Справа № 826/25514/15
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

09 листопада 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретаря Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мазтранссервіс" до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мазтранссервіс", звернулось до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 26 серпня 2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 176 503,83 грн., у тому числі за основним платежем на 141 203,06 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 35 300,77 грн. та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по ввізному миту на товари, що ввозяться суб'єктами господарювання на 882 519,11 грн., у тому числі за основним платежем на 706 015,29 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 176 503,82 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 26 серпня 2015 року № та №.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, представник Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог адміністративного позову в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у період з 30.07.2015 року по 31.07.2015 року відповідачем було проведено невиїзну документальну перевірку дотримання ТОВ "Мазтранссервіс" законодавства України з питань державної митної справи, за результатами якої складено акт невиїзної документальної перевірки дотримання ТОВ "Мазтранссервіс" законодавства України з питань державної митної справи від 31 липня 2015 року №н/11/15/26-15-22-09/35428907 (далі по тексту - акт перевірки).

За результатами висновків акту перевірки, контролюючим органом було винесено податкові повідомлення рішення:

- від 26 серпня 2015 року №, яким згідно з пунктом 54.3 та 54.4 статті 54 глави 4 та пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, вимог Закону України "Про митний тариф України" ТОВ "Мазтранссервіс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість із ввезених на територію України товарів на 176 503,83 грн., у тому числі за основним платежем на 141 203,06 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 35 300,77 грн.

- від 26 серпня 2015 року №, яким згідно з пунктом 54.3 та 54.4 статті 54 глави 4 та пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, ТОВ "Мазтранссервіс" збільшено суму грошового зобов'язання по ввізному миту на товари, що ввозяться суб'єктами господарювання на 882 519,11 грн., у тому числі за основним платежем на 706 015,29 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 176 503,82 грн.

Позивач не погоджується з висновками акта перевірки та прийнятими на їх підставі податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги дійшов висновку, що висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог Закону України "Про митний тариф України" та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України документально не підтверджуються, а збільшення податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість є протиправним, так як імпортований позивачем товар відповідав критеріям походження, установленим Правилами та одержання пільги зі сплати ввізного мита, та вищевказані сертифікати про походження товарів форми СТ-1 оформлені у відповідності до вимог Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Мазтранссервіс" (покупець) та ВПУТ "Этон-Элтранс" (постачальник) укладено контракт від 09 серпня 2012 року №17/08/2012, відповідно до умов якого, постачальник зобов'язується виготовити та передати у власність покупцю 7 тролейбусів "МАЗ-Этон Т10300", а покупець зобов'язується товар прийняти та оплатити на умовах даного контракту.

На виконання умов контракту ТОВ "Мазтранссервіс" оформлено товар за наступними митними деклараціями:

- від 04 жовтня 2012 року №100190000/2012/336070 - "Транспортний засіб міського сполучення, призначений для перевезення пасажирів: тролейбус новий, кількість 1 шт.; Марка МАЗ-ЭТОН ТІ 0300 Y39Т10300С0079007; Номер кузова Y3М103Т06С0000361; Номер шасі Y3М103Т06С0000361; Загальна кількість місць (без водія)- 30; Номер двигуна 493; Тип двигуна - електричний постійного струму (ЗДК 211); потужність двигуна 170 кВт; календарний рік виготовлення 2012; колір - слонова кістка (беж); Країна виробництва ВY. Виробник ЧП "Этон-Элтранс". Торговельна марка МАЗ-ЭТОН." за кодом згідно з УКТ ЗЕД 8702 90 90 10, із застосуванням пільгового режиму в оподаткуванні ввізним митом відповідно до вимог Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД від 20 листопада 2009 року;

- від 10 жовтня 2012 року №100190000/2012/336760 - "Транспортний засіб міського сполучення, призначений для перевезення пасажирів: тролейбус новий, к-сть 1шт.; Марка МАЗ-ЭТОН Т10300; Y39Т10300С0079008; Номер кузова ОАО "МАЗ" Y3М103Т06С0000360; Номер шасі Y3М103Т06С0000360; Загальна кількість місць (без водія) - 25; Номер двигуна 491; Тип двигуна - електричний постійного струму (ЗДК 211); потужність двигуна 170 кВт; календарний рік виготовлення 2012; Країна виробництва ВY. Виробник ЧП "Этон-Элтранс" Торговельна марка МАЗ-ЭТОН." за кодом згідно УКТ ЗЕД 8702 90 90 10, із застосуванням пільгового режиму в оподаткуванні ввізним митом відповідно до вимог Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД від 20 листопада 2009 року.

