Справа № 210/3472/16-а
Суддя: Літвіненко Н. А.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3472/16-а
Провадження № 2-а/210/87/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

"02" листопада 2016 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвіненко Н.А.

при секретарі Севанян М. Б.

за участю позивача ОСОБА_2

відповідача Бунчук Р. Ю.

свідка ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №1 4-го батальйону 2 Управління патрульної поліції у Кривому Розі рядового поліції Бунчук Романа Юрійовича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення серії ПС № 754030 від 12.07.2016, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 липня 2016 року поліцейським першої роти 4-го батальйону Управління поліції в м. Кривому Розі рядовим поліції Бунчуком Р. Ю. його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 8.7.3е ПДР України за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 гривень.

Позивач з притягненням до адміністративної відповідальності інспектором Бунчуком Р. Ю. не згоден, зазначає, що 12 липня 2016 року рухався на автомобілі НОМЕР_1 по вул..Нікопольське шосе у бік перехрестя з вул. Каховська та здійснив виїзд на перехрестя вул.. Нікопольське шосе та вул.. Каховська на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора.

Посилається на те, що постанова ПС2 № 754030 є незаконною, необґрунтованою, та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та підлягає скасуванню. Так, інспектор поліції Бунчук Р. Ю. зупинив автомобіль о 13год. 45 хв., й одразу, о 13год. 50хв. виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Тобто, розгляд справи відбувався з грубими порушеннями ст. 278 КУпАП. Вважає, що відповідач відверто знехтував своїм обов'язком повністю та докладно вивчити матеріали справи.

Позивач в судовому засіданні підтримує вимоги з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечує проти вимог, обґрунтувавши запереченнями просить суд відмовити в задоволенні позову та пояснив, що на виконання покладених на нього завдань п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ "Про Національну поліцію", здійснював контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками на вулично-дорожній мережі. Пояснив, що патрульний автомобіль стояв на вул. Каховській, на відстані приблизно 200 (двісті) метрів від перехрестя вул.. Нікопольське шосе та вул.. Каховська. Так, ним було помічено автомобіль НОМЕР_2, водій якого виїхав на перехрестя, рухаючись з вул. Нікопольське шосе, з сторони АЗС "ОККО", повертаючи ліворуч на вул. Каховська на забороняючий сигнал світлофора.

Зазначив, що факт виїзду позивачем на забороняючий (червоний) сигнал світлофора ним було визначено за рахунок того, що світлофори працюють у синхронному режимі. Тобто, так як на перехресті із сторони вул. Каховської був зелений сигнал світлофора, то із сторони вул. Нікопольське шосе для позивача був червоний сигнал світлофора.

Свідок ОСОБА_4 підтвердила пояснення відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов доведений та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 12.07.2016 р. рухався на автомобілі НОМЕР_1 по вул.. Нікопольське шосе у бік перехрестя з вул.. Каховська та здійснив виїзд на перехрестя вул.. Нікопольське шосе та вул. Каховська на дозволяючий (зелений) сигнал світлофора. За той час, що позивач пропускав зустрічний транспорт, сигнал світлофору змінився на жовтий, а потім на червоний.

Встановлено, що позивач, керуючись п. 16.8 ПДР, згідно якого водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, перетинав перехрестя вул.. Каховська та Нікопольське шосе, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до довідки, наданої т.в.о. начальника сектору зв'язку та телекомунікацій УПП в м. Кривому Розі, в УПП в м. Кривому Розі у зв'язку з технічною можливістю, відеоматеріали, відзняті патрульними за допомогою нагрудних відео реєстраторів, зберігаються не більше 35 діб.

Дослідженням відеоматеріалу, долученого за клопотанням позивача, встановлено, що крім позивача, перехрестя перетинали також автомобілі, які рухалися в попутному напрямку, зокрема вантажний автомобіль, який знаходився по переду автомобіля позивача. Відповідач знаходився на значній відстані від перехрестя вул.. Нікопольське шосе та вул.. Каховська, та від світлофора, на відстані понад 200 (двісті) метрів.

Зі змісту КУпАП вбачається, що ним закріплено низку гарантій забезпечення прав суб'єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За приписами статті 9 КУпАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб'єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст..ст. 245, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці, оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

За приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, згідно статті 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

З викладеного вбачається, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана виконати ряд дій, обов'язкове виконання яких в своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного рішення.

Судом же встановлено, що відповідачем при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 дані дії виконано не було, зокрема не всебічно, не повно і не об'єктивно з'ясовано обставини справи та не встановлено чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен ОСОБА_2 в його вчиненні, про що свідчить відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів його вини і як наслідок притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності як події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП так і його складу в його діях, чим грубо порушено вимоги ст. 19 Конституції України та ст.ст. 245, 256, 268, 272, 280 КУпАП.

Стаття 71 КАС України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням викладеного, суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Як вбачається з рішення Конституційного Суду України по справі № 1-6/2015 від 08.04.2015 року останній дійшов висновку, що положеннями частини другої статті 171-2 КАС України запроваджено у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності непропорційні обмеження права на оскарження судового рішення, що порушує сутнісний зміст права особи на судовий захист. Отже, Конституційний Суд України вважає, що положення частини другої статті 171-2 КАС України суперечать вимогам частини першої статті 8, частини першої статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України.

А отже, постанова місцевого загального суду як адміністративного судуу справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень про притягнення особи до адміністративної відповідальності підлягає оскарженню в зальному порядку.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 122 ч. 2, 245, 247, 252, 268, 280, 284 КУпАП, керуючись ст.ст. 7,9,71, 86, 94, 158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Інспектора поліції рядового Бунчука Р. Ю. від 12.07.2016 р. серії ПС2 №754030 - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_2 - закрити з відсутністю у діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко