Справа № 803/511/16
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Справа № 876/7754/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Кіри Н.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Федорчук І.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, вимог та рішень,-

в с т а н о в и в :

ФОП ОСОБА_3 звернувся в суд з адміністративним позовом до Ківерцівської ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, вимог та рішень.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення рішення Ківерцівської ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області № від 29.03.2016 року, вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 29.03.2016 року, рішення про застосування штрафних санкцій № від 29.03.2016 року, вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 29.03.2016 року, рішення про застосування штрафних санкцій № від 29.03.2016 року та податкове повідомлення-рішення № від 29.03.2016 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції Луцька ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області (правонаступник Ківерцівської ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області) оскаржила її, подавши до Львівського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана постанова є незаконна і необґрунтована та прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні адміністративного позову, оскільки вважать, що оскаржувані рішення сформовані контролюючим органом у відповідності до норм чинного законодавства, а відтак просять суд в позові відмовити повністю.

Представник Луцької ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник ФОП ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу №37 від 29.01.2016 року про проведення перевірки Ківерцівською ОДПІ з 09.02.2016 року по 22.02.2016 року проведено документальну планову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року. За результатами перевірки був складений акт №187/1300/ від 09.03.2016 року.

На підставі акта перевірки Ківерцівською ОДПІ були винесені:

податкові повідомлення - рішення від 29.03.2016 року №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 253 728,90 грн. та штрафні (фінансові санкції) на суму 63 432,23 грн., всього 317 161,13 грн. за порушення п. 177.4 ст. 177 ПК України; №, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 20 000 грн. за порушення п.п. 2.2, 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні";

вимоги про сплату боргу від 29.03.2016 року № на суму 54 013,33 грн.; № на суму 50 025,11 грн.;

рішення про застосування штрафних санкцій від 29.03.2016 року № в сумі 10 005,02 грн. та № в сумі 5 401,33 грн. за порушення ст. 25, 11 п. 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування".

Колегія суддів зазначає, що в пункті 14.1.27 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) наведено визначення поняття "витрати" як суми будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Актом перевірки встановлено, що за результатами перевірки щодо правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, податковим органом встановлено їх завищення на загальну суму 1 338 057,64 грн., в тому числі за 2014 рік - 462 005,49 грн. та за 2015 рік - 876 057,15 грн., чим встановлено порушення п. 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, проте суд не погоджується з даним твердженням з огляду на наступне.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Ківерцівська ОДПІ на підставі даних книги обліку доходів і витрат зареєстрованої в Ківерцівській ОДПІ 28.09.2012 року за №330 зробила хибний висновок, що ФОП ОСОБА_3 в 2014 та 2015 роках включено до витрат ліквідаційну суму основних засобів (залишкова вартість реалізованих автомобілів) на загальну суму 90 507,64 грн.

Як вбачається з книги обліку доходів і витрат зареєстрованої в Ківерцівській ОДПІ 28.09.2012 року за №330 в ній знаходяться відомості доходів і витрат за ІV квартал 2012 року та 2013 рік. Доходи і витрати за 2014 та 2015 роки в даній книзі не відображались.

Таким чином, твердження податкового органу, що позивачем у 2014-2015 роках неправомірно віднесено до витрат ліквідаційну суму основних засобів (залишкова вартість реалізованих автомобілів) на загальну суму 90 507,64 грн. є безпідставним, крім того вищезазначені витрати взагалі не були віднесені позивачем до декларацій про доходи за 2014-2015 роки.

