Справа № 2-а-187/10
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2010-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Славутицький міський суд Київської області
ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 2-а-187/10/1023

5 жовтня 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі судці Орла А.С., при секретарі Носенко І.В., за відсутності сторін, розглянувши в залі суду в м. Славутичі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління ДАІ УМВС України в Чернігівській області, третя особа - інспектор ДПС Чернігівського взводу ДПС УДАІ МВС України в Чернігівській області ОСОБА_2, про визнання неправомірною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення і закриття провадження у справі, -

УСТАНОВИВ:

У липні 2010 року до суду з адміністративним позовом звернулася ОСОБА_1 з вимогами про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2010 р. серії СВ №122298 і закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення. Зазначала, що при керуванні автомобілем дозволену швидкість руху в населеному пункті не перевищувала, а зафіксована приладом швидкість руху 91 км/год ймовірно була швидкістю руху іншого автомобіля.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити і в судове засідання не з'явилась.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, третя особа також не з'явилася без повідомлення причин. Про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

За правилами ст. 128 КАС України неприбуття відповідача та третьої особи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши наявні докази, суд вважає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення від 16.07.2010 р. серії СВ № 122298 ОСОБА_1, - позивачка у справі, була притягнута інспектором ДПС Чернігівського взводу ДПС прапорщиком міліції ОСОБА_2, - третьою особою у справі, до адміністративної відповідальності по ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу 255 гривень за те, що вона 16.07.2010 р. о 5 год. 55 хв. на автодорозі Київ-Н.Яриловичі в с. Гарбузин керувала транспортним засобом «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 та рухалась зі швідкістю 91 км/год при дозволеній швидкості 60 км/год. Перевищила швидкість руху на 31 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Радіс» № 3451, чим порушила вимоги п. 12.4. ПДР.

Не погодившись з постановою, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання постанови неправомірною та скасування і закриття провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо правомірності оскарженої постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд виходить з того, що завдання та функції працівників підрозділів дорожньо-патрульної служби, які здійснюють нагляд за дорожнім рухом, взаємовідносини з учасниками дорожнього руху, дії під час отримання інформації про ДТП та порушень правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, а також організацію взаємодії з іншими підрозділами органів внутрішніх справ України визначено Інструкцією з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 р. № 111.

Згідно п. 14.1.1. Інструкції підставою для зупинки транспортних засобів є, зокрема, порушення ПДР водіями.

Дії працівника підрозділу ДПС при порушенні учасником дорожнього руху вимог ПДР визначені п. 16 Інструкції, яким, зокрема, встановлено:

п.п. 16.1. - складення протоколу про адміністративне правопорушення, здійснення перевірки водія (у разі необхідності - пасажирів), а також транспортного засобу за наявними автоматизованими інформаційно-пошуковими системами;

п.п.16.5.3. - встановлення та фіксування даних свідків та очевидців протиправних дій особи.

Взаємовідносини працівників підрозділів ДПС з учасниками дорожнього руху врегульовані п. 28 Інструкції, яким, зокрема, встановлено:

п.п.28.2. - на вимогу громадянина працівник підрозділу ДПС зобов'язаний пред'явити службове посвідчення;

п.п. 28.8. - під час несення служби працівник підрозділу ДПС відповідно до норм чинного законодавства може застосовувати необхідні технічні засоби та технічні прилади для виявлення відповідного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 цього Кодексу доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. За правилом ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм - внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, зокрема з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Процедура оформлення працівниками Державної автомобільної інспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, тимчасового затримання транспортного засобу, здійснення тимчасового вилучення посвідчення водія, талона про проходження державного технічного огляду, ліцензійної картки на транспортний засіб та ведення діловодства в підрозділах ДАІ МВС України з питань забезпечення безпеки дорожнього руху, врегульована Інструкцією з оформлення працівниками , Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом МВС України від 26.02.2009 р. № 77, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 24.04.2009 р. за № 374/16390.