- від 01 березня 2013 року №100270000/2013/153579 - "Транспортний засіб міського сполучення, призначений для перевезення пасажирів: тролейбус новий, к-сть 1шт.; Марка МАЗ-ЭТОН ТІ0300; Y39Т10300С0079009; Номер кузова ОАО "МАЗ" YЗМ103Т06С0000365; Номер шасі УЗМ103Т06С0000365; Загальна кількість місць (без водія) - 25; Номер двигуна - 492; Тип двигуна - електричний постійного струму (ЗДК 211); потужність двигуна 170 кВт; календарний рік виготовлення 2012; Країна виробництва ВY. Виробник ЧП "Этон-Элтранс". Торговельна марка МАЗ-ЭТОН" за кодом згідно УКТ ЗЕД 8702 90 90 10, із застосуванням пільгового режиму в оподаткуванні ввізним митом відповідно до вимог Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД від 20 листопада 2009 року.

- від 25 квітня 2013 року №100270000/2013/160248 - "Транспортний засіб міського сполучення, призначений для перевезення пасажирів: тролейбус новий, к-сть 1шт.; Марка МАЗ-ЭТОН Т10300; Y39Т10300В0079010; Номер кузова ОАО "МАЗ" YЗМ103Т06С0000366; Номер шасі YЗМ103Т06С0000366; Загальна кількість місць (без водія) - 25; Номер двигуна - 490; Тип двигуна - електричний постійного струму (ЗДК 211); потужність двигуна 170 кВт; календарний рік виготовлення 2013; Країна виробництва ВY. Виробник ЧП "Этон-Элтранс". Торговельна марка МАЗ-ЭТОН." за кодом згідно УКТ ЗЕД 8702 90 90 10, із застосуванням пільгового режиму в оподаткуванні ввізним митом відповідно до вимог Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД від 20 листопада 2009 року.

- від 23 вересня 2013 року №100270000/2013/178423 - "Транспортний засіб міського сполучення, призначений для перевезення пасажирів: тролейбус новий, к-сть 1шт.; Марка МАЗ-ЭТОН Т10300 Y39Т10300Б0079011; Номер кузова ОАО "МАЗ" Y3М103Т06С0000369; Номер шасі Y3М103Т06С0000369; Загальна кількість місць (без водія) - 25; Номер двигуна - 495; Тип двигуна - електричний постійного струму(ЗДК 211); потужність двигуна 170 кВт; календарний рік виготовлення 2013; Країна виробництва ВY. Виробник ЧП "Этон-Элтранс". Торговельна марка МАЗ-ЭТОН." за кодом згідно УКТ ЗЕД 8702 90 90 10, із застосуванням пільгового режиму в оподаткуванні ввізним митом відповідно до вимог Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД від 20 листопада 2009 року.

- від 03 жовтня 2013 року №100270000/2013/179633 - "Транспортний засіб міського сполучення, призначений для перевезення пасажирів: тролейбус новий, к-сть 1шт.; Марка МАЗ-ЭТОН Т10300 Y39Т012; Номер кузова ОАО "МАЗ" Y3М103Т06С0000367; Номер шасі Y3М103Т06С0000367; Загальна кількість місць (без водія) - 25; Номер двигуна -494; Тип двигуна - електричний постійного струму (ЗДК 211); потужність двигуна 170 кВт; календарний рік виготовлення 2013; Країна виробництва ВY. Виробник ЧП "Этон-Элтранс". Торговельна марка МАЗ-ЭТОН." за кодом згідно УКТ ЗЕД 8702 90 90 10, із застосуванням пільгового режиму в оподаткуванні ввізним митом відповідно до вимог Угоди про Правила визначення країни походження товарів у СНД від 20 листопада 2009 року.