Що стосується висновку податкового органу, що позивачем в додатку №5 до розділу III Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2014 та 2015 роки по виду діяльності 49.41 "Вантажний автомобільний транспорт" та 52.29 "Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту" неправомірно віднесено витрати не підтвердженні первинними документами на загальну суму 998 000 грн. (в т.ч. за 2014р - 330 696,29 грн. та за 2015р. - 667 303,71 грн.), слід зазначити наступне.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об'єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов'язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов'язкове страхування життя або здоров'я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, витрати, які задекларовані ФОП ОСОБА_3 у 2014 році в розмірі 15 644 623,07 грн., в тому числі вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей (м'ясопродуктів) 9 388 917,22 грн., на оплату праці та нарахування на заробітну плату 201 659,31 грн., паливо-мастильні матеріали 1 654 386,56 грн., інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, послуг 4 399 659,98 грн. та у 2015 році в розмірі 7 499 200,70 грн. в тому числі вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей (м'ясопродуктів) 2 459 430,23 грн., на оплату праці та нарахування на заробітну плату 123 186,23 грн., паливо-мастильні матеріали 857 873,15 грн., інші витрати, включаючи вартість виконаних робіт, послуг 4 058 711,09 грн. відображені в книзі доходів і витрат, яка зареєстрована в Ківерцівській ОДПІ 05.11.2014 року № 401. Вони підтверджені документально, а саме прихідними накладними, касовими чеками, товарними чеками, актами виконаних робіт, авансовими звітами, відомостями про нарахування і виплату заробітної плати, банківськими виписками по поточному і валютному рахунках та договорами.

Проте, з акту перевірки взагалі не вбачається, які саме витрати на суму 998 000 грн. податковий орган вважає не підтвердженими, чому, по яких саме господарських операціях, з якими контрагентами, які саме документи є недостатніми для підтвердження витрат в розумінні Податкового кодексу України з наданих підтверджуючих документів на суму 998 000 грн. та які саме надані до перевірки первинні документи містять недоліки. Крім того, акт перевірки немає будь-яких додатків в яких у встановленому порядку була б відображена різниця з неправомірними витратами.

Таким чином, висновок податкового органу про неправомірність віднесення позивачем витрат не підтверджених первинними документами на загальну суму 998 000 грн. (в т.ч. за 2014 р. - 330 696,29 грн. та за 2015 р. - 667 303,71 грн.) є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до підпункту 177.4.4пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України до переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать: інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов'язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв'язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов'язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідач у Акті перевірки зробив висновок, що ФОП ОСОБА_3 неправомірно віднесено до складу витрат за 2014-2015 роки послуги в сумі 249 550 грн., які отримані від підприємця ОСОБА_6, оскільки не надано первинних документів, що свідчили б про участь вказаного підприємця у розмитнені товарів, проведенні переговорів з нерезидентами.

Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне. Так, 06 січня 2012 року між ФОП ОСОБА_3, надалі "Замовник" та ПП ОСОБА_6, надалі "Виконавець", укладено договір про надання послуг за № 06-02/2012.

Згідно пункту 1 даного договору Виконавець зобов'язується надавати послуги по забезпеченню поставок необхідних товарів транспортними засобами ОСОБА_3 та іншими транспортними засобами.

Пунктом 8 Договору про надання послуг від 06.01.2012 року передбачено, що Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013 року.

Підприємець ОСОБА_6 свої зобов'язання за договором від 06.01.2012 року за №06-02/2012, виконав повністю на загальну суму 72 900 грн., що підтверджується Актами здачі-прийняття експедиторських послуг № 8 від 30.09.201З року та № 11 від 31.12.201З року.

Позивачем надані послуги оплачені в 2014 році в розмірі 60 000 грн., та в 2015 році в розмірі 12 900 грн., що стверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру.

06 січня 2012 року між позивачем, ФОП ОСОБА_3, надалі "Замовник" та ПП ОСОБА_6, надалі "Виконавець", укладено договір про надання послуг за № 06-01/2012.

Згідно з пунктом 1 даного договору Виконавець зобов'язується надати послуги по своєчасному розмитненню імпортного товару, а саме: підготовити документи до розмитнення та передати їх митним брокерам для оформлення вантажно-митних декларацій та представлення на митний пост.

Пунктом 10 Договору про надання послуг від 06.01.2012 року передбачено, що Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013 року.

