Справа № 2а-9295/11
Суддя: Редько О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.11.2016
Справа № 2а-9295/11
Провадження 6-а/320/124/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

при секретарі Мазуріній О.В.,

представника УПФУ - Бердега М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу та порядку виконання судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 10 травня 2011 року, винесеного Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по справі № 2а-9295/11.

В поданні, заявник вказує, що постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області №52020737 від 25.08.2016 року відкрито виконавче провадження.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» боржнику була надана можливість самостійно виконати рішення суду, однак, листом від 31.08.2016 року за вих. №8201/13 боржник повідомив про неможливість виконання рішення суду у повному обсязі у зв'язку з відсутністю відповідних асигнувань. Конституцією України передбачено будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законами України про державний бюджет на відповідний рік. Управління є бюджетною установою і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом України про державний бюджет України. Станом на сьогоднішній день коштів на виплату заборгованості Управлінню не виділено. Заявник посилається на п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, відповідно до якої рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються виключно органами Казначейства, у зв'язку з чим на теперішній час, враховуючи вищевикладене, наявні передбачені законом обставини, що виключають здійснення виконавчого провадження органом державної виконавчої служби, оскільки боржником є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру. У зв'язку з тим, що резолютивна частина вищевказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов'язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, а органами Держказначейства виконуються рішення про стягнення коштів, тому державний виконавець не має можливості для подальшого повного виконання рішення суду. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 11, 36 Закону України «Про виконавче провадження», постанову Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013, ст. 263 КАС України, заявник просить задовольнити подання.

Представник відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУ юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, однак в своїй заяві просить розглянути подання за його відсутності та задовольнити заяву в повному обсязі.

Від представника Мелітопольського об'єднаного УПФУ в Запорізькій області надійшла письмова заява про слухання справи у її відсутність, також в своїй заяві заперечувала проти задоволення подання, оскільки відповідно до ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» фінансування витрат здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету. Кошти на виплату пенсій враховуються у Державному бюджеті на відповідний рік. І тому ці видатки прямо передбачаються в законі про Державний бюджет на відповідний рік. Оскільки такі кошти не були забезпечені у бюджеті на відповідний рік, тому не можливо було здійснити виплату за рішенням суду. Крім того, вважає, що державний виконавець звернувшись із заявою про зміну способу виконання рішення суду по суті просить змінити предмет позову, оскільки вказавши розмір стягнення коштів, який судом при розгляді справи не встановлювався, буде прийняте нове судове рішення. Підстав для зміни способу та порядку виконання судового рішення у даному випадку немає, а тому в заяві просить відмовити.

Стягувач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду письмову заяву з проханням слухати справу у його відсутність, рішення просить прийняти на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даному випадку не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду №2а-9295/11 від 15 лютого 2013 року постанову Мелітопольського міськрайонного суду від 10.05.2011 року, якою адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у м. Мелітополі Запорізької області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» - задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Мелітополі та Мелітопольському районі Запорізької області щодо невиплати позивачці щомісячного надбавки до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у м. Мелітополі Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2. недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01.11.2010 року та виплачувати її до змін у законодавстві.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його виконання є такі підстави: для розстрочення та відстрочення - обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання - обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання зазначеної постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання вказаного рішення.

Крім цього, за приписами пункту другого частини четвертої статті 105 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Таким чином, зобов'язання, покладені на боржника постановою суду, є позовними вимогами, які обрані позивачем як окремий вид захисту його порушених прав, та які суд задовольнив.

За таких обставин у поданні державного виконавця, що розглядається, міститься прохання про зміну не способу виконання постанови суду, а судового рішення по суті позовних вимог і вирішення додаткової позовної вимоги про стягнення коштів у сумі 1268 грн. 07 коп., яка не була предметом розгляду та дослідження суду під час ухвалення вищевказаної постанови суду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 160, 165, 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: