Справа № 809/1324/16
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2016 р. Справа № 809/1324/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Лучко О.О.

за участю секретаря Королевич О.В.

за участю сторін:

представника позивача: Кічури Г.В.,

представника відповідача: Гейтоти Б.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

до відповідача: Приватного підприємства "Славута"

про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі,-

ВСТАНОВИВ:

03.10.2016 року Державна податкова інспекція у м.Івано-Франківську Головного управління ДФС в Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до приватного підприємства "Славута" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що станом на день подання адміністративного позову податковий борг відповідача складав 166210,13 грн., з яких 166117,45 грн. - податкові зобов'язання по орендній платі з юридичних осіб та 92,68 грн. - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку. Вказала, що здійснені позивачем заходи щодо стягнення податкового боргу не призвели до його погашення, що відповідно до ст.95 Податкового кодексу України є підставою для звернення до суду про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Зазначила, що відповідач 13.10.2016 року сплатив суму боргу в розмірі 166117,45 грн., а 18.10.2016 року ним сплачено 92,68 грн. Однак, після зарахування даної суми до інтегрованої картки платника в автоматичному режимі відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України нарахована пеня в загальному розмірі 54835,23 грн. На підставі наведеного позов просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що податковий борг в загальному розмірі 166210,13 грн., для погашення якого позивач звернувся до суду, сплачений в повному обсязі, що підтверджується копіями квитанцій, долучених до матеріалів справи. Пояснив, що у зв»язку з тяжким і довгим перебігом хвороби і смертю колишнього керівника ПП «Славута» податковий борг не був вчасно сплачений. Зазначив, що пеня нарахована податковим органом на суму 54835,23 грн. незаконно, оскільки нічим не обгрунтована. Відтак, у зв'язку із сплатою заборгованості провадження у справі просив закрити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що приватне підприємство "Славута" 28.11.1997 року зареєстроване як юридична особа та взяте на податковий облік в ДПІ у м.Івано-Франківську.

Станом на день подання позову податковий борг відповідача становив 166210,13 грн., з яких по орендній платі за землю - 159229,98 грн. податкових зобов»язань, 1949,46 грн. пені, яка обліковується по особовому рахунку, 4938,01 грн. плати за податковий кредит; по податку на доходи фізичних осіб - 92,68 податкових зобов»язань.

Податковий борг відповідача з орендної плати за землю підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Так, 06.05.2010 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом по справі №2а-863/10/0970 винесено постанову про стягнення з ПП "Славута" податкового боргу в розмірі 145164,52 грн. та 06.07.2011 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом по справі №2а-1852/11/0970 винесено постанову про стягнення з ПП "Славута" податкового боргу в розмірі 48474,08 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків та за рахунок готівки (а.с. 7-10).

В порядку примусового виконання дані судові рішення в повному обсязі не були виконані, а інкасове доручення №29 від 29.09.2016 року повернуто без виконання у зв'язку з відсутністю у відповідача коштів на рахунку (а.с. 17, 47-48).

При цьому, у зв'язку із наявністю податкового боргу, який не переривався з моменту виникнення, заступником начальника ДПІ у м.Івано-Франківську 25.09.2009 року винесено рішення №26564/10/24-150/6815 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу (а.с. 46).

Податковим керуючим в присутності керівника відповідача 06.11.2009 року проведено опис активів, на які поширюється право податкової застави, (рухомого майна) на суму 217730,00 грн., що підтверджується актом опису (а.с.45)

19.07.2016 року податковим керуючим на підставі вказаного вище рішення №26564/10/24-150/6815 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу від 25.09.2009 року складено акт опису майна ПП "Славута" (об»єкта незавершеного будівництва в м.Івано-Франківську, вул.Джохара Дудаєва,31А), про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено інформацію про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна (а.с. 45).

Станом на день подання позову залишок несплаченого відповідачем податкового боргу становив 166210,13 грн.

Під час розгляду даної справи ПП "Славута" 13.10.2016 року сплачено суму боргу в розмірі 166117,45 грн., а 18.10.2016 року сплачено податковий борг в розмірі 92,68 грн. (а.с.28-29, 52).

Однак, після зарахування зазначеної суми до інтегрованої картки платника в автоматичному режимі відповідно до п.п129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню в розмірі 54835,23 грн., а саме: 26302,37 грн. - за період з 22.07.2009 року по 27.06.2012 року; 3598,13 грн. - за період з 31.07.2009 року по 27.06.2012 року; 3832,60грн. - за період з 01.09.2009 року по 27.06.2012 року; 3251,83 грн. - за період з 01.10.2009 року по 27.06.2012 року; 3056,18 грн. - за період з 02.11.2009 року по 27.06.2012 року; 2964,67 грн. - за період з 01.12.2009 року по 27.06.2012 року; 2870,01 грн. - за період з 31.12.2009 року по 27.06.2012 року; 2765,88 грн. - за період з 02.02.2010 року по 27.06.2012 року; 24442,47 грн. - за період з 28.04.2010 року по 27.06.2012 року; 2847,56 грн. - за період з 28.04.2010 року по 27.06.2012 року; 1578,97 грн. - за період з 05.05.2010 року по 27.06.2012 року (а.с. 41-43).

