Справа № 813/708/16
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року Справа № 813/708/16

17 год. 45 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

суддя Брильовський Р.М.,

суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.,

від позивача Качмар І.О.,

від відповідачів не прибули,

від третьої особи не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» до Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, третя особа, Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, третя особа, Державна казначейська служба України, про визнання протиправними дій, рішення, зобов'язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» (далі позивач, ТОВ «Аква Фауна») з адміністративним позовом до Баштанської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, Городоцької об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, третя особа, Державна казначейська служба україни, в якому, з врахуванням заяви про зміну збільшення позовних вимог від 16.03.2016 року за вх. № 6362 /а.с.84-87/, просить:

- визнати протиправним дії Жовтневої об'єднаної Державної податкової інспекція ГУ ДФС У Миколаївській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Аква Фауна" про визнання електронних документів № 281220151 від 28.12.2015 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Жовтневої об'єднаної Державної податкової інспекція ГУ ДФС У Миколаївській області про анулювання свідоцтв Товариства з обмеженою відповідальністю "Аква Фауна", як платника ПДВ та платника спеціального сільськогосподарського режиму від 28.01.2016;

- зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) відновити Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» в реєстрі платників податку на додану вартість та платника спеціального сільськогосподарського режиму;

- зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) прийняти від Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВА ФАУНА" податкову звітність з податку на додану вартість;

- зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) прийняти від Товариство з обмеженою відповідальністю "Аква Фауна" податкову звітність платника спеціального сільськогосподарського режиму;

- визнати протиправною відмову Городоцької об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області Товариству з обмеженою відповідальністю "Аква Фауна" у визнанні та укладенні Договору про визнання електронних документів;

- зобов'язати Городоцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області визнати та укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю "Аква Фауна"Договір про визнання електронних документів;

- зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) подати до органу Державного казначейства України подання (висновок), про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Аква Фауна" з державного бюджету 4000000 (чотири мільйони) гривень перерахованих згідно платіжного доручення № 120 від 29.01.2016 року;

- зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області (Код ) направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Аква Фауна" подання (висновок), про повернення з державного бюджету 4000000 (чотири мільйони) гривень перерахованих згідно платіжного доручення № 120 від 29.01.2016 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з офіційного сайту податкового органу позивачу стало відомо, що платника ТОВ «Аква Фауна» позбавлено свідоцтв платника ніби то за заявою самого ж платника, та визначено, що: Підстава анулювання: анульовано. В той же час, Причиною анулювання стало: надання декларацій про вiдсутнiсть поставок.

Разом з цим, на адресу позивача не надходило рішення Податкового органу про розірвання договору про визнання електронних документів № 281220151, а також рішення про анулювання свідоцтв платника ПДВ та платника спеціального сільськогосподарського режиму.

Зазначено, що предметом договору про визнання електронних документів № 281220151 від 28.12.2015 року є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно з п. 6 названого договору орган ДПС мав право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Зокрема, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців як убачається з пункту "місцезнаходження юридичної особи" цього витягу, місцезнаходженням позивача станом на 24.12.2015 р. було: 57227, Миколаївська область, Жовтневий район, селище Степова Долина, вулиця Чкалова, 69 (та сама адреса, що зазначена в договорі про визнання електронних документів № 281220151 від 28.12.2015 року.)

Зазначена у витязі інформація підтверджена випискою з ЄДР, та іншими реєстраційними документами.

Наведене свідчить, що місцезнаходження позивача не змінювалось, а отже, жодних правових підстав для розірвання договору № 281220151 у відповідача не було.

Відповідно до декларації з Податку на додану вартість поданої до податкового органу і в додатку 9 до декларації (Розрахунок питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг до вартості всіх товарів/послуг (ДС9) відображено, що за останній звітний рік були операції щодо постачання сільськогосподарських товарів/послуг.

Крім того, податковим органом визначено підставу анулювання свідоцтв ТОВ «АКВА Фауна» як: анульовано за ініціативою платника.

Однак звертаємо увагу суду, що Позивач не звертався до податкового органу з відповідними заявами та не був ініціатором анулювання свідоцтв платника ПДВ та платника спеціального сільськогосподарського режиму.

