Справа № 826/4711/14
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4711/14 Головуючий у 1-й інстанції: Літвінова А. В. Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» до Державної екологічної інспекції у місті Києві про визнання протиправними дій, рішення та скасування рішень, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2016, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії Державної екологічної інспекції у місті Києві щодо складання претензії № 124 від 09.12.2013 та розрахунку розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства неполярними вуглеводнями (нафтопродуктами), хлоридами. Просили визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у місті Києві щодо складання акту відбору проб ґрунтів № 01 від 11.04.2013 та протоколу вимірювань показників складу та властивостей проб ґрунтів № 01-13 від 17.04.2014; визнати протиправною та скасувати претензію Державної екологічної інспекції у місті Києві № 124 від 09.12.2013; визнати протиправним та скасувати розрахунок Державної екологічної інспекції у місті Києві розміру шкоди, зумовленої забрудненням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства неполярними вуглеводнями (нафтопродуктами), хлоридами; визнати протиправним та скасувати протокол вимірювань показників складу та властивостей проб ґрунтів Державної екологічної інспекції у місті Києві № 01-13 від 17.04.2014.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.05.2014, залишеною без змін ухвалою Київської апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.06.2015 за результатами розгляду касаційної скарги ПАТ «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.05.2014 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.10.2014, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Вказано, що судами попередніх інстанцій не досліджувались підстави для здійснення відносно позивача позапланової перевірки щодо виконання вимог припису, і в судових рішеннях відповідні висновки відсутні. Крім того, наголошено, що судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання про те, чи є складені Державною екологічною інспекцією у місті Києві розрахунок розміру шкоди та протокол вимірювань показників складу та властивостей проб ґрунтів рішеннями суб'єкта владних повноважень у розумінні вимог статті 17 КАС України та чи є вони такими, що породжують обов'язкові юридичні наслідки для позивача.

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 09.09.2016 у задоволені позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, дав правильну правову оцінку наданим доказам і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з прийнятим рішенням в повному обсязі виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що із 02.04.2013 по 12.04.2013 Державною екологічною інспекцією у місті Києві проведено перевірку ПАТ «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами перевірки складено акт № 08/460А, відповідно до висновків якого, позивачем не виконано в установлені терміни вимоги пунктів 1,2,5 припису № 08/790п від 13.12.2012 про усунення виявлених порушень:

не отримано дозвіл на розміщення відходів у 2013 році, ліміти на утворення та розміщення відходів на 2013 рік;

не ведеться первинний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються чи утилізуються за формою № 1 -Вт;

порушуються умови зберігання відходів, а саме - розміщення відходів у не відведених для цього місцях (шини відпрацьовані, ємності з-під мастильних матеріалів без накриття, склобій, відходи виробництва, деревина).

Вказане є порушенням вимог частини 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Як встановлю в подальшому, реквізити невиконаного припису (від 13.12.2012 №08/790п) були зазначені помилково в акті №08/460А, а вірним є припис від 01.02.2013 №08/92п.

На підставі вказаного Державною екологічною інспекцією у місті Києві складено припис від 12.04.2013 №08/306п, яким ПАТ «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» зобов'язано усунути виявлені у ході перевірки порушення у сфері природоохоронного законодавства, протокол від 12.04.2013 №002081 про адміністративне правопорушення, а також прийнято постанову від 12.04.2013 №002081 про накладення адміністративного стягнення, якою на начальника приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

У ході перевірки здійснено вимірювання показників складу та властивостей проб ґрунтів, відібраних на території позивача, про що складено оскаржуваний акт, на підставі якого відділом інструментально-лабораторного контролю відповідача складено оскаржуваний протокол.

09.12.2013 відповідачем оформлено оскаржувану претензію у розмірі 138921,00 грн., якою позивача повідомлено про необхідність у добровільному порядку сплатити завдану шкоду у вказаному розмірі.

Вважаючи факт складання претензії від 09.12.2013 №124 та доданого до нього розрахунку, а також акту відбору проб ґрунтів від 11.04.2013 №01 та протоколу від 17.04.2014 №01-13 вимірювань показників складу та властивостей проб ґрунтів протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Згідно статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 (далі - Закон № 877-V від 05.04.2007) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Підставою для здійснення позапланових заходів, як визначено у абзаці 4 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, є перевірка виконання суб'єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю).