Згідно п. 4.1. Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху працівник Державтоінспекції МВС відповідно до ст. 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення (додаток 5), копія якого під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює порушникові його права і обов'язки відповідно до статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП. За адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою статті 122 КУпАП, працівники Державтоінспекції МВС які мають спеціальні звання, відповідно до своїх функціональних обов'язків самостійно виносять постанови в справах про адміністративні правопорушення

Згідно п. 4.2. Інструкції протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення; за наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення може бути підписаний також цими особами. У разі відмови порушника від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в протоколі робиться запис про це, який засвідчується підписом свідків. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Відповідно до п. 12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Відповідно до п. 1.10 ПДР термін населений пункт має таке значення: забудована територія, в'їзди на яку та виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45., 5.46, 5.47, 5.48 ПДР (додаток 1). Згідно п.п.п. 5.45. п.п. 5 п. 33 додатку 1 ПДР дорожній знак «Початок населеного пункту» позначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Факт зупинки за перевищення швидкості у населеному пункті позивачка не оспорювала.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_1 порушила вимоги п. 12.4. ПДР, перевищивши встановлену в населеному пункті швидкість більш як на двадцять кілометрів на годину.

Посилання позивачки на те, що ПДР не порушила, оскільки рухалась в населеному пункті зі швидкістю 60 км/год, що можуть підтвердити свідки, які були пасажирами автомобіля, до уваги не приймаються, оскільки показання свідків є неналежними і недопустимими доказами швидкості руху, яка визначається лише спеціальними технічними засобами та технічними приладами, дозволеними до застосування в установленому порядку.

Належним і допустимим доказом вчиненого правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та формі додатку 5 Інструкції. Крім того, доказом по справі є показання технічного засобу для вимірювання швидкості руху - вимірювача швидкості руху транспортних засобів радіолокаційного «Радис», який включено до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01.03.2010 р. № 33, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2010 р. № 262/17557, пред'явлені показання якого 91 км/год, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, позивачка не оспорює.

Посилання позивачки на те, що зафіксована приладом швидкість була швидкістю не її автомобіля, а іншого автомобіля, який рухався поруч, попереду чи позаду, є безпідставними, оскільки згідно технічної характеристики приладу у разі наявності в зоні його дії кількох транспортних засобів, прилад здійснює фіксування швидкості того транспортного засобу, який рухається з більшою швидкістю.

Посилання позивачки на те, що інспектор ДПС не пред'явив на її вимогу службового посвідчення, саме по собі не може бути достатньою підставою для визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення неправомірною.

Посилання позивачки на те, що інспектор ДПС не виконав вимогу пред'явити маршрутний лист, не грунтується на Інструкції, якою не передбачено такого обов'язку працівників підрозділів ДПС.

Невідповідності дій інспектора ДПС вимогам інструкції з питань діяльності підрозділів ДПС ДАІ, затвердженої наказом МВС України від 27.03.2009 р.. № 111, не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та додатку 5 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складений посадовою особою в межах повноважень, передбачених ст. 255 цього Кодексу та п. 4.1. Інструкції і є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова відповідає ст. 283 цього Кодексу та додатку 2 Інструкції, винесена посадовою особою відповідно до повноважень, передбачених ст. 222 цього Кодексу, стягнення накладено у межах санкції частини другої статті 122 цього Кодексу за відсутності обставин, які відповідно до ст. 247 та ст. 17 цього Кодексу виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення та адміністративну відповідальність, з дотриманням положень ст. 33 цього Кодексу про загальні засади накладення адміністративного стягнення щодо врахування характеру правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Оскільки спірна постанова відповідає вимогам закону і прийнята в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, то підстав для визнання її незаконною та скасування немає.

Керуючись ст. 160-163, 171 -2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Постанова оскарженню не підлягає, є остаточною і набирає законної сили в момент проголошення.

Суддя Орел А.С.