З огляду на вищевикладене, Позивач вважає, що рішення Податкового органу про анулювання свідоцтв платника ПДВ та платника спеціального сільськогосподарського режиму є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з цим, анулювання свідоцтва платника ПДВ фактично припиняє господарську діяльність платника податків, оскільки він позбавляється можливості оформлювати податкову накладну, без якої подальша господарська діяльність з купівлі-продажу товарів, чи надання будь-яких послуг стає неможливою. Фактично податковий орган без будь-якого судового рішення, чи вироку суду припинив господарську діяльність платника податку. З врахуванням викладеного вважає позовні вимоги обгрунтованими, просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог, просив позов задовольнити.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях /а.с.45-47/. Зазначив, що між позивачем та Жовтневою ОДПІ укладено договір № 281220151 від 28.12.2015 року про визнання електронних документів, зокрема, відповідно до п. 6 якого визначено, що даний договір діє до закінчення строку чинності посилення сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до контролюючого органу нові посилені сертифікати електронного цифрового підпису, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів відкритих ключів. При надсиланні договору в електронному вигляді на нього накладається електронний цифровий підпис платника податків. ДФС з 25.11.2015 року запроваджено новий електронний сервіс «Управління ЕЦП», що надає можливість керівнику вносити до системи подання документів в електронному вигляді інформацію щодо нового сертифіката керівника або бухгалтера шляхом подання повідомлення кодом J (F)1391102, до якого додаються сертифікати відповідальних осіб, зазначених у повідомленні, та таке підписується ЕЦП цих відповідальних осіб. Сформоване повідомлення підписується ЕЦП керівника, сертифікат якого на момент одержання повідомлення вже наявний у системі подання документів в електронному вигляді як діючий сертифікат керівника платників податків. У разі закінчення строку дії посилених сертифікатів відкритих ключів та якщо інформація щодо нового сертифіката відкритих ключів та якщо інформація щодо нового сертифіката керівника або бухгалтера не внесена до системи подання документів в електронному вигляді шляхом подання документів в електронному вигляді шляхом подання повідомлення платнику необхідно переукласти договір з дотриманням умов передбачених відповідною Інструкцією.

Відповідно до відомостей з АІС «Архів електронної звітності» підсистеми «Договори», укладений з позивачем договір автоматично розірвано 14.01.2016 року у зв'язку з недійсним сертифікатом директором підприємства. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги не обґрунтованими та у задоволенні яких належить відмовити.

31.10.2016 року за вх. № 27163 від відповідача 1 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача 1 /а.с.188/.

Представник відповідача 2 у судових засіданнях проти позову заперечував з підстав, викладених у письмовому запереченні від 20.07.2016 року /а.с.117-118/. Зазначив, що відповідно до листа від 28.03.2016 року на адресу відповідача 2 надійшли листи, відповідно до яких повідомлено, що договори оренди нежитлових приміщень позивачем м. Городок не укладались.

Вважає, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача 2 визнати та укласти з позивачем договір про визнання електронних документів є формою втручання в дискреційні повноваження органу ДФС. З огляду на викладене вважає позовні вимоги необґрунтованими, просив у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання відповідач 2 явки уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавав.

Третя особа явки уповноваженого представника не забезпечила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи чи іншого змісту не подавала.

Суд заслухав пояснення представника позивача, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВА ФАУНА" (ідентифікаційний код 38822789) зареєстроване реєстраційною службою Суворовського районного управління юстиції у м. Херсон як юридична особа від 07.08.2013 за № 0027749.

Як платник податків Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» взято на податковий облік в органах державної податкової служби 08.08.2013 року, станом на момент виникнення спірних правовідносин перебувало на обліку в Жовтневій об'єднаній Державній податковій інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області.

Відповідно до витягу № 076 з реєстру платників податку на додану вартість Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» зареєстровано платником податку на додану вартість з 01.03.2014 року, а також зареєстровано суб'єктом спеціального режиму оподаткування сільськогосподарського підприємства від 01.03.2014 року /а.с.10-11/.

28.12.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про визнання електронних документів № 281220151 (далі договір № 281220151).

У цей же день зазначений договір було прийнято відповідачем, що підтверджується квитанцією № 2 від 28.12.2015 року.