Підприємець ОСОБА_6 свої зобов'язання за договором від 06.01.2012 року за №06-02/2012, виконав повністю на загальну суму 45 000 грн., що підтверджується Актами здачі-прийняття послуг по розмитненню імпортованого товару № 9 від 30.09.2013 року та №12 від 31.12.2013 року.

Позивачем, надані послуги, оплачені в 2014 році в сумі 1 800 грн. і в 2015 році в сумі 27 000 грн., що стверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру.

04 січня 2014 року між позивачем, ФОП ОСОБА_3, надалі "Замовник" та приватним підприємцем ОСОБА_6, надалі "Виконавець", укладено договір про надання послуг за № 04-01/2014.

Згідно з пунктом 1 даного договору Виконавець зобов'язується надати послуги по своєчасному розмитненню імпортного товару, а саме: підготовити документи до розмитнення та передати їх митним брокерам для оформлення вантажно-митних декларацій та представлення на митний пост.

Пунктом 10 Договору про надання послуг від 04.01.2014 року передбачено, що Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2015 року.

Підприємець ОСОБА_6 свої зобов'язання за договором від 04.01.2014 року за №04-01/2014, виконав повністю на загальну суму 37 750 грн., що підтверджується Актами здачі-прийняття послуг по розмитненню імпортованого товару № 2 від 31.03.2014 року, №5 від 30.06.2014 року, № 8 від 30.09.2014 року та № 14 від 31.12.2014 року.

Позивачем надані послуги оплачені повністю в 2015 році, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру.

04 січня 2014 року між ФОП ОСОБА_3, надалі "Замовник" та приватним підприємцем ОСОБА_6, надалі "Виконавець", укладено договір про надання послуг за № 04-02/2014.

Згідно пункту 1 даного договору Виконавець зобов'язується надавати послуги по забезпеченню поставок необхідних товарів транспортними засобами ОСОБА_3 та іншими транспортними засобами.

Пунктом 8 Договору про надання послуг від 04.01.2014 року передбачено, що Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2015 року.

Підприємець ОСОБА_6 свої зобов'язання за договором від 04.01.2014 року за №04-02/2014, виконав повністю на загальну суму 88 800 грн., що підтверджується Актами здачі-прийняття експедиторських послуг № 3 від 31.03.2014 року, №6 від 30.06.2014 року, №9 від 30.09.2014 року та №15 від 31.12.2014 року.

Позивачем надані послуги оплачені повністю в 2015 році, що стверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Витрати на суму 4400 грн. підтверджені договором найму (оренди) транспортного засобу від 15.11.2011 року укладеним між позивачем та ОСОБА_6

Надані послуги оплачені позивачем повністю, що стверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Твердження податкового органу, що підприємець ОСОБА_6 не приймав участі у розмитненні товарів, оскільки послуги по розмитненню імпортних товарів надавались ПП "Еліт Брок" та ПП "Респект Брок" спростовуються наступним.

Оскільки, митні брокери (ПП "Еліт Брок" та ПП "Респект Брок") оформляють вантажну митну декларацію лише після того, коли їм буде наданий повний пакет документів, який зазначається в самій вантажно-митній декларації. При кожному розмитнені такий пакет документів може змінюватись. До переліку таких документів відносяться CMR з перекладом, специфікації, фактури, контракти, ветеринарні свідоцтва, сертифікати якості, експертні висновки. Дані документи збирав та передавав митним брокерам підприємець ОСОБА_6

Про те, що підприємець ОСОБА_6 приймав участь у підготовці документів до розмитнення для передачі митним брокерам свідчать акти здачі-приймання послуг по розмитненню імпортованого товару, його підпис в Акті відбору зразків продукції для проведення ветеринарно-санітарної експертизи у державній лабораторії ветеринарної медицини №119/000136 від 24.01.2014 року, експертний висновок №119/0001З6/14 від 28.01.2014 року, де зазначено його як представника.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ -це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

На підтвердження виконання спірних операцій позивача з Підприємцем ОСОБА_6 позивачем подано договори, акти здачі-прийняття, квитанції до прибуткового касового ордеру, які містять всі обов'язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати, як юридичну так і господарську сутність укладених правочинів, їхніх учасників, а також грошову складову вчинених господарських операцій, а відтак наявні дефекти форми, на які акцентує увагу Ківерцівська ОДПІ, не є підставою для визнання цих документів недійсними.