З метою застосування пільгового режиму в оподаткуванні ввізним митом, ТОВ "Мазтранссервіс" при митному оформленні вищезазначених товарів, надані сертифікати про походження товару форми СТ-1: від 30 вересня 2013 року №BYUА (3526887), від 20 вересня 2013 року №BYUА (3526616), від 24 квітня 2013 року №BYUА (3503515), від 08 жовтня 2012 року №7/2666-2 (3376378).

Однак, контролюючий орган вважає, що під час декларування товарів за митними деклараціями: від 04 жовтня 2012 року №100190000/2012/336070, від 10 жовтня 2012 року №100190000/2012/336760, від 01 березня 2013 року №100270000/2013/153579, від 25 квітня 2013 року №100270000/2013/160248, від 23 вересня 2013 року №100270000/2013/178423, від 03 жовтня 2013 року №100270000/2013/179633 позивачем порушено вимоги пункту 2.4 (б) Правил визначення країни походження товарів країн СНД від 20 листопада 2009 року та пункту 2.5 Додатку 1 до Правил визначення країни походження товарів СНД від 20 листопада 2009 року, а саме: сертифікати походження товару форми СТ-1, зокрема: від 30 вересня 2013 року №BYUА (3526887), від 20 вересня 2013 року №BYUА (3526616), від 24 квітня 2013 року №BYUА (3503515), від 08 жовтня 2012 року №7/2666-2 (3376378), вважаються недійсними для надання режиму вільної торгівлі товару "тролейбус МАЗ-ЕТОН Т10300", оскільки товар не відповідає умовам, передбаченим пунктом 5.1 Правил визначення країни походження товарів.

При цьому, позивач вказує, що при виготовленні товару "тролейбуси "МАЗ-ЕТОН Т10300" виконуються технологічні операції, що визначені Правилами визначення країни походження товарів для операцій коду ТН ВЕД 8702-8704, відмінними є лише матеріали, які використовувались при виконанні таких операцій, що не суперечить вимогам Правил.

Так, частиною першою статті 300 Митного кодексу України передбачено, що умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються цим Кодексом, Податковим кодексом України, іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Такі умови визначені Договором про зону вільної торгівлі держав учасниць Співдружності Незалежних Держав від 18 жовтня 2011 року, ратифікованим Законом України від 30 липня 2012 року №5193-ІV.

Статтею 2 зазначеного Договору передбачено, що сторона не застосовує мита та інших платежів, еквівалентних миту, стосовно експорту товару, призначеного для митної території іншої Сторони, та/або імпорту товару, що походить з митної території іншої сторони, за винятком випадків, передбачених в додатку 1, що є невід'ємною частиною цього Договору

Для визначення країни походження товарів, що походять із Сторін і знаходяться в торговельному обороті між ними, Сторони керуються Правилами визначення країни походження товарів (далі по тексту-Правила), що є невід'ємною частиною Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20 листопада 2009 року (стаття 4 Договору), ратифікованою Україною із застереженням Законом від 06 липня 2011 року №3592 - VI.

Згідно з пунктом 2.1 Правил країною походження товару в конкретній державі учасниці Угоди (про Правила визначення країни походження товарів у СНД), на території якої товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил.

Відповідно до пункту 5.1 Правил товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав-учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленими Правилами визначення країни походження товарів.

Згідно з пунктом 6.1 Правил для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 чи декларації про походження товару.

Пунктом 6.3 Правил передбачено, що під час вивезення товарів з держав - учасниці Угоди сертифікат про походження товару форми СТ-1 видається органом (організацією), уповноваженим державою вивезення відповідно до її національного законодавства (надалі уповноважений орган).

Стаття 43 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують країну походження товару, зокрема, документами, що підтверджують крану походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Сертифікат про походження товару, у відповідності до частини третьої статті 43 Митного кодексу України, - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення.

Надання будь-яких інших документів для підтвердження країни походження товару, крім тих, що передбачені пунктом 6.1 Правил та статті 43 Митного кодексу України, в тому числі й документів, які підтверджують виконання критерію достатньої обробки/переробки, чинним законодавством не передбачено.

Згідно з пунктом 6.7 Правил у разі виникнення сумнівів стосовно бездоганності сертифіката або відомостей, що в ньому містяться, митний орган країни ввезення може звернутися до уповноваженого органу, який засвідчив сертифікат, або до компетентних органів країни походження товарів з мотивованим проханням надати додаткові або уточнюючі відомості, включаючи прохання, пов'язані з вибірковими перевірками сертифікатів, відповідь на яке повинна бути надана протягом 6 місяців з дати звернення.

Приміткою 2.5 Переліку Додатку 1 до Правил, встановлено, що умови і операції, наведені в Переліку, установлюють мінімальний обсяг виконання виробничих або технологічних операції. Виконання встановлених виробничих або технологічних операції у меншому обсязі не визначає походження продукту.

Згідно з пунктом 9.1 Правил сертифікат може бути не визнаний митними органами країни ввезення для цілей надання товарам режиму вільної торгівлі в разі, якщо: у наданому документі є підчистки, помарки або не засвідчені відповідно до цих Правил виправлення або відсутні необхідні підписи та (або) печатки; проставлені в сертифікаті відбитки печаток та (або) підписи осіб, а також зазначені адреси органів, уповноважених засвідчувати й видавати сертифікати форми СТ-1, не відповідають інформації, наявній у митної служби країни ввезення; відомості, зазначені в сертифікаті, не відповідають декларованим або не дозволяють провести однозначної ідентифікації товару стосовно декларованого; бланк наданого сертифіката не відповідає зразкам бланків, наявним у митної служби країни ввезення; у наданому сертифікаті підпис особи, уповноваженої засвідчувати сертифікати, виконано у вигляді факсиміле; товар, зазначений у сертифікаті, не відповідає умовам, передбаченим пунктом 5.1 цих Правил; товар, зазначений у сертифікаті, підпадає під випадок, передбачений пунктом 5.2 цих Правил.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, що Київською міжрегіональною митницею Міністерства доходів і зборів України направлено лист до Департаменту митної справи Міністерства доходів і зборів України щодо направлення запиту до Державного митного комітету Республіки Білорусь з метою перевірки відомостей, заявлених у сертифікатах походження форми СТ-1 від 30 вересня 2013 року №BYUА (3526887), від 20 вересня 2013 року №BYUА (3526616), від 24 квітня 2013 року №BYUА (3503515), від 08 жовтня 2012 року №7/2666-2 (3376378), в частині виконання критерію походження "Д8702" товарів тролейбус "МАЗ-ЭТОН Т10300".

Листом від 02 липня 2014 року №08-17/8565-П Державним митним комітетом Республіки Білорусь надіслано копії документів на підставі яких уповноважений орган країни експорту визначив критерій походження "Д8702" товару тролейбус "МАЗ-ЭТОН ТІ0300" та на підставі яких видані сертифікати від 30 вересня 2013 року №BYUА (3526887), від 20 вересня 2013 року №BYUА (3526616), від 24 квітня 2013 року №BYUА (3503515), від 08 жовтня 2012 року №7/2666-2 (3376378).

За результатами перевірки критерію достатньої обробки/переробки товару Київською міжрегіональною митницею Міністерства доходів і зборів України виявлено порушення вимог пункту 2.4 (б) 1 Правил та пункту 2.5 Додатку 1 до Правил, а саме при виробництві тролейбусів "МАЗ-ЭТОН Т10300" не виконуються наступні операції: установлення радіаторів і підключення систем охолодження; установлення котушки запалювання; заправлення та прокачування гальмівної системи, гідрозчеплення; установлення глушника та секцій вихлопного трубопроводу; установлення паливного бака та підключення паливоводу; установлення генератора та регулювання натягнення приводного паса.

Саме ненадання митному органу у повному обсязі інформації та відомостей, необхідних для перевірки критеріїв достатньої обробки (переробки), визначених пунктом 2.4 Правил, на думку відповідача, є підставою для ненадання такими товарам режиму вільної торгівлі, а відтак сертифікати про походження товару від 30 вересня 2013 року №BYUА (3526887), від 20 вересня 2013 року №BYUА (3526616), від 24 квітня 2013 року №BYUА (3503515), від 08 жовтня 2012 року №7/2666-2 (3376378) є недійсними для надання режиму вільної торгівлі товару "тролейбус МАЗ-ЭТОН ТІ0300".

Однак, суд першої інстанції правомірно не прийняв до уваги дані доводи відповідача зважаючи на наступне.

