Справа № 298/399/16а,2а/298/19/16
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 р. Справа № 876/7200/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Мельничук Б. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви в справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу Державної патрульної служби з обслуговування доріг держзначення управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області сержанта поліції Манзулича Івана Васильовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2016 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського взводу Державної патрульної служби з обслуговування доріг держзначення управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області сержанта поліції Манзулича Івана Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови ПС2 № 699973 у справі про адміністративне правопорушення від 03 квітня 2016 року поліцейського взводу Державної патрульної служби з обслуговування доріг держзначення управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області сержанта поліції Манзулича Івана Васильовича про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена неправомірно та ґрунтується на припущеннях.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2016 року позовну заяву залишено без розгляду.

Зазначену ухвалу мотивовано тим, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем - ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пропущений позивачем з поважних причин, а саме в зв'язку з тим, що первинна позовна заява була подана позивачем вчасно та з дотриманням вимог процесуального закону.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом апеляційної інстанції заслухано суддю-доповідача, досліджено матеріали справи та проаналізовано доводи апеляційної скарги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У ст. 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня

винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Встановлено, що постановою серії ПС2 № 699973 від 03 квітня 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Перечинського відділення поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без руху у зв'язку із порушенням вимог ст. 106 КАС україни.

Апелянт посилається на те, що перший раз ним було вчасно подано позовну заяву, але ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 15 квітня 2016 року про залишення його позовної заяви без руху ОСОБА_1 не отримав, оскільки конверт із такою повернувся в суд першої інстанції із відміткою «за закінченням терміну зберігання», відтак апелянт не знав про існування такої та не зміг усунути недоліки позовної заяви.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги твердження позивача про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду та звертає увагу суду першої інстанції на наступне.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. У зв'язку з наведеним, залишення позову без розгляду з підстав, передбачених законом (пропуск строку звернення до адміністравтиного суду) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992р.).

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський Суд з прав людини зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв'язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

В рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, залишивши без розгляду позовну заяву позивача, позбавив його можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.6 КАС України.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на неповно, необ'єктивно і всебічно нез'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому таку слід скасувати та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, ст. ст. 202, 205, 206, ч. 2 ст. 211, ст. 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви в справі № 298/399/16-а - скасувати.

Справу № 298/399/16-а направити для продовження розгляду до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 08 листопада 2016 року.