Справа № 803/2033/15
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року м. Київ К/800/52700/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головчук С.В. (суддя-доповідач),
Заїки М.М.,
Черпака Ю.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Волинської митниці ДФС

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Ковельської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Ковельська ОДПІ), Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування висновку та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що працював у Волинській митниці ДФС на посаді головного державного інспектора аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням. Наказом Волинської митниці ДФС від 08 липня 2015 року №644-о його звільнено із займаної посади з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» (пункт 7 частини 1 статті 36 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП України). Вказував, що його звільнено безпідставно, оскільки земельна ділянка, на якій розташовано задекларований житловий будинок, не перебуває у власності позивача, відповідно відсутній обов'язок щодо внесення даних про таку земельну ділянку до Декларації, а господарська споруда не задекларована у зв'язку з помилкою. Крім того, перевірка щодо позивача здійснена із порушенням чинного законодавства. Враховуючи викладене, просив суд визнати протиправним і скасувати висновок Ковельської ОДПІ від 12 червня 2015 року № 279 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади», визнати протиправним і скасувати наказ Волинської митниці ДФС від 08 липня 2015 року №644-о, поновити позивача на посаді головного державного інспектора аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС і стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано висновок Ковельської ОДПІ від 12 червня 2015 року № 279 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади». Визнано протиправним і скасовано наказ Волинської митниці ДФС від 08 липня 2015 року № 644-о. Поновлено позивача на посаді головного державного інспектора аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС з 10 липня 2015 року. Стягнуто з Волинської митниці ДФС на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 10 липня 2015 року по 24 листопада 2015 року включно в розмірі 19 130,34 грн без утримання прибуткового податку (податку на доходи фізичних осіб) та інших обов'язкових платежів.

У касаційній скарзі Волинська митниця ДФС порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції і залишення в силі рішення суду першої інстанції. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, зокрема, неправильно застосовані норми Закону України «Про очищення влади».

У запереченнях на скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 працював у Волинській митниці ДФС на посаді головного державного інспектора аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням.

02 січня 2015 року Волинською митницею ДФС надіслано на адресу Ковельської ОДПІ запит за № 03-70-04/42-1816 про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» щодо позивача.

При проведенні перевірки, Ковельською ОДПІ 26 травня 2015 року надіслано на адресу позивача запит №1409/03-06-17-03-108 про надання інформації про власників земельної ділянки, на якій знаходиться задекларований в позиції 24 розділу ІІІ Декларації житловий будинок, загальною площею 185 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1, а також про спосіб, дату та вартість незадекларованої господарської споруди (В-1), загальною площею 123,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, джерела коштів для покриття витрат на придбання даної споруди.

Згідно із наданим поясненням ОСОБА_4 від 12 червня 2015 року земельна ділянка, на якій розташовано задекларований житловий будинок, на відміну від останнього, не перебуває у власності позивача, відповідно відсутній обов'язок щодо внесення даних про таку земельну ділянку до Декларації, а господарська споруда не задекларована у зв'язку з помилкою, вартість будівництва споруди не пам'ятає.

Ковельською ОДПІ ГУ Міндоходів у Волинській області проведено перевірку відомостей щодо позивача та складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» від 12 червня 2015 року за №279.

Вказаним висновком констатовано, що ОСОБА_4 у Декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», а саме:

- у розділі ІІІ, в позиції 23 декларації не задекларовано земельну ділянку, місцезнаходження: АДРЕСА_1, загальною площею 935 кв.м.;

- у розділі ІІІ, в позиції 28 декларації не задекларовано інше нерухоме майно - господарську споруду (В-1), площею 123,3 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_2.

Крім того, у висновку вказано, що ОСОБА_4 не надано документальне підтвердження вартості майна, набутого під час перебування на посадах державної служби (промисловий магазин та офісні приміщення (Б-1), загальною площею 154,4 кв.м., господарська споруда (В-1), загальною площею 123,3 кв.м. місцезнаходження: АДРЕСА_2, та не надано документальне підтвердження законних джерел коштів на покриття витрат на будівництво зазначених об'єктів.

Наказом Волинської митниці ДФС від 08 липня 2015 року № 644-о позивача звільнено з 10 липня 2015 року з посади головного державного інспектора аналітично-пошукового відділу управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Волинської митниці ДФС, з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» (пункт 7 частини 1 статті 36 КЗпП України).

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 1 Закону України «Про очищення влади» очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування. Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист. Протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Згідно із частиною 8 статті 3 вказаного Закону Заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Частиною 5 статті 5 Закону України «Про очищення влади» встановлено, що перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Також слід зазначити, що інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону № 1682-VII, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Саме по собі не зазначення майна у декларації не тягне за собою настання відповідальності за Законом України «Про очищення влади», оскільки питання декларування доходів певних осіб врегульовано у цьому випадку Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Судом апеляційної інстанції правильно зазначено про передчасність висновків Ковельської ОДПІ про те, що вартість майна (майнових прав), вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого ОСОБА_4 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону № 1682-VII, не відповідає наявній податковій інформації про доходи отримані позивачем із законних джерел, оскільки Ковельською ОДПІ не встановлено вартості незадекларованого майна ОСОБА_4, а саме: господарської споруди (В-1), площею 123,3 кв.м., місцезнаходження: АДРЕСА_2.

Що стосується незадекларованої земельної ділянки, місцезнаходження: АДРЕСА_1, загальною площею 935 кв.м., то не має підстав обговорювати питання про невідповідність вартості цього майна отриманим доходам із законних джерел, оскільки право власності на неї ОСОБА_4 набув на підставі договору дарування, тобто безоплатно.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що підстав для звільнення позивача відповідно до пункту 7-2 частини 1 статті 36 КЗпП України не було. Тому рішення апеляційного суду законне і обґрунтоване.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Згідно із частиною 1 статті 224 КАС України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішення, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Волинської митниці ДФС відхилити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
М.М. Заїка
Ю.К. Черпак