Справа № 2а-5266/10/2370
Суддя: В.І. Коваленко
Дата ухвалення: 2010-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 2а-5266/10/2370

22.11.2010 р. м. Черкаси

15 год. 37 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваленка В.І.,

при секретарі Поповій Ю.Є.,

за участю:

від позивача ОСОБА_1, особисто, ОСОБА_2, за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_3, за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до управління у справах захисту прав споживачів у Черкаській області про скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління у справах захисту прав споживачів у Черкаській області про скасування постанов про накладення стягнень.

Не погоджуючись із вищевказаними постановами, фізична особа підприємець ОСОБА_1 в судовому засіданні просить суд скасувати постанови начальника управління у справах захисту прав споживачів у Черкаській області ОСОБА_4 за № 658 від 07 вересня 2010 року про накладення стягнення у вигляді штрафу розміром 15030 грн. та 16030 грн. за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» від 01.12.2005 року №3161-IV визнати протиправними та скасувати.

Позивач та його представник в судовому засіданні в обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, 07 вересня 2010 року відповідачем проведено перевірку у звязку з чим винесено дві постанови про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів»№658 від 07.09.2010 року за відмову споживачу ОСОБА_5 в реалізації його прав, визначених статтею 8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Того ж дня відповідачем винесено ще одну постанову з тих самих підстав за тим самим номером, але уже про стягнення 16030 грн.

У звязку з тим, що відповідачем за одне і те саме правопорушення прийнято дві постанови про накладення стягнень, позивач просить суд визнати вищевказані постанови протиправними та скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Вислухавши доводи позивача, представників позивача та відповідача, вивчивши подані матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено, що згідно вимог статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів», спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, міста Києві та Севастополі здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право: 1) давати суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; 2) перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів. Порядок проведення таких перевірок визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів; 3) відбирати у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством, з оплатою вартості зразків і проведених досліджень (експертизи) за рахунок коштів державного бюджету.

У разі встановлення за результатами проведених досліджень (експертизи) факту реалізації продукції неналежної якості та/або фальсифікованої суб'єкт господарювання, що перевірявся, відшкодовує здійснені за це витрати.

Кошти відшкодовування витрат зараховуються до державного бюджету.

До цієї дати зазначена оплата здійснюється за рахунок суб'єктів господарювання, що перевіряються згідно з абзацом другим пункту 1 Прикінцевих положень цього Закону; 4) проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію. У разі неможливості повернення продукції, яка була використана (одержана) під час контрольної перевірки, відшкодування затрат відноситься на результати діяльності суб'єктів господарювання. Порядок проведення таких перевірок визначається Кабінетом Міністрів України; 5) одержувати безоплатно від суб'єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції; 6) припиняти відвантаження і реалізацію товарів, що не відповідають вимогам нормативних документів, до усунення суб'єктами господарювання виявлених недоліків; 7) забороняти суб'єктам господарювання реалізацію споживачам продукції: а) на яку відсутні документи, що засвідчують її відповідність вимогам нормативних документів; б) на яку в нормативно-правових актах та нормативних документах встановлено обов'язкові вимоги щодо забезпечення безпеки життя, здоров'я, майна споживачів та охорони навколишнього природного середовища, якщо продукцію внесено до переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації, але яка не має сертифіката відповідності (свідоцтва про визнання відповідності); в) ввезеної на територію України без документів, які підтверджують її належну якість; г) на яку строк придатності не зазначено або зазначено з порушенням вимог нормативних документів, а також товарів, строк придатності яких минув; ґ) яка є фальсифікованою; 8) приймати рішення про: а) припинення суб'єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, реалізації та виробництва продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів та нормативних документів, - до усунення виявлених недоліків; б) тимчасове припинення діяльності суб'єктів господарювання сфери торгівлі (секцій, відділів), послуг, у тому числі ресторанного господарства, складів підприємств оптової і роздрібної торгівлі та організацій незалежно від форми власності, що систематично реалізують товари неналежної якості, порушують правила торгівлі та надання послуг, умови зберігання та транспортування товарів, - до усунення виявлених недоліків; 9) опломбовувати у порядку, передбаченому законодавством, виробничі, складські, торговельні та інші приміщення суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, а також несправні, з неправильними показаннями, з пошкодженим повірочним тавром або без нього, чи з таким, строк дії якого закінчився, засоби вимірювальної техніки, за допомогою яких здійснюється обслуговування споживачів, з подальшим повідомленням про це територіальних органів спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері стандартизації, метрології та сертифікації; 10) подавати до суду позови щодо захисту прав споживачів; 11) передавати матеріали перевірок на дії осіб, що містять ознаки злочину, органам дізнання чи досудового слідства; 12) накладати на винних осіб у випадках, передбачених законодавством, адміністративні стягнення. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцезнаходженням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів або його територіальних органів; 13) накладати на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

2. Результати перевірок суб'єктів господарювання службовими особами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальних органів оформлюються відповідними актами.

Дослідженням матеріалів справи судом встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_1 згідно відомостей, вказаних у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи підприємця серія В01 № 158182 зареєстрований 04.10.2002 року як фізична особа підприємець.

Суд встановив, що 07 вересня 2010 року головним спеціалістом управління у справах захисту прав споживачів у Черкаській області ОСОБА_4 проведено позапланову перевірку у звязку із зверненням споживача ОСОБА_5 підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1, встановлено, що згідно договору № 2/24.04.04. від 24.04.2004 року громадянину ОСОБА_5 ФОП ОСОБА_1 встановлено одне металопластикове вікно на суму 1603 грн. з терміном гарантії на склопакети 10 років. При експлуатації в період гарантійного строку виявлено розгермантизацію склопакету.

