiv.mns/gov.ua/content/publicinfo.html відповідачем опубліковано план-графік перевірок додержання (виконання) законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, а тому твердження позивача, про відсутність на сайті Головного управління вказаного плану-графіку судом до уваги не приймається.

Крім того, згідно п. 277 план-графіку на третій квартал (частина 2) перевірку будівництва, яке здійснює ТОВ «Спецмехбуд 21» було заплановано на серпень 2015 року у зв'язку з чим УОППДДУ ГУ ДСНС України у м. Києві було вручено представнику позивача повідомлення про проведення планової перевірки від 20 липня 2015 року № 31/524.

07 серпня 2015 року у відповідь на повідомлення № 31/524 до УОППДДУ ГУ ДСНС України у м. Києві надійшов лист позивача від 07 серпня 2015 року №268, яким останній просив перенести перевірку на більш пізній термін, у зв'язку з перебуванням відповідальних осіб у відпустці.

УОППДДУ ГУ ДСНС України у м. Києві повторно видано повідомлення про проведення перевірки від 01 жовтня 2015 року №31/454 та направлено 01.10.2015р. телефонограмою за номером 567-70-43.

Судом першої інстанції встановлено, що генпідрядником будівництва є ТОВ «Спецмехбуд 21», а отже вони є тим суб'єктом господарювання, який проводить діяльність з будівництва та щодо діяльності якого здійснювалась перевірка.

Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред'явили документів, передбачених цією статтею.

Сторонами не заперечується, що посадових осіб відповідача допущено до проведення перевірки.

Так, перед початком здійснення перевірки державним інспектором пред'явлено майстру ТОВ «Спецмехбуд 21» ОСОБА_4 службові посвідчення, що засвідчують особу перевіряючого та посвідчення №98.

ОСОБА_4, який відповідно до наказу підприємства від 26 грудня 2014 року №б/н є відповідальним за протипожежний стан на будівельному майданчику.

Відповідно до п. 4.2 розділу 7 Правил пожежної безпеки України затверджених наказом МВС України від 30 грудня 2014 року № 1417, особи, відповідальні за пожежну безпеку на об'єкті, повинні: організувати вивчення та забезпечити контроль за виконанням на споруджуваних об'єктах цих Правил, а також протипожежних заходів проектів організації та виконання робіт працівниками, зайнятими під час проведення вогневих, фарбувальних та будівельно-монтажних робіт.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що перевірка здійснювалась у присутності особи, яка відповідальна за пожежний стан на підприємстві, а тому відповідні доводи позивача, судом до уваги не можуть бути прийняті.

Згідно з Положенням про управління з організації пожежно-профілактичної діяльності у державних установах ГУ ДСНС України у м. Києві, яке затверджено начальником Головного управління ГУ ДСНС України у м. Києві Куценком А.М. від 05 липня 2013 року, Управління з організації пожежно-профілактичної діяльності у державних установах ГУ ДСНС України у м. Києві є структурним підрозділом Головного управління та уповноважене на здійснення державного нагляду у сфері пожежної та техногенної безпеки у державних установах.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що Управління з організації пожежно-профілактичної діяльності у державних установах ГУ ДСНС України у м. Києві є уповноваженим органом для проведення перевіркок додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що законодавством України передбачено право суб'єкта господарювання захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. Якщо ж допуск до перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Отже, адміністративні позови, спрямовані на оскарження дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки, в іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмехбуд 21» до Головного управління Державної служби України надзвичайних ситуацій у місті Києві про визнання протиправними дій, скасування акта перевірки.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмехбуд 21» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення набирає та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 10.11.2016

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Безименна Н.В.