При вирішені даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання спірних правовідносин.

Згідно із ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п.38.1 ст.38 ПК України).

Згідно із п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.87.2 ст.87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно із п.88.1 ст.88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення (п.88.2 ст.88 ПК України).

Відповідно до п.89.1 ст.89 ПК України право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

Згідно із п.89.2 ст.89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Відповідно до п.89.3 ст.89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Згідно із п.91.1 п.91.1 ст.91 ПК України керівник контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків, що має податковий борг, призначає такому платнику податків податкового керуючого. Податковий керуючий повинен бути посадовою (службовою) особою контролюючого органу. Податковий керуючий має права та обов'язки, визначені цим Кодексом.

Податковий керуючий описує майно платника податків, що має податковий борг, в податкову заставу, здійснює перевірку стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі, проводить опис майна, на яке поширюється право податкової застави, для його продажу у випадках, передбачених цим Кодексом, одержує від боржника інформацію про операції із заставленим майном, а в разі його відчуження без згоди контролюючого органу (за умови, коли наявність такої згоди має бути обов'язковою згідно з вимогами цього Кодексу) вимагає пояснення від платника податків або його службових (посадових) осіб. У разі продажу в рахунок погашення податкового боргу майна платника податків, на яке поширюється право податкової застави, податковий керуючий має право отримувати від такого платника податків документи, що засвідчують право власності на зазначене майно (п.91.3 ст.91 ПК України).

Відповідно до п.93.1 ст.93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків рішення відповідного органу про скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов'язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Згідно із п.93.4 ст.93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 ст.95 ПК України).

Відповідно до п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно із п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95 ПК України).

Відповідно до п.95.6 ст.95 ПК України у разі якщо сума коштів, отримана у результаті продажу майна платника податків, перевищує суму його грошового зобов'язання та податкового боргу, різниця перераховується на рахунки такого платника податків або його правонаступників.

Як зазначалось вище, податковий борг ПП «Славута» станом на день подання адміністративного позову складав 166210,13 грн., який становив підставу даного позову.

Однак, всі здійснені податковим органом заходи щодо стягнення вказаного податкового боргу (звернення до суду про стягнення податкового боргу, звернення до примусового виконання судових рішень органами державної виконавчої служби тощо) не призвели до його погашення, що у відповідності до ст.95 Податкового кодексу України стало підставою для звернення до суду про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Поряд з цим, під час розгляду даної справи відповідачем здійснено сплату податкового боргу в загальному розмірі 166210,13 грн., що підтверджується копіями квитанцій та не заперечується представником позивача.

Проте, як вбачається із матеріалів позову, після зарахування зазначеної суми до інтегрованої картки платника в автоматичному режимі відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України відповідачу нараховано пеню в розмірі 54835,23 грн. за період з 22.07.2009 року по 27.06.2012 року, яку позивач визначає податковим боргом відповідача та підставою адміністративного позову.

З цього приводу суд зазначає, що податковий борг по пені в розмірі 54835,23 грн. не був підставою даного адміністративного позову (тобто тими обставинами і нормами права, які дозволяють особі звернутись до суду), рішення про стягнення даного податкового боргу в судовому порядку не приймалось, а податковий борг в розмірі 166210,13 грн., який був підставою адміністративного позову, сплачений відповідачем під час розгляду справи в повному обсязі.

Крім того, судом встановлено, що позивачем на підставі рішення ДПІ в м.Івано-Франківську №26564/10/24-150/6815 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу від 25.09.2009 року 06.11.2009 року за участю представника ПП «Славута» проведено опис активів відповідача, на які поширюється право податкової застави, (рухомого майна) на суму 217730,00 грн., що підтверджується актом опису (а.с.45), а 19.07.2016 року податковим керуючим на підставі того ж таки рішення ДПІ в м.Івано-Франківську №26564/10/24-150/6815 без присутності представника ПП «Славута» складено акт опису майна ПП "Славута" (об»єкта незавершеного будівництва в м.Івано-Франківську, вул.Джохара Дудаєва,31А) без зазначення вартості даного майна. Вказане свідчить про поширення податкової застави на майно відповідача як рухомого (вартістю понад 200 тис.грн.), так і нерухомого (без зазначення його вартості) при наявності податкового боргу в розмірі 54835,23 грн., який виник після звернення позивача з позовом до суду, і вказані дії не є співмірними із сумою податкового боргу.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ДПІ у м.Івано-Франківську про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 КАС України, апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення встановлених строків подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі 07.11.2016 року.