Справа № 804/16028/15
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2016 рокусправа № 804/16028/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 року у справі № 804/16028/15 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Васильківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобовязання вчинити певні дії, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, Васильківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області в якому, з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника генерал-майора міліції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №485 о/с від 06.11.2015 року в частині звільнення з посади помічника начальника - оперативного чергового чергової частини штабу Васильківського районного відділу, майора міліції ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ;

- зобовязати Васильківський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області поновити на посаді помічника начальника - оперативного чергового чергової частини штабу Васильківського районного відділу, майора міліції ОСОБА_3 з 06.11.2015 року;

- стягнути з Васильківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 07 листопада 2015 року по день поновлення на роботі, виходячи із середньоденного заробітку;

- стягнути з Васильківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 30000,00грн.;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області розглянути рапорт, поданий 04.11.2015 року ОСОБА_3 про звільнення за п. 64 з, у звязку із переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у звязку із виявленням бажання проходити службу в поліції;

- зобовязати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області розглянути кандидатуру ОСОБА_3 для зайняття посади у відповідності до п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію у Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області та видати відповідний наказ з цього приводу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 року в задоволені адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_3, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.08.2000 року та був прийнятий на службу наказом від 01.08.2000 року за №65 о/с.

06.11.2015 року ГУ МВСУ в Дніпропетровській області було прийнято наказ №485 о/с, яким з 06.11.2015 року було звільнено майора міліції ОСОБА_3 з посади помічника начальника - оперативного чергового чергової частини штабу Васильківського районного відділу ГУ МВСУ в Дніпропетровській області за п. 64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114.

Не погодившись з обґрунтованістю винесення вказаного наказу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходи з того, що заявлені Позивачем позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні відносини регулюються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII (далі ОСОБА_4 №580-VIII) та Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 (далі Положення № 114).

Верховною Радою України 2 липня 2015 року було прийнято Закону України Про Національну поліцію.

ОСОБА_4 було опубліковано в газеті Голос України 06 серпня 2015 року №141-142, а згідно пункту 1 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, чинність він набирає через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування.

Враховуючи вищенаведене, а також пункт 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, яким передбачено втрату чинності Закону України Про міліцію, з 07.11.2015 року міліція в Україні, як державний орган виконавчої влади припинила своє існування.

Статтею 1 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

06 серпня 2015 року ОСОБА_4 №580-VIII був опублікований в газеті Голос України та відповідно до Прикінцевих та перехідних положень, набрав чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 07.11.2015 року, крім, зокрема, пунктів 8 - 11 Прикінцевих та перехідних положень, які набрали чинності з дня, наступного за днем опублікування Закону, тобто з 07.08.2015 року.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII передбачено, що з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Зі змісту зазначених приписів вбачається, що прийняття працівників міліції до органів поліції здійснюється за умови наявності кількох обставин, а саме: виявлення працівником міліції бажання проходити службу в поліції, надання згоди на його призначення до лав поліції (на відповідну посаду) або проходження конкурсу на зайняття відповідних посад та відповідність такої особи вимогам до поліцейських. При цьому, відмова працівників міліції проходити службу в поліції або неприйняття їх на службу в поліцію, має наслідком їх звільнення за скороченням штатів.

Як свідчать встановлені обставини справи, на підставі наказу від 06.11.2015 року №485 о/с Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 був звільнений у запас Збройних сил за п.64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Як було встановлено судом, у поданні для звільнення Позивача було зазначено про подання ним рапорту про звільнення за скороченням штатів.

В свою чергу, Відповідачем було надано до суду довідку №43.1/6353 від 07.11.2016 року, в якій зазначено, що у поданні на звільнення ОСОБА_3 було помилково вказано про подання ним рапорту на звільнення через скорочення штатів, так як звільнення через скорочення штатів не передбачає подання відповідного рапорту. ОСОБА_3 в усній формі звернувся до керівництва Васильківського районного відділу з заявою про його добровільне звільнення з органів міліції. З дня опублікування Закону України Про Національну поліцію з майором міліції ОСОБА_3 проводились бесіди щодо його можливого звільнення через скорочення штатів, які не оформлювались протокольно. Так як майор міліції ОСОБА_3 не звернувся до керівництва з заявою про його прийняття на службу до поліції, його було звільнено на підставі п.10 розділу ХІ Закону України Про національну поліцію.

Поряд з вказаним, в своїх поясненнях Відповідач зазначає, що підставою для винесення оскаржуваного наказу було те, що Позивач не скористався наданим йому правом на подачу заяви про прийняття на службу до поліції, яка повинна бути подана на імя начальника відповідного територіального органу поліції, що в силу Закону України Про національну поліцію вважається відсутністю згоди на проходження служби в поліції (т.2 а.с.31).

Отже, з вказаних пояснень Відповідача та документальних обґрунтувань вбачається, що підставою для винесення оскаржуваного наказу про звільнення Позивача було фактично виявлення ним бажання бути звільненим за скороченням штатів та ненаданням ним заяви про прийняття до служби до поліції.

