Справа № 204/5203/16-а (2-а/204/149/16)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2016 рокусправа № 204/5203/16-а (2-а/204/149/16)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Кругового О.О. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року у справі № 204/5203/16-а (провадження №2-а/204/149/16) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську, сержанта поліції ОСОБА_2, Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПСЗ №073780 від 08.08.2016 року; провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилався на безпідставність висновків поліцейського щодо порушення п.18.4 Правил дорожнього руху. Позивач наполягав на тому, що пішоходам не було створено перешкод чи небезпеки. За таких умов обовязку водія зупинитися не існувало.

Постановою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про задоволення позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позивача та не звернув уваги на те, що бланк постанови не відповідає затвердженій законодавством формі, а тому не може бути належним та допустимим доказом.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 08.08.2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 255грн. за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, про що винесено Постанову серії ПСЗ №073780.

Згідно вказаної Постанови, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1, 08.08.2016 року о 17 год. 35 хв. не зменшив швидкість та не зупинився біля нерегульованого пішохідного переходу, коли у сусідній смузі авто зупинилося та надало перевагу пішоходам, чим порушив п.18.4 Правил дорожнього руху.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було надано відеозапис, згідно якого позивач не зупинився біля нерегульованого пішохідного переходу, коли у сусідній смузі зупинилося авто відповідача та надало перевагу двом пішоходам, чим створив перешкоду для двох пішоходів, що в свою чергу, є порушенням п.18.4 ПДР України.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, ОСОБА_1 08.08.2016 року о 17 год. 35 хв. рухаючись по вул.Маршала Малиновського у м.Дніпропетровську в районі будинку №60 проїхав нерегульований пішохідний перехід не зупиняючись.

Пунктом 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року передбачено, що водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Відповідно до п.18.4 ПДР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Позивач не заперечує факт того, що він бачив пішоходів, проте вважає, що не створив для них небезпеки чи перешкоди.

З такою позицією позивача колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п.1.10 ПДР, пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в інвалідних колясках без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи інвалідну коляску.

Пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу.

Відповідно до п.4.7 ПДР, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до п.4.14 ПДР пішоходам забороняється, зокрема, виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід.

Пунктом 4.16 ПДР надано право пішоходу на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора.

Досліджений відеозапис свідчить про те, що 08.08.2016 року у м.Дніпропетровську по вул.Маршала Малиновського у правій смузі руху рухалося авто відповідача, яке зупинилося перед нерегульованим пішохідним переходом та надало перевагу двом пішоходам, які після зупинки патрульної поліції почали рух через проїзну частину. У цей час по лівій смузі, не зупиняючись, проїхало авто позивача.

Тобто, пішоходи, впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, почали перехід проїзної частини у спеціально відведеному для цього місці.

Відповідно, свідомо не зупинившись перед нерегульованим пішохідним переходом, в той час, як пішоходи почали рух, позивач безумовно створив їм небезпеку, відповідно, порушив норму 18.4 ПДР України.

Посилання позивача на те, що під час проїзду пішохідного переходу люди стояли на тротуарі спростовуються наданим відповідачем відеозаписом. А посилання на невідповідність бланку постанови Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 № 1395 не спростовує факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху та не звільняє від відповідальності за їх порушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив законне та обґрунтоване рішення, у звязку з чим, підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205 ст.206 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2016 року у справі № 204/5203/16-а (провадження №2-а/204/149/16) залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.О. Круговий

Суддя: О.М. Лукманова