Справа № 806/1871/16
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м.Житомир справа № 806/1871/16

категорія 8.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Черноліхова С.В.,

секретар судового засідання Матвєєва В.К.,

за участю: представника позивача Сметанкіної Т.В,

представника відповідача Золотаренко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" до Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить, з урахуванням збільшення позовних вимог, визнати:

- неправомірними дії Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Житомирській області щодо проведення камеральної перевірки за період жовтень 2015 року - березень 2016 року;

- протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Н» від 30.05.2016 № про застосування до ТОВ «Юнік Фарма» штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в розмірі 328740,61 грн.

В обгрунтування позову зазначив, що підставою для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є акт від 16.05.2016 № 375/06-15-12-11/30600896 про результати камеральної перевірки даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Юнік Фарма» за жовтень 2015 року - березень 2016 року, яким встановлено порушення товариством граничних термінів реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення № протиправним, оскільки, по-перше, несвоєчасна реєстрація податкових накладних не є предметом камеральної перевірки відповідно до вимог Податкового кодексу України та Методичних рекомендацій № 165 від 14.06.2013. По-друге, на момент прийняття спірного рішення у відповідача були відсутні підстави для застосування штрафних санкцій до ТОВ «Юнік Фарма» за порушення термінів реєстрації податкових накладних з 29.07.2015 до 01.01.2016, оскільки в цей період не було розроблено порядку застосування таких штрафних санкцій, передбаченого п.120-1.3 Податкового кодексу України. Щодо накладення штрафних санкцій з 01.01.2016 по березень 2016 року, то відповідно до принципу стабільності податкового законодавства, Закон України № 909-VIII від 24.12.2015, яким вже було виключено п.120-1.3 Податкового кодексу України, може застосовуватись лише з 01.01.2017, однак законодавцем в порушення ст.57 Конституції України Закону надано зворотної сили. Таким чином, зазначені обставини, на думку позивача, є підставою для скасування податкового повідомлення - рішення, прийнятого не у спосіб, встановлений чинним законодавством України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов з підстав, заявлених у ньому, просила його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надавши суду письмові заперечення (а.с.36-37). Пояснив, що відміна порядку застосування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних не означає, що залучення платника податків в 2016 році до відповідальності починаючи з 01.10.2015, є зворотною дією Податкового кодексу України у часі. Порушення термінів реєстрації податкових накладних і відповідальність за це у вигляді штрафу були закріплені в ПКУ як до 01.01.2016 так і після. Тому податкове рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що Новоград-Волинською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Житомирській області проведено камеральну перевірку даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Юнік Фарма» за жовтень 2015 року - березень 2016 року, за результатами якої складено акт від 16.05.2016 № 375/06-15-12-11/30600896 (а.с.15-16).

Згідно висновків акту перевірки, дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, відповідальність платника передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

На підставі виявленого порушення, відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 30.05.2016 № про застосування до ТОВ «Юнік Фарма» штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у розмірі 10% в сумі 214014,09 грн за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2140140,86 грн та у розмірі 20% в сумі 114726,52 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 573632,61 грн, а всього 328740,61 грн (а.с.14).

Не погодившись з податковим рішенням, позивач звернувся із скаргами до Головного управління ДФС у Житомирській області та ДФС у Житомирській області. Остаточним рішенням ДФС у Житомирській області від 23.08.2016 № 18281/6/99-99-11-03-01-25 податкове повідомлення-рішення від 30.05.2016 № залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.17-19).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.75.1, пп. 75.1.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Згідно п.76.1 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

Крім того, з метою удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, наказом Міністерством доходів і зборів України № 165 від 14.06.2013 затверджено «Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця» (далі - Наказ № 165).

Пунктом 2.5.1 цього Наказу визначено, що після закінчення строку, наданого платнику податків в інформаційному (електронному) повідомленні для самостійного виправлення помилок, проводиться камеральна (електронна) перевірка, за наслідками якої складається (формується):

- у разі встановлення помилок (порушень) у податковій звітності або неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності - Акт про результати камеральної перевірки;

- у разі відсутності помилок (порушень) у податковій звітності - до впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" інспектор у тій частині перевіреної звітності, що заповнюється службовими особами Міндоходів, робить відмітку у графі "порушень (помилок) не виявлено" (якщо інше не визначено Кодексом), вказує дату проведення камеральної перевірки і ставить підпис; після впровадження в промислову експлуатацію АС "Камеральна електронна перевірка" складається (формується) Довідка про результати камеральної перевірки для платників податку, які надали декларацію в електронному виді з визначеною IP-адресою.

Як випливає із змісту цих норм, предметом камеральної перевірки є перевірка даних податкової звітності, за результатами якої встановлюється наявність або відсутність: помилок (порушень) у податковій звітності; неподання (несвоєчасного подання) податкової звітності.