Вищевказані первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості та не призвели до зміни в структурі активів платника податків.

Всі вищевказані документи являють собою повний пакет первинних документів в розумінні Податкового кодексу України та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", які дають правові підстави включити до складу витрат послуги отримані від підприємця ОСОБА_6 на загальну суму 249 550 грн.

Враховуючи вищевикладене та наявність всіх підтверджуючих документів щодо формування валових витрат ФОП ОСОБА_3 податковим органом неправомірно винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.03.2016 року, яким позивачу встановлено порушення п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України в результаті чого збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб на 253 728,9 грн., а також нараховано штрафну санкцію в сумі 63 432,23 грн.

Як наслідок неправомірного збільшення суми грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, протиправно донараховано йому недоїмку зі сплати єдиного внеску в розмірі 50 025,11 грн. згідно вимоги про сплату боргу № від 29.03.2016 року і в розмірі 54 013,33 грн. згідно вимоги про сплату боргу № від 29.03.2016 року та застосовано штрафну санкцію за своєчасно не нарахований єдиний внесок в розмірі 10 005,02 грн., згідно рішення про застосування штрафних санкцій № від 29.03.2016 року і в розмірі 5 401,33 грн., згідно рішення про застосування штрафних санкцій № від 29.03.2016 року.

Колегія суддів зазначає, що при проведенні перевірки податковим органом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 25.01.2014 року оприбутковано готівкові кошти не на повну суму отриманих готівкових коштів за цей день, внаслідок чого встановлено порушення п.п. 2.2, 2.6 "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні".

Відповідачем зроблений такий висновок у зв'язку з тим, що відповідно до касового чеку №76 від 25.01.2014 року позивачем було реалізовано м'ясної продукції на загальну суму 92 592 грн. (сума без ПДВ 77 160 грн.), а в книзі обліку доходів і витрат в другій графі зазначена сума 73 160,00 грн. (без ПДВ).

Як встановлено судом, 25 січня 2014 року позивачем реалізовано м'ясну продукцію на загальну суму 92 592 грн. (сума без ПДВ 77 160 грн.), що підтверджується касовим чеком №76 від 25.01.2014 року.

Відповідно до частини 3 пункту 2.6 Постанови Правління Національного банку України №367 від 15.12.2004р., у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Враховуючи те, що у своїй діяльності при здійсненні розрахункових операцій з покупцями позивачем застосовую реєстратор розрахункових операцій, тому оприбуткуванням готівки вважається здійснення обліку готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО.

Що і було зроблено позивачем, про що свідчать записи у книзі обліку розрахункових операцій, фіскальні звіти чеків РРО, які надавались перевіряючим під час перевірки.

В книзі обліку доходів і витрат, копії з якої приєднані до матеріалів позову, яка зареєстрована в Ківерцівській ОДПІ, в 2 графі "Сума доходу отриманого від здійснення господарської діяльності або незалежної професійної діяльності" за 25.01.2014 року дійсно помилково зазначена менша сума, а саме 73 160 грн. замість 77 160 грн.

Проте, в графі 4 книги обліку доходів і витрат "Загальна сума отриманого доходу, яка підлягає декларуванню" за 25.01.2014 року було виправлено описку і сума, яка оприбутковувалась записана вірно, а саме 77 160 грн.

Відповідно до Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 року за №481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 року за №1686/24218 самозайнятій особі дозволяється вносити виправлення у книгу обліку доходів і витрат (підпункт 3 пункту З Порядку).

Таким чином судом не береться до уваги твердження податкового органу про те, що позивачем 25.01.2014 року оприбутковані готівкові кошти лише в сумі 73 160 грн. замість 77 160 грн.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195,198,200,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі № 803/511/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлено 09.11.2016 року.