Справа № 813/2330/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Справа № 876/6954/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

представника позивача Ларіонова Р.О.,

представника відповідача Антонюка І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року в адміністративній справі № 813/2330/16 за позовом Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року Державне підприємство «Львівський державний авіаційно-ре-монтний завод» (далі - Підприємство) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.Льво-ві (далі - ДПІ у м.Львові) № 502301/1/22782 від 25.12.2008 року (№ 502301/0/18519 від 16.10.2008 року) та № 572301/0/23066 від 31.12.2008 року; зобов'язати Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі - СДПІ ОВП у м.Львові) прийняти висновок про виплату з бюджету заборгованості з відшкодування податку на додану вартість (далі - ПДВ) в розмірі 932 188,73 грн на користь Державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (далі - Підприємство) та надати цей висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що Державне підприємство «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» має право на формування податкового кредиту з ПДВ, сплаченого в ціні придбаченого товару, та наступне стягнення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ: за листопад 2007 р. - на суму 230 000,00 грн, за березень 2008 р. - на суму 50 000,00 грн, за квітень 2008 р. - на суму 388 103,17 грн, за травень 2008 р. - на суму 15 500,12 грн, за червень 2008 р. - на суму 392 022,28 грн, незалежно від факту сплати цього податку до бюджету за аналогічні податкові періоди своїм контрагентом за договором - ТзОВ «Тіком», та його контрагентами по ланцюгах.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржила СДПІ ОВП у м.Львові, яка вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права. Тому просила скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тим, що наданими під час перевірки та судового розгляду справи документами не підтверджуються господарські операції Підприємства з ТзОВ «Тіком», у зв'язку з чим податкові повідомлення-рішення є законні та обгрунтовані. З огляду на зазначене, а також на наявність заборгованості з ПДВ у ТзОВ «Тіком», не підлягають задоволенню й інші вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, ДПІ у м.Львові було проведено невиїзні документальні перевірки Підприємства з питань достовірності визначення від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за листопад 2007 року та березень, квітень, травень, червень 2008 року, за результатами яких було складено акти № 108/23-4/07684556 від 03.10.2008 року та № 135/23-4/07684556 від 23.12.2008 року.

Як видно зі змісту цих актів, між Державним підприємством «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» (Покупцем) та ТзОВ «Тіком» (Продавцем) було укладено договір купівлі-продажу запасних частин та комплектуючих виробів до літаків № 7-АР від 10.11.2005 року та додаткові угоди до нього.

На підставі цього договору ТзОВ «Тіком» відвантажило обумовлені договором товари та видало Покупцю податкові накладні:

- № 22 від 14.09.2007 р. на суму 1 050 151,35 грн, у тому числі ПДВ 175 025,23 грн;

- № 23 від 17.09.2007 р. на суму 1 729 856,35 грн, у тому числі ПДВ 288 309,39 грн;

- № 24 від 18.09.2007 р. на суму 1 800 902,68 грн, у тому числі ПДВ 300 150,45 грн;

- № 27 від 01.11.2007 р. на суму 278 062,80 грн, у тому числі ПДВ 46 343,80 грн,

- № 29 від 15.11.2007 р. на суму 629 836,80 грн, у тому числі ПДВ 104 972,80 грн,

- № 30 від 10.12.2007 р. на суму 1 264 943,51 грн, у тому числі ПДВ 210 823,90 грн.

На підставі отриманих податкових накладних ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» сформувало податковий кредит вересня 2007 р. в сумі 763 485,07 грн, листопада 2007 р. - в сумі 151 316,63 грн, грудня 2007 р. - в сумі 210 823,90 грн.

Також, на підставі цих податкових накладних ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» було визначено залишок від'ємного значення податкового кредиту, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 26 декларації): у вересні 2007 р. - в сумі 713 485,07 грн, у листопаді 2007 р. - в сумі 151 316,63 грн, у грудні 2007 р. - в сумі 210 823,90 грн, а всього на суму 1 075 625,57 грн.

Оплату товарів за цими накладними здійснено у листопаді 2007 р. в сумі 230 000,00 грн, у березні 2008 р. - в сумі 50 000,00 грн, у квітні 2008 р. - в сумі 388 103,17 грн, у травні 2008 р. - в сумі 15 500,12 грн, у червні 2008 р. - в сумі 392 022,28 грн, а всього на загальну суму 1 075 625,57 грн.

За висновками акта перевірки № 83/23-4/07684556 від 11.08.2008 р., ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» завищило залишок від'ємного значення (ряд.26 декларації), який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у вересні 2007 р. - в сумі 713 485,07 грн, у листопаді 2007 р. - в сумі 151 316,63 грн, у грудні 2007 р. - в сумі 210 823,90 грн, а всього на суму 1 075 625,60 грн.

Вказане податковий орган обґрунтовує ненадходженням до Державного бюджету України сум ПДВ від ТзОВ «Тіком» і постачальника по ланцюгу (ТзОВ «Комерційна фірма «Скіф-ЛТД») за аналогічні попередні податкові періоди.