Однак з наявного в матеріалах справи акту перевірки видно, що предметом її дослідження була не податкова звітність товариства, а встановлення наявності порушення визначеного податковим законодавством терміну реєстрації податкових накладних, виданих позивачем за жовтень 2015 року-березень 2016 року.

В контексті дослідженого, суд зазначає, що термін реєстрації податкових накладних не є тим об'єктом, який підлягає вивченню податковим органом шляхом проведення камеральної перевірки, оскільки не є даними податкової звітності, що відповідає припису абз.2 п.76.1 Податкового кодексу України.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, дії відповідача щодо проведення камеральної перевірки та оформлення її актом від 16.05.2016 № 375/06-15-12-11/30600896 є неправомірними, оскільки перевірку здійснено всупереч положенням Податкового кодексу України, які регулюють процедуру її проведення.

Недотримання ж умов та порядку проведення перевірки тягне за собою відсутність правових наслідків такої у вигляді прийнятого податкового повідомлення-рішення від 30.05.2016 № .

Вказаний висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 27.01.2015 у справі № 21-425а14, згідно якої, дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, може бути належною підставою проведення перевірки. Невиконання таких вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Крім того, податкове повідомлення-рішення від 30.05.2016 № , є протиправним з огляду на наступне.

Пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до п. 14.1.60 Податкового Кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового Кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов'язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів.

Підпунктом 120-1.3 Податкового Кодексу України, який діяв до 01.01.2016 (виключений згідно Закону України від 24.12.2015 року №909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році»), було передбачено, що порядок застосування штрафних санкцій, передбачених за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних (далі - Порядок), затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена норма є імперативною.

Отже, застосування перерахованих штрафних санкцій до 01.01.2016, мало б відбуватись із обов'язковим застосуванням Порядку, передбаченим пп.120.1-3, як складовою процедури притягнення платника податків до встановленої відповідальності.

З матеріалів справи видно, що ТОВ «Юнік Фарма» в період з жовтня 2015 року по березень 2016 року сформувало податкові накладні: 09.10.2016 № 371 (зареєстрована в ЄРПН 26.10.2015); 22.10.2015 № 387, 389 (зареєстровані в ЄРПН 16.11.2015 та 09.11.2015); 26.10.2015 № 393 (зареєстрована в ЄРПН 13.11.2015); 27.10.2015 № 394 (зареєстрована в ЄРПН 16.11.2015); 28.10.2015 №395 (зареєстрована в ЄРПН 16.11.2015); 02.11.2015 №№396-399 (зареєстровані в ЄРПН 09.12.2015 та 18.11.2015); 04.11.2015 №269 (зареєстрована в ЄРПН 20.11.2015); 05.11.2015 № 403 (зареєстрована в ЄРПН 27.11.2015); 09.11.2015 № 408 (зареєстрована в ЄРПН 03.12.2015); 11.11.2015 №410, 411 (зареєстровані в ЄРПН 30.11.2015 та 27.11.2015);12.11.2015 №423, 430, 431 (зареєстровані в ЄРПН 03.12.2015); 13.11.2015 №437 (зареєстрована в ЄРПН 03.12.2015); 01.12.2015 №449 (зареєстрована в ЄРПН 14.01.2016); 02.12.2015 №457 (зареєстрована в ЄРПН 18.12.2015); 03.12.2015 № 461 (зареєстрована в ЄРПН 25.12.2015); 04.12.2015 № 462 (зареєстрована в ЄРПН 25.12.2015); 08.12.2015 №465, 466 (зареєстровані в ЄРПН 06.01.2016 та 25.12.2015);11.01.2016 №4,5,7 (зареєстровані в ЄРПН 28.01.2016 01.02.2016 та 02.02.2016); 12.01.2016 №11,15 (зареєстровані в ЄРПН 28.01.2016); 01.02.2016 №45,48 (зареєстровані в ЄРПН 26.02.2016 та 02.03.2016); 02.02.2016 № 50 (зареєстрована в ЄРПН 26.02.2016); 03.02.2016 №56,59 (зареєстровані в ЄРПН 26.02.2016);12.02.2016 №64 (зареєстрована в ЄРПН 18.03.2016); 15.02.2016 №67 (зареєстрована в ЄРПН 18.03.2016); 29.02.2016 №82 (зареєстрована в ЄРПН 18.03.2016); 01.03.2016 №63,94, 95,98,100 (зареєстровані в ЄРПН 18.03.2016);18.03.2016 №123 (зареєстрована в ЄРПН 13.04.2016).