Так, відповідно до розділу 1 Правил, критерій достатньої обробки (переробки) - це один із критеріїв визначення країни походження товарів, відповідно до якого товар, якщо в його виробництві беруть участь дві країни чи більше, вважається таким, що походить з тієї країни, на території якої його було піддано останній істотній обробці (переробці), достатній для надання товарові його характерних властивостей.

Згідно з пунктом 2.4 Правил у разі участі у виробництві товару третіх країн, крім держав - учасниць Угоди, країна походження товару визначається відповідно до критерію достатньої обробки (переробки) товару.

Критерій достатньої обробки (переробки) може виражатися виконанням таких умов: а) зміна товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні принаймні одного з перших чотирьох знаків, що сталася в результаті обробки (переробки); б) виконання необхідних умов, виробничих і технологічних операцій, під час виконання яких товар уважається таким, що походить з тієї країни, на території якої ці операції мали місце; в) правило адвалорної частки, коли вартість використовуваних матеріалів іноземного походження досягає фіксованої процентної частки в ціні кінцевої продукції.

Основною умовою критерію достатньої обробки (переробки) є зміна товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні принаймні одного з перших чотирьох знаків. Ця умова застосовується до всіх товарів, за винятком товарів, уключених до Переліку умов, виробничих і технологічних операцій, під час виконання яких товар уважається таким, що походить з тієї країни, у якій вони мали місце (далі - Перелік) (додаток 1, який є невід'ємною частиною Правил).

До цього Переліку як одна з умов може бути включено правило адвалорної частки як самостійно, так і в поєднанні з виконанням інших необхідних умов, виробничих і технологічних операцій, викладених у підпункті "б" цього пункту.

У разі якщо застосовується правило адвалорної частки, вартісні показники розраховуються: для матеріалів іноземного походження - за митною вартістю таких матеріалів під час їхнього ввезення до країни, на території якої здійснюється виробництво кінцевого товару, або за документально підтвердженою ціною їхнього першого продажу на території країни, у якій здійснюється виробництво кінцевого товару; для кінцевого товару - за ціною на умовах франко-завод.

Відповідно до пункту 7.4 Правил, критерії походження зазначаються у графі 9 сертифікату.

Разом з тим, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно із сертифікатами, копії яких наявні в матеріалах справи, у графі 9, критерієм походження товару визначено "Д8702", а тому зазначені відомості свідчать, що указаний у сертифікатах товар, відповідної товарної позиції за ТН ЗЕД, підданий достатній обробці (переробці).

Відповідно до пункту 1.1 примітки 1 додатку 1 до Правил, перелік кодів за ТН ЗЕД міститься у першій графі, у другій графі указаного додатку опис продукту відповідно до коду. Указані вище відомості, код та опис, у додатку 1 до Правил, фактично викладені у формі таблиці. Порівняльний аналіз указаних вище норм та таблиці свідчить, що учасники під терміном "графа" розуміють відповідний стовбець таблиці. Відповідно, при прийнятті рішення, аналізу підлягають відомості, що містяться у стовбцях таблиці у додатку 1 до Правил.

Зазначена норма також містить посилання на графу 3 таблиці додатку 1 до Правил, такого змісту "Для кожного конкретного продукту, описаного в перших двох графах, умови, виробничі або технологічні операції, що визначають його походження (далі - умови й операції), зазначено в графі третій". Тобто, обсяг достатньої обробки (переробки) товару міститься у стовбці 3.

При цьому, позначення "Д8702" у графі 9 Сертифікатів відносить товар до товарної номенклатури з порядковими рядками у стовбці 1 за №8702-8704, що передбачає виготовлення автомобілів легкових, моторних транспортних засобів призначених для перевезення людей, включаючи вантажопасажирські фургони і перегонові автомобілі, моторні транспортні засоби для перевезення вантажів. З вказаного вбачається, що зазначений вище номенклатурний перелік включає в себе різні за видом, формою, типом двигуна транспортні засоби, тобто комплектуючі тролейбуса будуть суттєво відрізнятися від комплектуючих автомобілю для перегонів, а тому вироби та приладдя використанні при зборці вказаного транспорт у країнах СНД будуть суттєво відрізнятися за своєю комплектацією.