Як стало відомо позивачу, в січні 2016 р. відповідачем було прийнято рішення про розірвання договору № 281220151 в односторонньому порядку.

Представник позивача пояснив, що з офіційного сайту податкового органу позивачу стало відомо, що платника ТОВ "АКВА ФАУНА" позбавлено свідоцтв платника ніби то за заявою самого ж платника, та визначено, що: Підстава анулювання: анульовано за ініціативою платника. В той же час, причиною анулювання стало: надання декларацій про вiдсутнiсть поставок.

Разом з цим, на адресу позивача не надходило рішення Податкового органу про розірвання договору про визнання електронних документів № 281220151, а також рішення про анулювання свідоцтв платника ПДВ та платника спеціального сільськогосподарського режиму.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів згідно з ч. 2 цієї ж статті можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлюється Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV від 22.02.2003 року (в ред. чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі - договір № 851-ІV).

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України № 851-ІV електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб'єктів електронного документообігу.

Згідно з вимогами п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України, з платниками податків, які подають звітність в електронній формі, листування з контролюючими органами може здійснюватися засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Згідно з вимогами п. 49.1. ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.2. ст. 49 ПК України передбачено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Пунктом 49.3. ст. 49 ПК України встановлено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до вимог п. 49.8. ст. 49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно з вимогами п. 49.9. ст 49 ПК України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

Приписами п. 49.10. ст. 49 ПК України визначено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до вимог п. 49.12. ст. 49 ПК України у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому ст. 56 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 49.13. ст. 49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо:

а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов'язань у випадках, визначених цим розділом;

б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов'язань із податку у випадках, визначених цим розділом;

в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість;

г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту;

ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними;

д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута;

е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду;

є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність;

ж) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців наявний запис про відсутність юридичної особи або фізичної особи за її місцезнаходженням (місцем проживання) або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу;

з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку (п. 184.1 ст. 184 ПК України).

Згідно з вимогами п. 184.2 ст. 184 ПК України анулювання реєстрації на підставі, визначеній у п.п. "а" п. 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у п.п. "б" - "з" п. 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.

Відповідно до вимог п. 184.5 ст. 184 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, виписку податкових накладних.

Про анулювання реєстрації платника податку контролюючий орган зобов'язаний письмово повідомити особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації (п. 184.10 ст. 184 ПК України,).

Закріплений у ч. 1 ст. 11 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Предметом доказування відповідно до ч. 1 ст. 138 КАС України є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Предметом договору про визнання електронних документів № 281220151 від 28.12.2015 року є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Згідно з п. 6 названого договору орган ДПС мав право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Зокрема, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців як убачається з пункту "місцезнаходження юридичної особи" цього витягу, місцезнаходженням позивача станом на 24.12.2015 року було: 57227, Миколаївська область, Жовтневий район, селище Степова Долина, вулиця Чкалова, 69 (та сама адреса, що зазначена в договорі про визнання електронних документів № 281220151від 28.12.2015 року.)

Зазначена у витязі інформація підтверджена випискою з ЄДР, та іншими реєстраційними документами.

Наведене свідчить, що місцезнаходження позивача не змінювалось, а отже, жодних правових підстав для розірвання договору № 281220151 у відповідача не було.

Як зазначалося вище, відповідно до витягу № 076 з реєстру платників податку на додану вартість Товариство з обмеженою відповідальністю "АКВА ФАУНА" зареєстровано платником податку на додану вартість з 01.03.2014 року, а також зареєстровано суб'єктом спеціального режиму оподаткування сільськогосподарського підприємства від 01.03.2014 року /а.с.10/.

Згідно п.209.1 ст.209 ПКУ, резидент, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, встановленим у пункті 209.6 цієї статті (далі - сільськогосподарське підприємство), може обрати спеціальний режим оподаткування.

