Справа № П/811/362/16
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П/811/362/16

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

03 листопада 2016 р.

справа № П/811/362/16

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Шлай А.В. перевіривши відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційної скарги Новоукраїнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року по справі №П/811/362/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех» до Новоукраїнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех» задоволено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду, звернувся до суду з апеляційною скаргою у даній справі.

Під час вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою, судом встановлено що дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, вступну та резолютивну частини оскарженої постанови було проголошено у відкритому судовому засіданні 30 серпня 2016 року.

Копію постанови було отримано апелянтом 13 вересня 2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 255). Отже, твердження відповідача в апеляційній скарзі про отримання ним копії оскарженої постанови 19 вересня 2016 року спростовується матеріалами справи.

Таким чином, останнім днем подачі апеляційної скарги було 24 вересня 2016 року, апеляційна скарга подана 29 вересня 2016 року, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження. Посилання відповідача на отримання копії оскарженої постанови із запізненням, судом не приймається.

Відповідно до частини 4 статті 189 Кодекс адміністративного судочинства України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, частиною 6 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору проте відповідачем не надано доказів на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Новоукраїнською об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на відсутність необхідного бюджетного фінансування. Майнове становище не має бути перепоною доступу до суду, у випадку, коли судові витрати становлять перешкоду в доступі до правосуддя. Конституційний Суд України у рішенні «У справі за конституційним зверненням асоціації «Дім авторів музики в Україні» щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону у взаємозв'язку з положеннями пункту "г" частини першої статті 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» №12-рп/2013 від 28.11.2013 року, зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Тобто, судом зроблено висновок щодо встановлення саме помірного судового збору, у зв'язку з цим, майнове становище не має бути перепоною доступу для суду, у випадках коли судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя. Посилається на Пленум вищих судових інстанціях. Вказує на рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі “Креуз проти Польщі”, відповідно до якого, сплата судового збору не повинна перешкоджати доступу до правосуддя, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. Апелянт просить врахувати правову позицію Верховного Суду України викладену в ухвалах від 04.12.2015 року у справі 1170/2а-1511/12, від 30.11.2015 року №№ 804/6861/13-а, 1170/2а-578/12 про звільнення контролюючого органу від сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, яка кореспондується з приписами статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі.

Розглянувши доводи, наведені заявником апеляційної скарги про звільнення від сплати судового збору, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання у зв’язку з тим, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення або розстрочення оплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від оплати. Аналогічна правова позиція висловлена і у Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 05.02.2016 р. № 2 "Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI “Про судовий збір” у редакції Закону України від 22 травня 2015 року 484-VIII “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” .

Посилання апелянта на ухвали Верховного Суду України суд вважає безпідставним, оскільки приписи статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України зобов'язують суд враховувати висновок щодо застосування норм права, викладених у постанові (а не ухвалі) Верховного Суду України. Окрім того, звільнення від сплати судового збору є процесуальним правом, а не обов'язком суду (частина 2 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України).

Доводи апелянта про порушення права доступу до правосуддя гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає неспроможними, оскільки, по-перше, таке право не є абсолютним і може бути піддано обмеженням (див. рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі “Креуз проти Польщі”); по-друге, апелянт є суб'єктом владних повноважень, органом державної влади, проте як завданням адміністративного судочинства є захист фізичних осіб та юридичних осіб від порушень саме з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Також суд залишає поза увагою посилання відповідача на рішення Конституційного суду України №12-рп/2013 від 28.11.2013 року у справі за конституційним зверненням асоціації «Дім авторів музики в Україні» щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у взаємозв'язку з положеннями пункту «г» частини першої статті 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права», оскільки положення пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» стосуються питання звільнення від сплати судового збору громадян, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Щодо посилання апелянта на постанови Пленуму вищих судових інстанцій слід зазначити наступне.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 зі змінами та доповненнями, на який посилається податковий орган, зазначено про те, що «оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати».

А постанови Пленумів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 та Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 №2 приймалися до змін до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (набрали чинності 01.09.2015), відповідно до яких податковий орган був позбавлений пільг зі сплати судового збору, і питання судового збору з урахуванням Закону №3674-VI не було предметом розгляду на зазначених Пленумах, зміни до них не вносилися з урахуванням Закону №3674-VI.

Підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При поданні до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою розмір ставок судового збору становив 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Отримувач коштів УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274

Банк отримувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ

Код банку отримувача (МФО) 805012

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків – фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з частиною 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 187 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

З огляду на вищевикладене, суд надає тридцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги, а саме подання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із наведенням в ній інших підстав для поновлення такого строку та надання суду оригіналу документу про сплату судового збору.

Керуючись статтями 88, 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Відмовити Новоукраїнській об’єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Новоукраїнської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року по справі №П/811/362/16 - залишити без руху та надати тридцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого адміністративного суду України.

Суддя А.В. Шлай