Справа № 801/97/13-а
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року м. Київ № 801/97/13-а

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» до Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду Автономної республіки Крим наприкінці 2012 року звернулось Приватне акціонерне товариство «Кримський титан» з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 07.12.12р.: №, №, №.

Постановою Окружного адміністративного суду АРК від 19.03.13р. адміністративний позов задоволено; вказана постанова залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного адміністративного суду від 12.12.13р.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.09.15р. відновлено втрачене судове провадження в адміністративній справі №801/97/13-а.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.16р. здійснено заміну найменування позивача з ПрАТ «Кримський титан» та ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс» (далі - позивач), касаційну скаргу Скадовської ОДПІ задоволено частково, рішення першої та апеляційної інстанції скасовані, справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Так, Вищий адміністративний суд України зазначив, що судами попередніх інстанцій не повно досліджено обставини та не встановлено чи відповідає річна сума платежу з орендної плати з 01.01.11р. по 30.06.12р., яка нарахована позивачу контролюючим органом згідно оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, розміру річної суми платежу, передбаченому п.п.288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.03.16р. за правилами ст. 22 КАС України вказану справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав та зазначив, що податковий орган дійшов помилкового висновку щодо заниження позивачем орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за період з 01.01.11р. по 30.06.12р. в сумі 4 689 294, 80 грн., оскільки позивачем сума орендної плати за землю визначалася та була сплачена відповідно до умов укладених договорів оренди земельних ділянок, крім того Податковий кодекс України, який набрав чинності 01.01.11р., не містить норм, які б зобов'язували орендаря сплачувати орендну плату у розмірі, що не відповідає розміру, визначеному у договорі оренди і сплачувати її в більшому розмірі в разі законодавчої зміни граничного розміру цієї плати до внесення змін до самого договору оренди. Окрім вказаної правової позиції, представник позивача посилався на відсутність законних підстав у податкового органу для проведення позапланової невиїзної перевірки позивача.

Представник відповідача в письмових запереченнях на позов просив суд відмовити у задоволенні позову та зазначив, що розмір орендної плати за землю, передбачений умовами договору оренди, не може суперечити нормам податкового законодавства (зокрема, ст. 288 ПК України), оскільки орендна плата є формою податку на землю, справляння плати за землю є сферою його регулювання; сплата обов'язкових платежів, до яких віднесено і плату за землю, не може залежати від умов договору. Отже, на думку відповідача, оскільки збільшення розміру орендної плати за землю відбулось у зв'язку зі змінами законодавства, то відповідно обов'язок щодо сплати земельного податку у новому розмірі виник у позивача незалежно від внесення змін до договорів оренди.

Відповідно до вимог ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, з урахуванням вимог даної норми, суд прийшов до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Як свідчать обставини справи, у період з 12.11.2012 року по 16.11.2012 року посадовими особами відповідача проведено позапланову невиїзну документальну перевірку нарахування плати за землю (орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) до бюджету ПрАТ «Кримський Титан», результати якої оформлено актом від 22.11.2012 року № 109/15-32785994, яким зафіксовано встановлені перевіркою порушення позивачем вимог: пп. 288.5.1 п. 288.5, п. 278.1 ст. 278 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого товариством занижено податкове зобов'язання з орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності за період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року на загальну суму 4 689 294,80 гривень.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.12.2012 року: № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати юридичних осіб за основним платежем у розмірі 3 437 566,01 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 859 391,50 гривень; № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати юридичних осіб за основним платежем у розмірі 253 746,65 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 63 436,66 гривень; № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з орендної плати юридичних осіб за основним платежем у розмірі 997 982,14 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 249 495,54 гривень.