Згідно п.209.6 ст.209 ПКУ сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Ця норма діє з урахуванням того, що:

а) для новоутвореного сільськогосподарського підприємства, зареєстрованого як суб'єкт господарювання, який провадить господарську діяльність менше ніж 12 календарних місяців, така питома вага сільськогосподарських товарів/послуг розраховується за наслідками кожного окремого звітного податкового періоду;

б) з метою розрахунку такої питомої ваги до складу основної діяльності сільськогосподарського підприємства не включаються оподатковувані операції з постачання основних фондів, що перебували у складі його основних фондів не менше ніж 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно, якщо такі операції не були постійними і не становили окремої підприємницької діяльності.

Відповідно до п.209.7 ст.209 ПКУ сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України види діяльності позивача за КВЕД, відповідають вимогам статті 209 ПК України /а.с.12-23/.

Зокрема, п. 209.2 ст.209 ПКУ передбачено, що згідно із спеціальним режимом оподаткування сума податку на додану вартість, нарахована сільськогосподарським підприємством на вартість поставлених ним сільськогосподарських товарів/послуг, не підлягає сплаті до бюджету та повністю залишається в розпорядженні такого сільськогосподарського підприємства для відшкодування суми податку, сплаченої (нарахованої) постачальнику на вартість виробничих факторів, за рахунок яких сформовано податковий кредит, а за наявності залишку такої суми податку - для інших виробничих цілей.

Позивачем надавалися до Жовтневої об'єднаної Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області всі звітні податкові декларації з податку на додану вартість, які були прийняті відповідачем без яких-небудь зауважень, що підтверджується копіями квитанцій, спростувань чого відповідачами не надано.

Умови, за яких сільськогосподарське підприємство втрачає право застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість, встановлені п.209.11 ст.209 ПКУ.

Відповідно до п.209.11 ст.209 ПКУ, якщо суб'єкт спеціального режиму оподаткування поставляє протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно несільськогосподарські товари/послуги, питома вага яких перевищує 25 відсотків вартості всіх поставлених товарів/послуг, то:

а) на таке підприємство не поширюється спеціальний режим оподаткування, встановлений цією статтею. Таке підприємство зобов'язане визначити податкове зобов'язання з цього податку за підсумками звітного податкового періоду, в якому було допущено таке перевищення, і сплатити податок до бюджету в загальному порядку;

б) контролюючий орган виключає таке підприємство з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та може повторно включити його до такого реєстру після закінчення наступних 12 послідовних звітних податкових періодів за наявності підстав, визначених цією статтею;

в) таке підприємство вважається платником зазначеного податку на загальних підставах з першого числа місяця, в якому було допущено таке перевищення.

Якщо суб'єкти спеціального режиму оподаткування не можуть самостійно покрити збитки, що виникли внаслідок дії обставин непереборної сили, такі суб'єкти мають право продовжити строк застосування спеціального режиму оподаткування без дотримання розміру питомої ваги, встановленої цим пунктом.

Це правило не застосовується, якщо ризики втрати товарів (запасів) були належно застраховані. У такому випадку суми одержаних страхових виплат враховуються при визначенні питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг у загальному обсязі постачання за відповідний звітний період.

Рішення про наявність обставин непереборної сили, перелік суб'єктів, що постраждали внаслідок таких обставин, та терміни застосування спеціального режиму оподаткування без дотримання розміру питомої ваги, встановленої цим пунктом, визначаються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними радами.

Норми цього пункту починають застосовуватися після закінчення терміну, визначеного Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними радами.

Відповідно до п. 209.12 ст.209 ПК України, сільськогосподарське підприємство виключається з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування у разі, коли:

а) підприємство подає заяву про зняття його з реєстрації як суб'єкта спеціального режиму оподаткування та/або про його реєстрацію як платника зазначеного податку на загальних підставах;

б) підприємство підлягає реєстрації як платник податку на загальних підставах;

в) щодо підприємства прийняте рішення про припинення шляхом ліквідації або реорганізації.

За наявності підстав, визначених у підпунктах "а", "б" цього пункту, сільськогосподарське підприємство знімається з реєстрації як суб'єкт спеціального режиму оподаткування з одночасною реєстрацією як платник податку на загальних підставах.