У зв'язку з наведеним, відповідач вважає, що ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» завищило суму бюджетного відшкодування (з урахуванням суми фактичної оплати постачальнику ТзОВ «Тіком») на загальну суму 1 075 625,57 грн (у тому числі: за листопад 2007 р. - на суму 230 000,00 грн, за березень 2008 р. - на суму 50 000,00 грн, за квітень 2008 р. - на суму 388 103,17 грн, за травень 2008 р. - на суму 15 500,12 грн, за червень 2008 р. - на суму 392 022,28 грн), внаслідок завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 1 075 625,60 грн (у тому числі: за вересень 2007 р. - на суму 713 485,07 грн, за листопад 2007 р. - на суму 151 316,63 грн, за грудень 2007 р. - на суму 210 823,90 грн).

А тому, позивачем порушено пункти 1.3, 1.7, 1.8 статті 1, підпункт 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з матеріалами справи, ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» у листопаді 2007 року, березні, квітні, травні, червні 2008 року закупило товари та сплатило при цьому ПДВ в ціні товару відповідно до пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», на підтвердження чого надано податкові накладні, як пізніше були включені до реєстру отриманих і виданих податкових накладних.

На підставі цих документів позивач сформував податковий кредит, розрахував суму бюджетного відшкодування ПДВ, відобразив їх у деклараціях з ПДВ за відповідні податкові періоди та заявив до відшкодування.

Так, згідно даних декларацій позивача, сума що підлягає бюджетному відшкодуванню складає: у листопаді 2007 р. - 389 578 грн, у березні 2008 р. - 184 481 грн, у квітні 2008 р. - 479 726 грн, у травні 2008 р. - 203 269 грн, у червні 2008 р. - 1 022 452 грн.

За результатами проведених перевірок правомірності визначення цих сум податковий орган заперечив щодо підставності включення до цих сум тих, які підлягали сплаті ТзОВ «Тіком» та його контрагентами, а саме: за листопад 2007 р. - 230 000,00 грн, за березень 2008 р. - 50 000,00 грн, за квітень 2008 р. - 388 103,17 грн, за травень 2008 р. - 15 500,12 грн, за червень 2008 р. - 392 022,28 грн та прийняв щодо цих сум податкові повідомлення-рішення про зменшення сум бюджетного відшкодування, з огляду на завищення ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду внаслідок ненадходження до державного бюджету України суми ПДВ за аналогічні попередні податкові періоди від ТзОВ «Тіком» з операції купівлі-продажу запасних частин та комплектуючих виробів до літаків за Договором від 10.11.2005 р. № 7-АР та та відмовив у відшкодуванні цих сум ПДВ.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями та вважаючи протиправною бездіяльність податкового органу щодо неприйнятття висновку про виплату з бюджету заборгованості з відшкодування ПДВ в розмірі 932 188,73 грн, позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи підтверджується правомірність заявлення позивачем до бюджетного відшкодування вказаних сум ПДВ у відповідні періоди.

Суд вважав неправомірним висновок відповідача про завищення ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду на загальну суму 1 075 625,60 грн внаслідок порушення контрагентами постачальниками своїх податкових зобов'язань, зокрема, ненадходження до державного бюджету України суми ПДВ за аналогічні попередні податкові періоди від ТзОВ «Тіком» та постачальника по ланцюгу - ТзОВ «Комерційна фірма «Скіф-ЛТД», оскільки пункт 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», який визначає дату виникнення права платника податку на податковий кредит, не встановлює зв'язку між моментом виникнення права на податковий кредит та моментом оплати в бюджет податку на додану вартість.

У разі невиконання контрагентом платника податків зобов'язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього.

Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на включення відповідної суми до складу податкового кредиту та подальшого відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

За таких обставин позивач не може нести відповідальність за стверджувану несплату податку продавцем товару ТзОВ «Тіком» чи його контрагентами.

Отже, для відшкодування з бюджету ПДВ Закон України «Про податок на додану вартість» не передбачає обов'язкової умови фактичного надходження цих сум до бюджету від постачальника, чи його контрагентів.

Вимога пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо надмірної сплати податку, як необхідної умови бюджетного відшкодування, стосується саме платника, який згідно цього закону поніс фактичні витрати по сплаті податку, а не його контрагента.

Так, відповідно до пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість» (чинного на ча виникнення спірних правовідносин) бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у визначених законом випадках.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), при цьому такі витрати повинні бути підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. Таким чином, банківські виписки, податкові накладні, реєстри отриманих і виданих податкових накладних є документами, які підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість в ціні товару та дають йому право на включення відповідних сум до податкового кредиту, а також на отримання бюджетного відшкодування у порядку, передбаченому пунктом 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Частина друга підпунту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вказаного закону встановлює відповідальність платника податку тільки у випадку включення в податковий кредит сум податку на додану вартість, не підтверджених податковими накладними.

Згідно із підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Як видно із матеріалів справи, ТзОВ «Тіком» зареєстроване як платник ПДВ, що підтверджується актом перевірки, правомірно видано для Підприємства податкові накладні, які складені у відповідності з підпунктами 7.2.1 та 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Реальність господарських операцій Підприємства з ТзОВ «Тіком» підтверджена належним чином складеними первинними документами, зокрема накладними на отриманий товар, які оформлені згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Покликання податкового органу на відсутність у позивача товарно-транспортних накладних не спростовують цих висновків суду, оскільки за умовами договору купівлі-продажу доставку товару до Покупця здійснює Продавець.

