Справа № 161/5443/16-а,2-а/161/338/16
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 р. Справа № 876/5681/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря Богдан А.О.

представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представників відповідача Мохнюка М.В., Соколюк С.В., Кравець Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.07.2016 в справі №161/5443/16-а за позовом ОСОБА_6 до Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У квітні 2016 року позивач - ОСОБА_6 - звернувся в суд з позовом до Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення №3/17 від 07.12.2015 року «Про скасування рішення виконавчого комітету від 30.7.2009 року №30 «Про погодження графіку проведення вечорів відпочинку в ставковому господарстві «Городище».

Позовні вимоги мотивує тим, що в 2005 році йому було надано в користування на умовах оренди для ведення рибного господарства земельну ділянку водного фонду з прибережною смугою, яка знаходиться на території Городищенської сільської ради. Договір оренди укладений строком на 10 років. В липні 2009 року, за заявою позивача було погоджено графік проведення вечорів відпочинку на ставковому господарстві «Городище», про що виконавчим комітетом Городищенської сільської ради винесено рішення № 30. Однак, в грудні 2015 року дане рішення було скасоване сільською радою на підставі усних заяв жителів сільської ради. Вважає дане рішення безпідставним та винесеним в порушення вимог чинного законодавства, оскільки для скасування рішення не передбачено такої підстав, як усні звернення громадян.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.07.2016 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов. Обгрунтування апеляційної скарги зводяться до того, що відповідач позбавлений права скасовувати рішення виконкому; скасування рішення відбулося з підстав, не передбачених чинним законодавством; позивач здійснював діяльність на земельній ділянці, яка перебуває в його користуванні, а тому саме сільська рада повинна погоджувати з позивачем зручний режим роботи, а не навпаки. Крім того, в даних відносинах місцева влада не має жодних дозвільних повноважень.

В судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Представники відповідача вимоги апеляційної скарги заперечили за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового процесу, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд дійшов переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що 17.11.2005 року між Луцькою районною державною адміністрацією Волинської області та ОСОБА_6 було укладено договір оренди водних об'єктів та земель водного фонду, відповідно до умов якого останній отримав в користування для ведення рибного господарства земельну ділянку водного фонду, яка знаходиться на території Городищенської сільської ради Луцького району (за межами населених пунктів), з прибережною смугою терміном на 10 років.

Відповідно до п.6.2 цього договору, договір оренди припиняється у разі закінчення терміну, на який був укладений договір, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Термін, на який був укладений договір, закінчився.

26.02.2016 року першим заступником голови Луцької райодержадміністрації було направлено ОСОБА_6 повідомлення про закінчення договору оренди з 21.02.2016 року та повідомлено, що згідно з проектом із землеустрою щодо встановлення (зміни) меж населених пунктів Городище, Григоровичі, Мартинівка Городищенської сільської ради, земельна ділянка водного фонду площею 10,4374 га включена в межі населеного пункту с. Городище. Відповідно до ст.ст. 12, 122 ЗК України розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень сільських, селищних рад.

Рішенням Городищенської сільської ради №7/2 від 16.03.2016 року ОСОБА_6 було відмовлено у продовженні договору оренди водних об'єктів та у переукладенні його на новий строк.

Крім того, під час дії договору оренди рішенням виконкому Городищенської сільської ради від 30.07.2009 року №30 «Про погодження графіку проведення вечорів відпочинку в ставковому господарстві «Городище», визначено дні та години проведення вечорів відпочинку в ставковому господарстві «Городище», покладено відповідальність за організацію і проведення заходів на орендаря ОСОБА_6, рекомендовано обмежити доступ дітей до 14 років на такі вечори.

Рішенням сесії Городищенської сільської ради від 07.12.2015 року скасовано рішення виконавчого комітету Городищенської сільської ради від 30.07.2009 року №30 «Про погодження графіку проведення вечорів відпочинку в ставковому господарстві «Городище».

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, виходив з того, що приймаючи оскаржуване рішення відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними з наступних мотивів.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено основні принципи здійснення місцевого самоврядування, серед яких, зокрема, принцип правової, організаційної та матеріальна-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим Законом та іншими законами (стаття 4).

Частиною п'ятою статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

У відповідності до ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим Законом та іншими Законами України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Підпунктом 4 пункту «б» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Так, на підставі зазначеної вище норми 30.07.2009 року виконкомом Городищенської сільської ради прийнято рішення №30 «Про погодження графіку проведення вечорів відпочинку в ставковому господарстві «Городище».

Статтею 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, ратифікованої Законом України №452/97-ВР від 15.07.1997 року, встановлено, що головні повноваження і функції місцевих властей визначаються конституцією або законом. Однак це положення не перешкоджає наділенню місцевих властей повноваженнями і функціями для спеціальних цілей відповідно до закону. Місцеві власті в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Закон України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» від 24.02.1994 року передбачає, що сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму.

Статтею 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» зі змінами, внесеними згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту населення від впливу шуму» від 03 червня 2004 р. № 1745 встановлені додаткові обмеження та передбачена заборона на користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму з 22:00 години ночі до 8:00 години ранку.

Сільські, селищні, міські ради затверджують правила додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, якими з урахуванням особливостей окремих територій (курортні, лікувально-оздоровчі, рекреаційні, заповідні тощо) установлюються заборони та обмеження щодо певних видів діяльності, що супроводжуються утворенням шуму, а також установлюється порядок проведення салютів, феєрверків, інших заходів із використанням вибухових речовин і піротехнічних засобів.

З аналізу наведених положень законодавства вбачається, що органи місцевого самоврядування наділені правом здійснення контролю за належною організацією обслуговування населення підприємствами торгівлі усіх форм власності та встановлювати зручний для населення режим роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності. Законодавство покладає на органи місцевого самоврядування обов'язок вживати заходи щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами біля жилих будинків і на прибудинкових територіях.

Матеріалами справи, зокрема, відповіддю Головного державного санітарного лікаря м. Луцька та Луцького району за зверненням жителів с. Городище щодо порушення законодавства з питань захисту населення від впливу шуму від роботи звуковідтворювальної апаратури на ставковому господарстві «Городище» за результатами проведення замірів рівнів шумового навантаження на межі житлової забудови села та на відкритому майданчику ставкового господарства в зоні відпочинку встановлено, що еквівалентний рівень шуму в зоні відпочинку становить 100ДБА при допустимій нормі 85 дБА відповідно до санітарних норм. Також встановлено невідповідність води вимогам ДСП №173 від 19.06.1996. А тому, перед позивачем поставлено вимоги усунути зазначені недоліки.

Зазначені порушення, а також звернення жителів громади села стали підставою для вжиття органом місцевого самоврядування відповідних заходів для усунення вчинюваних позивачем порушень прав та інтересів громади.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням.

П.15 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено право сесії сільської ради скасовувати рішення виконкому .

Так, рішенням Городищенської сільської ради від 07.12.2015 року скасовано рішення виконавчого комітету Городищенської сільської ради від 30.07.2009 року №30 «Про погодження графіку проведення вечорів відпочинку в ставковому господарстві «Городище».

З протоколу третьої (позачергової сесії) Городищенської сільської ради сьомого скликання, пункту 17, та інших досліджених у справі доказів вбачається, що мотивом ухвалення оскаржуваного рішення стала потреба забезпечення прав і законних інтересів мешканців Городищенської сільської ради внаслідок порушення позивачем, зокрема, норм Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»; необхідність зменшення порушень тиші та громадського порядку.

Тому, в даному випадку колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування рішення виконкому органу місцевого самоврядування, а також обґрунтованість такого рішення.

Колегія суддів також вважає за необхідне вказати на безпідставність аргументів апелянта про обов'язок органу місцевого самоврядування погоджувати з ним зміну або скасування графіку проведення вечорів відпочинку, оскільки такі проводилися ним на земельній ділянці, яка перебуває в його законному користуванні, оскільки матеріалами справи підтверджується закінчення терміну договору оренди водних об'єктів та земель водного фонду від 17.11.2005 року. На час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанцій доказів продовження строку дії договору або його переукладення на новий строк апелянтом не надано. Посилання позивача на рішення Луцького міськрайонного суду від 11.04.2016 року, яким було визнано протиправним рішення Городищенської сільської ради №7/2 від 16.03.2016 року про відмову ОСОБА_6 у продовженні договору оренди водних об'єктів та у переукладенні його на новий строк є безпідставним, оскільки таке не набрало законної сили.

Відтак, колегія суддів дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.07.2016 в справі №161/5443/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Кузьмич С.М.

Шавель Р.М.

Повний текст ухвали складено 07.11.2016 року.