За змістом частин 7, 9 цього ж Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Як з'ясовано, позапланову перевірку позивача проведено на підставі наказу від 25.03.2013 року №575 та за наявності направлення на перевірку від 25.03.2013 № 584.

Відповідно до ч.ч. 6, 8, 9 ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов'язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) або його заступником.

Орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

У разі наявності у суб'єкта господарювання причин вважати захід контролю таким, що не відповідає положенням законодавства, останній відповідно до ст. 10 Закону № 877-V, має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів нагляду.

Разом з тим, з наявних у матеріалах справи доказів, не вбачається, що останній скористався таким правом, а фактично допустив перевіряючих до проведення досліджуваної перевірки.

Так, згідно позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24.12.2010 року у справі за позовом ТОВ «Foods and Goods L.T.D.» до ДПІ у Калінінському районі м. Донецька, третя особа: ДПА в Донецькій області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

Тобто, згідно з правовою позицією Верховного Суду України, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Позови, спрямовані на оскарження рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав, оскільки після проведення перевірки права юридичних осіб порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно правомірності дій відповідача щодо проведення перевірки.

Належним способом захисту порушених прав у даному випадку буде оскарження позивачем винесеного рішення за наслідками перевірки.

Згідно з п. "ґ" ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить: пред'являти претензії про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Перевіркою виявлено факт відсутності у позивача дозволу на розміщення відходів на 2013 рік, ліміту на утворення та розміщення відходів на 2013 рік. Позивачем не укладено договори на вивіз відходів, не здійснюється облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, зберігаються, обробляються, знешкоджуються та видаляються. Позивач не санкціоновано складує будівельні матеріали на відкритому ґрунті площею 452 кв.м.

Відповідно до п.п. "д", "ж" ч. 1 ст. 17, п. "а" ч. 1 ст. 32 Закону України "Про відходи" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки; не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки.

З метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється: вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Ліміти на обсяги утворення і розміщення побутових відходів не встановлюються.

Претензія від 09.12.2013 №124, направлена позивачу у відповідності до положень статті 222 Господарського кодексу України, згідно з частиною першою якої учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом першої інстанції вірно вказано, що при вирішенні спору про відшкодування збитків та втрат, заподіяних навколишньому природному середовищу, суд, до компетенції якого належить розгляд спорів (у даному випадку господарський суд) встановлює наявність чи відсутність підстав для відшкодування збитків, склад та розмір відшкодування збитків тощо.

Дії по складанню акту перевірки та здійсненню розрахунку заподіяної шкоди не є такими, що порушують права позивача у справі.

Оскільки претензія є досудовим порядком врегулювання спору та надіслана в порядку, передбаченому ГПК України, претензія від 09.12.2013 №124 не є рішенням суб'єкта владних повноважень у розумінні положень ст. 17 КАС України.

Належним способом захисту прав позивача у даному випадку є оскарження рішення, прийнятого на підставі матеріалів перевірки, та яке породжує для позивача певні права та обов'язки.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду від 28.07.2016 у справі №К/800/62690/14.

Вимоги позивача про визнання протиправним та скасування протоколу від 17.04.2014 №01-13 вимірювань показників складу та властивостей проб ґрунтів, складеного Державною екологічною інспекцією у місті Києві, також не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відтак, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Обов'язковою ознакою порушення права особи є зміна стану її суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Позивач оскаржує протокол від 17.04.2014 №01-13 вимірювань показників складу та властивостей проб ґрунтів, складеного Державною екологічною інспекцією у місті Києві, однак, що в протоколі зафіксовано результати проб ґрунтів, відібраних відповідно до акту відбору проб ґрунтів.

Тобто, вказаний протокол не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб'єктивні права та обов'язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов'язку, відтак, вказаний протокол безпосередньо не порушує права та інтереси позивача, з огляду на що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Беручи до уваги в сукупності викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Отже, доводи апеляційної скарги та апелянта спростовуються висновками суду першої інстанції, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства, через що підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2016 у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Виробничо-будівельний комбінат «Кібер» до Державної екологічної інспекції у місті Києві про визнання протиправними дій, рішення та скасування рішень - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2016 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 10.11.2016

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.