Разом з тим, як вірно вказує суд першої інстанції, та не заперечується позивачем, що вказаний у стовбці 3 перелік операцій, що застосовуються до товару, дійсно містять операції про якій йдеться в акті перевірки та, як наслідок, до таких операцій має застосовуватись пункт 2.5 додатку 1 до Правил, однак, відповідно до вказаного пункту умови й операції, наведені в графі 3 додатку 1 до Правил, установлюють мінімальний обсяг виконання виробничих або технологічних операцій. Виконання встановлених виробничих або технологічних операцій у меншому обсязі жодним чином не впливає на походження продукту.

Так, згідно вимог пункту 2.6 додатку 1 до Правил, абзац перший якого передбачає, що у разі якщо умовами й операціями, які наведено в цьому Переліку, установлено, що продукт може бути виготовлений з більш ніж одного матеріалу, це означає, що може бути використаний один матеріал чи більше. При цьому не обов'язково, щоб використовувалися всі матеріали.

Відповідно до стовпчика 3 рядку з №8702-8704 "Умови, виробничі й технологічні операції, необхідні для надання товару статусу походження під час використання у виробництві товару третіх країн" встановлено, що виготовлення, під час якого вартість використовуваних вузлів і деталей не повинна перевищувати 50% ціни готової продукції, а також за умови виконання технологічних операцій.

Тобто, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що для матеріалів з вказаного рядка застосовується обмеження щодо кількості матеріалу у товарі з відповідної країни походження для визначення походження товару.

Крім того, позивачем на спростування доводів контролюючого органу та на підтвердження того, що при виготовлені тролейбусів "МАЗ-ЕТОН ТІ0300" були використані інші матеріали, які завдяки своїй природі не порушили положень визначених Правилами операції, надано лист виробника тролейбусів "МАЗ-ЕТОН Т10300" - ВПУТ "Этон-Элтранс" від 28 грудня 2015 року №01/188, в якому зазначено, що при виготовленні тролейбусів "МАЗ-ЕТОН Т10300" виконуються аналогічні технічні операції тим, що визначені Правилам для операції коду ТН ВЕД №8702-8704.

Слід зазначити, що аналіз зазначених вище п.2.5. та п. 2.6. додатку 1 до Правил свідчить, що такі норми вступають між собою у суперечність щодо одного й того самого предмета регулювання - встановлення походження товару. Якщо п. 2.5. додатку 1 до Правил містить імперативну норму, згідно якої визначено мінімальний обсяг виконання виробничих або технологічних операцій з відповідних матеріалів для визначення походження товару, то п.2.6. встановлює винятки, згідно якого не обов'язково, щоб для визначення походження товару використовувалися всі вказані у Правилах матеріали.

При цьому, п. 56.21 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що вирішувати такого роду питання слід на користь платника податків.

Так, при розв'язанні законодавчої колізії слід виходити з мотивів, викладених у листі Вищого адміністративного суду України від 10.02.2011 № 203/11/13-11. Зокрема, слід керуватися пунктом 56.21 статті 56 ПК України. Цією нормою встановлено, що у разі, коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків і або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Також, враховуючи вимогу ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV, згідно якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права, слід врахувати, що на необхідності дотримання судами правила вирішення колізій у податковому законодавстві на користь платника податків наголошено в Остаточному рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України». Європейський суд дійшов висновку про порушення прав заявника, гарантованих статтею 1 Першого протоколу Конвенції, зокрема, у зв'язку з тим, що національними органами не було дотримано вимоги законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника - платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку, що імпортований позивачем товар відповідав критеріям походження, установленим Правилами та одержання пільги зі сплати ввізного мита, а вищевказані сертифікати про походження товарів форми СТ-1 оформлені у відповідності до вимог Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав, а тому висновки акта перевірки про порушення позивачем вимог Закону України "Про митний тариф України" та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України нормативно документально не підтверджуються, а збільшення податкового зобов'язання по сплаті ввізного мита та податку на додану вартість є протиправним.

При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 202 - 204 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення позову. Натомість оскаржувана Постанова суду ухвалена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС від 26 серпня 2015 року № та №.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст ухвали виготовлено 10 листопада 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.