Заявник ОСОБА_5 звернувся до вищевказаного субєкта господарювання з письмовою претензією щодо задоволення його законних вимог щодо усунення недоліків.

Дана претензія вручена позивачу 19.07.2010 року.

Згідно відомостей, вказаних у постановах від 07.09.2010 року № 658 на протязі 14 днів позивач не задовольнив вимоги споживача, не здійснив жодних дій, а також не надав ніяких доказів щодо спростування заявлених вимог, чим порушив вимоги п.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів».

Тому, у звязку із вищевказаним правопорушенням, відповідачем складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 03.09.2010 року №000721, згідно якого позивачу надано припис до 07.09.2010 року надати журнал реєстрації перевірок, надати дозвольні документи на право зайняття підприємницькою діяльністю та надати сертифікати відповідності на вікна, що ним було зроблено в строк до 07.09.2010 року.

Крім того, судом встановлено, щодо зобовязання позивача усунути перешкоди у реалізації прав споживачу ОСОБА_5 йому ніяких приписів не виносилося.

Суд встановив, що згідно відомостей, зазначених у договорі № 2/24.04.04. від 24.04.2004 року громадянину ОСОБА_5 встановлено одне металопластикове вікно на суму 1503 грн. з гарантійним терміном 10 року, в тому числі, на склопакети, а саме: за відсутність за період гарантійного строку їх розгерметизації.

Крім того, суд встановив, що з умовами та строками вищевказаного договору, в тому числі з п. 5.2 та п. 6.2. договору ОСОБА_5 ознайомлений, про що свідчить його підпис у відповідному договорі.

Тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 ознайомлений з правилами догляду за виробами із ПВХ, яких повинен був дотримуватися.

З вищевказаного договору вбачається, що відповідно до вимог п. 5.2 продавець гарантує виконувати ремонт пошкоджених з вини продавця конструкцій своїми силами та зі своїх матеріалів в гарантійний термін, але при дотримання покупцем правил догляду за виробами з ПВХ на підставі письмових заявок покупця.

Суд приходить до висновку, що таких письмових заявок від ОСОБА_5 не надходило, а одразу надійшла претензія про заміну «неякісних»склопакетів безоплатно у термін 14 днів, що є порушенням вимог п. 5.2 вищевказаного договору.

З матеріалів справи вбачається, що ні в акті, ні в оскаржуваних постановах не вказано, на яких же підставах відповідач зробив висновок, що розгерметизація склопакетів сталася саме з вини позивача.

Суд встановив, що відповідач не проводив незалежної експертизи, не виходив на місце, де це вікно встановлено, не відбирав пояснення, не створював комісію для виходу на місце та фіксування пошкодження склопакету.

На підставі вищевказаного суд приходить до висновку, що жодних підстав у відповідача для винесення постанов про накладення адміністративних стягнень відносно підприємницької діяльності ОСОБА_1 не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 повідомив суд про те, що дійсно звертався із претензією від 16.07.2010 року до ОСОБА_1 про усунення недоліків, зокрема, щодо розгерметизації склопакета в період гарантійного строку. Оскільки ФОП ОСОБА_1 не відреагував на його претензію, він був змушений звернутися за захистом своїх прав до управління у справах захисту прав споживачів у Черкаській області.

Крім того, ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що на момент розгляду даної справи в суді, між ним та ОСОБА_1 укладено письмову домовленість про те, що ОСОБА_1 на протязі десяти днів зобовязується виконати своє зобовязання щодо усунення недоліків по розгермантизації склопакету.

Крім того, суд встановив, що управління у справах захисту прав споживачів у Черкаській області, згідно з Положенням «Про управління у справах захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики (далі - Держспоживстандарт України) від 23.06.2009 року №229 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2009р. за № 636/16652 є територіальним органом Держспоживстандарту України, основним завданням якого є забезпечення реалізації державної політики щодо захисту прав споживачів у відповідному регіоні, здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів та про рекламу на території відповідного регіону, захист прав громадян як споживачів у разі придбання, замовлення або використання ними продукції для задоволення своїх особистих потреб, накладення штрафів на суб'єктів господарювання, а також рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами за порушення прав споживачів у випадках, передбачених законодавством, що визначено пункт 2 даного Положення.

Відповідно до покладених прав та обов'язків, управління перевіряє у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; відвідує та обстежує відповідно до діючого законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів.

Результати перевірок кожного суб'єкта господарювання оформляються відповідним окремим актом, що передбачено пунктом 3 Положення.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивачем оскаржуються постанови про накладення стягнень на суб'єкта господарювання, що передбачено статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів».

Щодо посилань відповідача про те, що дана категорія справ не підсудна адміністративним судам і має розглядатися в порядку цивільного судочинства, суд зазначає, що у відповідності до ст. 238 Господарського кодексу України вказане стягнення віднесено до адміністративно-господарських санкцій і не являється адміністративним штрафом, тобто стягненням, передбаченим за вчинення адміністративного правопорушення (проступку).

Суд вважає, що в такому випадку не може йти мова про притягнення суб'єкта господарювання до адміністративної відповідальності, тим більше, що згідно ст. 27 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративний штраф може бути застосований виключно до фізичної чи посадової особи.

На підставі вищезазначеного, суд позитивно оцінює посилання позивача, викладені у позові, оскільки встановив, що оскаржувані постанови від 07.09.2010 року № 658 про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів»є аналогічними і винесені відповідно до одного і того ж самого правопорушення, що є підставою вважати їх протиправними і такими, що підлягають до скасування у повному обсязі.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, а також враховуючи заяву відповідача щодо визнання позову у повному обсязі, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 94, 158, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанови управління у справах захисту прав споживачів у Черкаській області про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 07 вересня 2010 року № 658 до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 визнати протиправними та скасувати.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку, передбаченому ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24 листопада 2010 року.

Суддя В.І. Коваленко