З акту перевірки вбачається, що підставою для збільшення позивачу грошових зобов'язань з орендної плати за землю був висновок, що розмір орендної плати, який був встановлений у договорах оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення для хімічної промисловості від 01.02.2007 року № 427/3 та від 31.07.2007 року № 2310/3, виходячи з розрахунку 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки є меншим, ніж передбачене положеннями п. 278.1 ст. 278 ПК України (виходячи з розрахунку 5% від грошової оцінки одиниці площі ріллі по області).

Крім того, податкова інспекція посилається на те, що відповідно до пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для інших категорій земель - трикратного розмірі земельного податку.

Таким чином, саме невідповідність розмірів орендної плати за земельні ділянки, що визначені умовами вищевказаних договорів оренди розрахунку розміру орендної плати згідно п. 278.1 ст. 278, пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України стала підставою для висновку податкового органу про заниження позивачем податкових зобов'язань з орендної плати за землю.

Так, матеріали справи свідчать, що відповідно до п. 9 Договору оренди землі № 427/3 від 01.02.2007 року орендна плата вноситься позивачем у грошовій формі та у розмірі 10% від грошової оцінки землі, згідно розпорядження голови обласної державної адміністрації від 21.11.2006 року № 1116 та становить 362 860,30 гривень на рік.

Відповідно до п. 9 Договору оренди землі № 2310/3 від 31.07.2007 року орендна плата вноситься позивачем у грошовій формі та у розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а саме в сумі 297 302,70 гривні.

За період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року позивачем задекларовано орендної плати за землю на загальну суму 1 241 892,56 гривні.

Відповідач дійшов висновку про заниження ПрАТ «Кримський Титан» орендної плати за землю за період з 01.01.2011 року по 30.06.2012 року на загальну суму 4 689 294,00 гривні, виходячи з того, що згідно положеннями ПК України річна сума орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності не може бути меншою трикратного розміру земельного податку.

Правомірність винесених податкових повідомлень - рішень є предметом даного спору.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

01 січня 2011 року набрав чинності ПК України який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом пп. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК України плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до п. 269.1 ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст пп. 14.1.73 п. 14.1 ст. 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Отже, ПК України визначив обов'язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136. п. 14.1 ст. 14 ПК України). .

Справляння плати за землю, в тому числі й орендної плати, здійснюється відповідно до положень розділу ХIII ПК України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 ПК України).

Підпунктом 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (пп.288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, з набранням чинності ПК України законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

А тому, незалежно від установленого договором розміру орендної плати, річна сума платежу не може бути меншою від розміру, встановленого чинним законодавством, що регулює дані правовідносини.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2 ст. 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України.

Отже, виходячи із правового аналізу вищевикладених норм, суд вважає, що податковий орган дійшов вірного висновку про заниження позивачем грошового зобов'язання з орендної плати за землю внаслідок невірного розрахунку орендної плати за землю без урахування вимог ПК України.

Разом з тим, суд вважає, що відповідачем під час проведення документальної перевірки невірно розраховано розмір орендної плати, яку мав сплатити позивач у перевіряємому періоді, а саме без врахування встановленої п.п. 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПК України граничної верхньої межі розміру орендної плати за землю, яка не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки; розмір орендної плати може бути більше, ніж зазначено у п.п.288.5.2 у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.

Так, наприклад, як вбачається із акту перевірки, перевіркою встановлено, що, зокрема, у 2011 році орендна плата по договору від 01.02.07р. із Каланчацькою районною державною адміністрацією про оренду земельної ділянки загальною площею 452,51 га повинна бути не меншою: 452,51 га х 13184,00 грн. (нормативна грошова оцінка одного гектара ріллі по області) х5% (земельний податок) х3 (трикратний розмір земельного податку) = 894 883, 78 грн.

Розрахований відповідачем розмір орендної плати на 2011 рік перевищує законодавчо встановлену верхню межу такої плати, яка становить 715 907, 02 грн. (452,51 га х 13184,00 грн. = 5 965 891, 84грн. х12%).