Контролюючим органом застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 10% за порушення терміну реєстрації зазначених податкових накладних до 15 календарних днів та 20% за порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів, в загальній сумі 328740,60 грн відповідно до абз.2 п.120-1.1 та абз. 3 п.120-1.1 ст.120-1 розділу II Податкового кодексу України, що підтверджується розрахунком штрафу в акті перевірки (а.с.15).

Проте, суд зазначає, що податковим органом при прийнятті рішення про накладення штрафної санкцій за порушення, вчинені до 01.01.2016, не було дотримано вимог пункту 120-1.3 ПКУ щодо порядку застосування штрафних санкцій, передбачених п.120-1.1 Податкового Кодексу України.

Як встановлено судом, такий порядок не був розроблений та затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (Міністерство фінансів України - прим.суду). Відповідно у контролюючого органу були відсутні правові підстави для застосування до позивача санкцій, передбачених п.120-1.1 Податкового Кодексу України до 01.01.2016, оскільки було порушено процедуру притягнення до відповідальності за порушення строків реєстрацій податкових накладних в ЄРПН.

Крім того, що стосується накладення штрафних санкцій в оспорюваний період з жовтня 2015 року по березень 2016, слід зазначити наступне.

В статті 4 Податкового кодексу України закріплені основні засади податкового законодавства України, відповідно до яких податкове законодавство України ґрунтується, в тому числі, на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку та стабільність.

Згідно презумпції правомірності рішень платника податку, в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, діє презумпція правомірності рішень платника податку (п.4.1.4 ст.4).

Принцип стабільності полягає в тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року (п.4.1.9 ст.4).

Відповідно до ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

При цьому частиною 3 статті 27 Бюджетного кодексу України встановлено, що Закони України або їх окремі положення, які впливають на показники бюджету (зменшують надходження бюджету та/або збільшують витрати бюджету) і приймаються:

не пізніше 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку планового бюджетного періоду;

після 15 липня року, що передує плановому, вводяться в дію не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України N 71-VIII від 28 грудня 2014 року "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість. Також цим Законом було доповнено Податковий кодекс України статтею 120-1 (порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних), з метою належного функціонування системи електронного адміністрування в частині встановлення відповідальності за недотримання термінів реєстрації податкових накладних та сплати встановлених цією статтею штрафних санкцій платниками податку - порушниками.

Підпунктом 200-1.1 Податкового кодексу України визначено складові елементи системи електронного адміністрування податку на додану вартість. Електронне адміністрування забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Перехідними положеннями Податкового кодексу України зобов'язано платників податку з 1 лютого 2015 року реєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування (абз.8 п.11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення»).

При цьому, як вже зазначалось судом, пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, встановлено штрафні санкції за порушення термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в таких розмірах:

10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

В свою чергу, підпункт 120-1.3 Податкового Кодексу України щодо порядку накладення цих штрафних санкцій, був виключений Законом України від 24.12.2015 року №909-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році».

Отже, Закони N 71-VIII та №909-VІІІ в частині запровадження системи електронного декларування та відповідальності за порушення термінів реєстрації податкових накладних, встановлення (відміни) порядку накладення штрафних санкцій є тими нормативно-правовими актами, які впливають на показники бюджету, є складовою самого податку на додану вартість.

З урахуванням положень ч.1 ст.3, ч.3 ст. 27 Бюджетного кодексу України, п.4.1.4 та п.4.1.9 ст.4 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що застосування контролюючим органом положень ПК України з урахуванням внесених Законами від 24.12.2014 та від 24.12.2015 змін, з метою накладення штрафних санкцій за порушення терміну реєстрації податкових накладних, може мати місце не раніше наступного бюджетного періоду, тобто не раніше 2016 року (для вчинених порушень в період з жовтня 2015 року по 01.01.2016) та 2017 року (для вчинених порушень в період з 01.01.2016 по березень 2016 року) відповідно.

Також необхідно врахувати, що в силу положень ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" у контексті розгляду даної справи, висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.01.2011 року у справі "Щокін проти України" та від 07.07.2011 року у справі "Сєрков проти України", у разі допущення можливості неоднозначного тлумачення національного законодавства слід застосовувати його тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення не ґрунтується на вимогах Податкового кодексу України та не узгоджується із принципом верховенства права, відтак воно підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, на користь ТОВ «Юнік Фарма» з відповідача підлягають стягненню понесені ним судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 6309,11 грн за рахунок бюджетних асигнувань Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Житомирській області.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Новоград-Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області щодо проведення камеральної перевірки даних Єдиного реєстру податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" за жовтень 2015 р. - березень 2016р.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Новоград - Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області № від 30 травня 2016 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" за рахунок бюджетних асигнувань Новоград - Волинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області 6309,11 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя С.В. Черноліхов

Повний текст постанови виготовлено: 07 листопада 2016 р.