За наявності підстав, визначених у п. 184.1 ст. 184 цього Кодексу (за винятком підстави, визначеної у підпункті "є" пункту 184.1 статті 184 цього Кодексу), проводиться анулювання реєстрації сільськогосподарського підприємства як платника податку на загальних підставах та суб'єкта спеціального режиму оподаткування з дотриманням правил та у строки, що визначені статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до п. г ст. 184.1. Податкового кодексу України: особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту;

Представник позивача пояснив, що відповідно до декларації з Податку на додану вартість поданої до податкового органу і в додатку 9 до декларації (Розрахунок питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг до вартості всіх товарів/послуг (ДС9) відображено, що за останній звітний рік були операції щодо постачання сільськогосподарських товарів/послуг.

Крім того, податковим органом визначено підставу анулювання свідоцтв ТОВ «Аква Фауна» як: анульовано за ініціативою платника податків /а.с.88/.

Представник позивача зазначив, що ним не ініційовано питання щодо анулювання свідоцтва, а також не направлялись відповідні заяви контролюючому органу.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до абз. 2 п. 200.15 ст. 200 ПК України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Кабінет Міністрів України постановою від 17 січня 2011 року №39 затвердив Порядок, яким визначено механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування ПДВ.

За змістом пункту 9 Порядку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування ПДВ з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку.

29 січня 2016 року ТОВ «Аква Фауна» подано заяву про повернення вищевказаних коштів, проте, станом на сьогодні коштів не повернуто жодної відповіді не надано, кошти не повернуто. Як наслідок, просити суд зобов'язати відповідача подати органу Державного казначейства України подання із зазначенням суми, що підлягає поверненню з бюджету /а.с.89/.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у Постанові від 07.06.2016 року в справі № 21-1067а16, 806/2256/15. Зокрема положення що стосуються стягнення коштів з Державного бюджету України.

Також, станом на сьогодні ТОВ «Аква Фауна» змінило свою адресу на: 81500, Львівська обл., Городоцький район, місто Городок, вул. Львівська, будинок 659-А, у зв'язку з чим перебуває на обліку у Городоцькій об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області.

Товариством у зв'язку із зміною місцезнаходження подано у Городоцьку об'єднану державну податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області Договір про визнання електронних документів, проте такий прийнято та укладено не було.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2. ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, сукупність вищевикладених встановлених обставин підтверджено документально, що дає суду підстави визнати позовні вимоги обґрунтованими, доведеними доказами у справі, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

До матеріалів справи на підтвердження сплати судового збору долучено квитанцію 0.0.512302661.1 на суму 1378,00 грн. /а.с.26/ та № 10349958 на суму 1378,00 грн. /а.с.197/. Отже, позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 2756,00 грн., які з врахуванням задоволених позовних вимог до Баштанської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС у Миколаївській області та до Городоцької ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області, такі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань вказаних суб'єктів владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 7-14, 17-20, 50, 69-72, 86, 94, 138, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області щодо розірвання в односторонньому порядку договору укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» про визнання електронних документів № 281220151 від 28.12.2015 року.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області про анулювання свідоцтв Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» як платника податку на додану вартість та платника спеціального сільськогосподарського режиму від 28.01.2016 року.

4. Зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області відновити Товариство з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» в реєстрі платників податку на додану вартість та платника спеціального сільськогосподарського режиму.

5. Зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» податкову звітність з податку на додану вартість.

6. Зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» податкову звітність платника спеціального сільськогосподарського режиму.

7. Визнати протиправною відмову Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області Товариству з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» у визнанні та укладенні договору про визнання електронних документів.

8. Зобов'язати Городоцьку об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області визнати та укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» договір про визнання електронних документів.

9. Зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області подати до органу Державного казначейства України подання (висновок) про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» з Державного бюджету України 4000000,00 грн. перерахованих згідно з платіжним дорученням № 120 від 29.01.2016 року.

10. Зобов'язати Баштанську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Миколаївській області направити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» подання (висновок) по повернення з Державного бюджету України 4000000,00 грн. перерахованих згідно з платіжним дорученням № 120 від 29.01.2016 року.

11. Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю «Аква Фауна» здійснені нею судові витрати у виді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог: за рахунок бюджетних асигнувань Баштанської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області () в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області () в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 07.11.2016 року.

Головуючий суддя Кравців О.Р.

Суддя Брильовський Р.М.

Суддя Грень Н.М.