Крім того, відповідно до преамбули Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р. такі визначають права, обов'язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників, проте не поширюються на відносини, пов'язані з переходом права власності на майно, набуте за угодами купівлі-продажу, та їх подальше відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Тому, відповідач протиправно зменшив залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду та відмовив у здійсненні бюджетного відшкодування ПДВ через ненадходження цього податку до бюджету від продавця товару - ТзОВ «Тіком» чи його контрагента.

Також, питання правомірності відшкодування ПДВ за цим договором купівлі-продажу було предметом розгляду інших судів, зокрема, господарського суду Львівської області (справа 28/185А), Львівського апеляційного адміністративного суду (справа 22-а-3402/08) та Вищого адміністративного суду України, рішеннями яких, зокрема ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.07.2008 р., встановлено, що ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» не може нести відповідальності за дії свого контрагента ТзОВ «Тіком» та його контрагентів.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду вважає правильними.

Також, як зазначив суд першої інстанції, всупереч вимогам законодавства, суми ПДВ, що підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за листопад 2007 р., березень - червень 2008 р. на загальну суму 932 188,73 грн, залишились невідшкодованими.

Відповідно до пункту 9 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 року № 39 (далі - Порядок) на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

За змістом норм пункту 200.15 статті 200 ПК України, пункту 9 Порядку бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК України та Порядком, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку.

З огляду на вказані норми законодавства та встановлені у справі обставини, суд першої інстанції вважав обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, вимогу позивача зобов'язати СДПІ ОВП у м.Львові прийняти висновок про виплату з бюджету заборгованості з відшкодування ПДВ в розмірі 932 188,73 грн на користь Підприємства та надати цей висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Львівській області.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п.200.7 ст.200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону (п.200.8 ст.200 ПК України).

Контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (п.200.12 ст.200 ПК України).

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу, орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (п.200.13 ст.200 ПК України).

Частиною другою пункту 200.15 статті 200 ПК України визначено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування або шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку, або шляхом оформлення (випуску) казначейського фінансового векселя (за згодою платника податків) протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, після закінчення встановлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, згідно з яким стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача в органі державної податкової служби (пункт 23).

Пунктами 6, 7 Порядку взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затв. постановою КМ України від 17.01.2011 року № 39, встановлено, що у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування ПДВ, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування ПДВ (далі - висновок), у якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету і протягом трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування ПДВ, та п'яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування ПДВ, - подає такий висновок органові державної казначейської служби.

Відповідно до пункту 9 Порядку на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК України та Порядком, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що Головне Управління Державної казначейської служби України у Львівській області не отримувало висновку СДПІ ОВП у м.Львові щодо здійснення бюджетного відшкодування позивачу ПДВ у розмірі 932 188,73 грн та не вчиняло дій (рішень, бездіяльності) щодо відмови у такому відшкодуванні.

Вказана вище сума для бюджетного відшкодування була неузгодженою на час заявлення вказаного позову і на час судового вирішення справи.

Тому, відсутні підстави для примусового зобов'язання СДПІ ОВП у м.Львові подати висновок про бюджетне відшкодування з ПДВ.

Одночасно, суд апеляційної інстанції зазначає, що у вказаних судом першої інстанції постановах Верховного Суду України від 16.09.2015 року (справа № 2а/0570/07001/2012) та від 02.12.2015 року (справа № 826/17403/14) відображена правова позиція щодо правильного способу захисту позивача за обставин протиправної бездіяльності податкового органу в умовах наявного права позивача на таке бюджетне відшкодування.

Таким чином, є передчасною, а отже безпідставною позовна вимога про зобов'язан-ня відповідача надати висновок про бюджетне відшкодування з ПДВ.

З урахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржену постанову суду першої інстанції в частині зобов'язання СДПІ ОВП у м.Львові прийняти висновок про виплату з бюджету заборгованості з відшкодування ПДВ в розмірі 932 188,73 грн на користь ДП «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» та надати цей висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області необхідно скасувати і прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову; в іншій частині оскаржену постанову суду необхідно залишити без змін.

Що стосується доводів апелянта, то такі фактично повторюють висновки податкового органу при прийнятті податкових повідомлень-рішень і були спростовані вище.

Також, з огляду на висновки ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів вважає, що позивачем не пропущено строки звернення до суду, оскільки про порушення свого права він дізнався лише 10 лютого 2016 року.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року в адміністративній справі № 813/2330/16 в частині задоволення позовної вимоги про зобов'язання Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Львові Міжрегіонального Головного управління ДФС прийняти висновок про виплату з бюджету заборгованості з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 932 188,73 грн на користь державного підприємства «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» () та надати цей висновок до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області скасувати і прийняти в цій частині нову постанову, якою в задоволенні цієї позовної вимоги відмовити.

У решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року в адміністративній справі № 813/2330/16 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Постанова складена у повному обсязі 07 листопада 2016 року.