Водночас, як вбачається з пояснень Позивача, які надавались також в суді першої інстанції, 04.11.2015 року ним був поданий на імя начальника ГУ МВС України в Дніпропетровській області рапорт про його звільнення за п.64 з у звязку з висловлюванням ним бажання проходити службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області.

Тобто, станом на час прийняття оскаржуваного наказу Позивач зазначає про наявність в нього волевиявлення проходити службу в поліції та наданням відповідної згоди на його призначення до лав поліції шляхом подання відповідного рапорту.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що виходячи з положень п.10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію", підставою для звільнення працівника міліції за скороченням штатів є надання ними відмови у проходженні служби в поліції або не прийняття його на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення.

Поряд з цим, апеляційний суд зауважує, що приписами ч.1 ст.11 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, основний зміст принципу змагальності полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, на підставі своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, виходячи з зазначеного, субєктом владних повноважень, яким в даному випадку виступає Відповідач, на підтвердження поданих ним заперечень також мають бути надані докази обґрунтованості винесення оскаржуваного наказу, а саме докази щодо надання Позивачем відмови у проходженні служби в лавах Національної поліції або ненадання ним жодних рапортів, в яких фіксується його бажання проходити службу в поліції.

В свою чергу, згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку, Відповідачем не було надано до суду жодних доказів, які б належним чином фіксували факт відмови Позивача проходити службу в Національній поліції та спростовували його твердження стосовно поданням ним 04.11.2015 року рапорту про звільнення за п.64 з у звязку з висловлюванням ним бажання проходити службу в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області.

При цьому, надані Відповідачем докази на підтвердження обґрунтованості винесення оскаржуваного наказу суд апеляційної інстанції вважає неналежними, оскільки вони не містять інформацію щодо предмету доказування, на підставі якої суд мав би можливість встановити наявність у Позивача волевиявлення на звільнення за скороченням штатів та небажанням служити в поліції.

Тобто, Відповідач, на якого приписами чинного законодавства покладено тягар доказування, належним чином не обґрунтував правомірність прийняття ним рішення та дотримання приписів чинного законодавства.

Таким чином, виходячи з приписів чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо необхідності скасування наказу №485 о/с від 06.11.2015 року в частині звільнення з посади помічника начальника - оперативного чергового чергової частини штабу Васильківського районного відділу, майора міліції ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ.

Що стосується вимог Позивача про зобовязання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області розглянути рапорт, поданий 04.11.2015 року ОСОБА_3 про звільнення за п. 64 з згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у звязку із виявленням бажання проходити службу в поліції, то суд апеляційної інстанції зазначає, що можливість застосування такого способу захисту видається можливим за умови документального підтвердження подання Позивачем такого рапорту.

В даному випадку, Позивачем не було надано суду жодних документальних доказів, які б обґрунтовували фактичне подання ним рапорту від 04.11.2015 року про звільнення за п. 64 з, що в свою чергу зумовлює на неналежність визначеного ОСОБА_3 способу захисту своїх прав.

Наявність зазначеної обставини також зумовлює безпідставність вимог Позивача стосовно зобовязання Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області розглянути кандидатуру ОСОБА_3 для зайняття посади у відповідності до п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про Національну поліцію у Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки факт подання ним рапорту від 04.11.2015 року є непідтвердженим та зумовлює неможливість зобовязання Відповідача здійснити на його підставі розгляд кандидатури Позивача.

Між тим, виходячи з встановлених судом обставин справи, а саме протиправності винесення наказу №485 о/с від 06.11.2015 року про звільнення ОСОБА_3, в даному випадку у Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області наявний обовязок по повторному вирішенню питання стосовно підстав звільнення ОСОБА_3 з органів міліції та можливості його переведення до органів поліції, зокрема шляхом встановлення його волевиявлення служити в органах поліції та відповідності вимогам до поліцейських. Вирішення вказаного питання в подальшому буде підставою для визначення можливості прийняття Позивача до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Також, щодо вимог Позивача про зобовязання Васильківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області поновити його на посаді помічника начальника - оперативного чергового чергової частини штабу Васильківського районного відділу з 06.11.2015 року та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 07 листопада 2015 року по день поновлення на роботі, то суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах справи наявний наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1388, яким були скорочені всі штати ГУМВС та який станом на час розгляду справи є чинним, що в свою чергу зумовлює неможливість поновлення Позивача на його попередній посаді в органах ГУМВС.

Що стосується вимог Позивача стосовно стягнення з Васильківського районного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області моральної шкоди, то суд апеляційної інстанції зазначає, що проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України регулюються спеціальним законодавством, яким можливості відшкодування моральної шкоди особам рядового і начальницького складу не передбачено.

Зазначена позиція також кореспондується з позицією Верховного суду України, викладеному в рішення від 20.04.2011 року.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості повної відмови в задоволенні позовних вимог.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 року була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 року у справі № 804/16028/15 скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області №485 о/с від 06.11.2015 року в частині звільнення з посади помічника начальника - оперативного чергового чергової частини штабу Васильківського районного відділу, майора міліції ОСОБА_3 з органів внутрішніх справ

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко