Справа № 237/1527/16-а
Суддя: Ліпчанський С. М.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 237/1527/16-а
Провадження № 2-а/237/27/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.10.16 м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ліпчанського С.М.,

при секретарі: Готовщиковій Т.О.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: Кугітко А. І.,

третьої особа: ОСОБА_3,

представника третьої особи: ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Богоявленської сільської ради, третя особа ОСОБА_3 про скасування рішення ради,-

ВСТАНОВИВ:

10.05.2016 року до Мар'їнського районного суду Донецької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Богоявленської сільської ради про скасування рішення Богоявленської сільської ради № VI/49-4 від 25.02.2016 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства на території Богоявленської сільської ради» у зв'язку із порушенням чинного законодавства під час його прийняття.

Позовна заява мотивована тим, що позивач вважає вказане рішення незаконним та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства.

У судове засідання з'явились позивач, представник відповідача, третя особа та представник третьої особи.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, третьої особи, їх представників, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

25.02.2016 року на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, охорони навколишнього середовища та сільського господарства Богоявленської сільської ради розглянуто клопотання гр. ОСОБА_3 про надання дозволу на розробка проекта землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Богоявленської сільської ради та прийнято протокол №1, відповідно до якого рекомендовано сесії сільської ради надати необхідні дозволи згідно чинного законодавства.

25.02.2016 року Богоявленською сільською радою Мар'їнського району Донецької області прийнято рішення VI/49-4 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства на території Богоявленської сільської ради», який надано дозвіл гр. ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, з метою ведення фермерського господарства, орієнтовною площею 42,800 га, в тому числі чисті рілля 19,0000 га., пасовище 23,8000га., із земель сільськогосподарського призначення, що перебувають у запасі в межах населеного пункту с. Богоявленка для ведення фермерського господарства та передачі їх в оренду терміном на 7 років.

07.06.2016 року на Мар'їнського районного суду Донецької області надійшов адміністративний позов за вступом в адміністративну справу прокурора Волноваської місцевої прокуратури Донецької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 КАС України з метою представництва інтересів громадян або держави в адміністративному суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з адміністративним позовом (поданням), бере участь у розгляді справи за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за адміністративним позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами для представництва інтересів громадянина або держави.

Однак, 13.10.2016 року до суду надійшов лист керівника Волноваської місцевої прокуратури старшого радника юстиції Резницького С. з відмовою від адміністративного позову від 07.06.2016 року, підписаного прокурором Волноваської місцевої прокуратури Шинкаренко Є. С.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КАС України відмова органів або осіб, визначених у статті 60 цього кодексу, від адміністративного позову або зміна позовних вимог не позбавляє особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов, права вимагати від суду розгляду справи, вирішення адміністративного позову в повному обсязі.

Таким чином, суд розглядає позовну заяву лише з підстав викладених ОСОБА_1 у позовній заяві.

Згідно з частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 9 статті 123 ЗК України передбачено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

З аналізу змісту вищевикладених норм чинного законодавства, які встановлюють механізм та процедуру звернення осіб до органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади з приводу надання їм у власність (користування) земельних ділянок, вбачається, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність (користування) є одним з етапів погодження і оформлення документів, які відповідно до вимог чинного законодавства є необхідними для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність (користування). При дотриманні заявником при подачі зави щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою вимог статей 118, 122 ЗКУ, у уповноваженого органу відсутні законні підстави для встановлення будь-яких обмежень у надані зазначеного дозволу.

Встановлено, що позивач, при зверненні з заявою про надання йому в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства, надав всі необхідні передбачені ст. 118 Земельного кодексу України документи, тобто виконав вимоги Закону.

В силу вимог ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з заявою (клопотанням) про безоплатну передачу у власність (користування) земельної ділянки певного цільового призначення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Позивачем до матеріалів справи не надано доказів, які б свідчили про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення Богоявленської сільської ради № VI/49-4 від 25.02.2016 року прийняте в межах повноважень та в спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 6, 7, 18, 19, 71, 158-163 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Богоявленської сільської ради про скасування рішення Богоявленської сільської ради № VI/49-4 від 25.02.2016 року "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_3 для ведення фермерського господарства на території Богоявленської сільської ради" у зв'язку з порушенням чинного законодавства під час його прийняття - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови виготовлено 25.10.2016 року.

Суддя С.М. Ліпчанський

Дата документу 25.10.2016