Відповідно до п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) базою оподаткування плати за землю є, зокрема, нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XIII, глави 2 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади з

питань земельних ресурсів (п.п. 14.1.125 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Відповідно до абз. 5 ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, поміж іншого, для визначення розміру земельного податку.

Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування (ст. 15 вищезазначеного Закону).

Відповідно до п. 289.1 - п. 289.3 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не

пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу державної податкової служби і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Матеріали справи містять Витяг з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т. 1, а.с. 54) від 06.03.11р. за підписом начальника відділу Держкомзем у Чаплинському районі, який містить інформацію, що нормативна вартість земельної ділянки площею 75,77 га, яка знаходиться на території Григорівської сільської ради Чаплинського району, з урахуванням коефіцієнту індексації становить 184 386, 78 грн.; позивачем також долучено лист начальника відділу Держкомзему у Каланчацькому районі Херсонської області від 20.02.12р. №261/04-20 (т. 1 а.с. 55), з якого слідує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 452,51 га, розташованої на території Червоночабанської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, з урахуванням коефіцієнту індексації 3,20 становить 4 550 729, 37 грн.

Відповідачем не надано суду доказів, що у 2011 році нормативна грошова оцінка ріллі по Херсонській області з урахуванням коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель становила 13 184,00 грн./га, а станом на 01.01.12р. - 23151,1 грн./га, що ставить під сумнів правильність розрахунків податкового органу орендної плати для позивача за перевіряє мий період; як і не надано доказів визначення орендаря (позивача) на конкурентних засадах, що може бути підставою для встановлення рівня орендної плати, вище ніж 12% нормативної грошової оцінки землі.

Отже, суд вважає правомірним висновок, покладений в основу акту перевірки щодо порушення позивачем податкового законодавства в частині невірного визначення суми орендної плати за земельні ділянки в період з 01.01.11р. по 30.06.12р., разом з тим, відповідачем не доведено суду правильність розрахунків орендної плати за вказаний період з урахуванням вимог ПК України, що є підставою для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Щодо посилань позивача на відсутність у податкового органу підстав для проведення позапланової документальної перевірки позивача, суд зазначає наступне.

Так, п. 78.1 ст. 78 ПК України визначено перелік підстав для проведення позапланової документальної перевірки, однією з яких є : виявлена недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту.

18.05.12р. Чаплинською МДПІ було надіслано позивачу лист 567/15-009, яким позивачу було запропоновано подати уточнюючи декларації орендної плати та з'явитись до начальника ДПІ для з'ясування питання нарахування та сплати орендної плати.

Вказаний лист не може вважатись запитом податкового органу щодо недостовірності даних із пропозицією надати документальні підтвердження даних декларації, оскільки не містить переліку інформації, яка витребовується та документів, які її підтверджують.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що податковий орган дійшов вірного висновку про порушення позивачем податкового законодавства за перевіряємий період, однак правомірність розрахунку податкового зобов'язання з орендної плати за землю (включаючи нараховані штрафні санкції) не доведена відповідачем, відтак оскаржувані податкові повідомлення - рішення підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 122, 158-163, 167, 254 КАС України, статтями ПК України, Законом України «Про оцінку земель», Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Юкрейніан Кемікал Продактс» - задовольнити .

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Чаплинської міжрайонної державної податкової інспекції Херсонської області Державної податкової служби ( зараз - Скадовська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Херсонській області ) від 07.12.12 р. :

- № , яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання з орендної плати юридичних осіб на загальну суму 4 296 957,51 грн., з якої за основним платежем - 3437566,01 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 859391,50 грн.;

-№, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання з орендної плати юридичних осіб на загальну суму 317183,31 грн., з якої за основним платежем - 253746,65 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 63436,66 грн.;

- №, яким позивачу нараховано суму грошового зобов'язання з орендної плати юридичних осіб на загальну суму 1247477,68 грн., з якої за основним платежем - 997982,14 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 249495,54 грн.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.А. Качур