Справа № 826/7996/16
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 листопада 2016 року № 826/7996/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Мазур А.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Непідприємницького товариства Відкритий недержавний пенсійний фонд "Дністер"
до треті особиФонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Портфельні інвестиції"
про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Непідприємницьке товариство Відкритий недержавний пенсійний фонд "Дністер" з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк", треті особи: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Портфельні інвестиції", у якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не повернення Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд "Дністер" пенсійних активів у розмірі 107230,14 грн., розміщених в АТ "Дельта Банк" згідно з Договором банківського вкладу «Класичний» № Д-2029107/79/2050 від 12.09.2014;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повернути Непідприємницькому товариству Відкритий недержавний пенсійний фонд "Дністер" пенсійні активи у розмірі 107230,14 грн., розміщені в АТ "Дельта Банк" згідно з Договором банківського вкладу «Класичний» № Д-2029107/79/2050 від 12.09.2014.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачем в порушення вимог законодавства не повертаються пенсійні активи.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити його у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах.

Представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з'явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, надали письмові заперечення та пояснення проти позову.

Відповідач у письмових запереченнях на позов вказав, що не всі активи недержавного пенсійного фонду мають статус пенсійних активів, договір, укладений між Банком та позивачем не містить жодної інформації про те, що вони укладені на користь фізичних осіб. Уразі передачі пенсійних активів на зберігання в процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку можлива лише передача їх іншому зберігачу за ініціативи ради фонду та за наявності цих пенсійних активів у зберігача. Позивач є кредитором банку і не існує жодних законних підстав щодо зобов'язання Фонду повернути кошти позивачу.

Представник Уповноваженого зазначив, що Фонд гарантує повернення коштів за банківським вкладом лише фізичним особам, крім того, обов'язковою передумовою повернення даних коштів є наявність даних фізичної особи у Переліку, який формується Уповноваженою особою Фонду та передається до Фонду для затвердження Загального реєстру вкладників для здійснення виплат.

У зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

12.09.2014 між Публічним акціонерним товариством та Непідприємницьким товариством Відкритий недержавний пенсійний фонд "Дністер", від імені якого на підставі Договору про управління активами недержавного пенсійного фонду № 2 від 23.06.2005 виступала ТОВ «КУА «Портфельні інвестиції», було укладено Договір банківського вкладу «Класичний» № д-2029107/79/2050, згідно умов якого позивачу банк відкриває вкладний рахунок № 9107, а вкладник вносить на рахунок грошові кошти в сумі 100000, 00 грн на умовах та в порядку, визначених цим договором. Процентна ставка за вкладом становить 18 % річних.

Крім того, до договору укладались додаткові угоди (договори), за якими вносились зміни до строку розміщення вкладу, процентної ставки та ін.

Відповідно до Виписок по особовим рахункам станом на 15.03.2015 на рахунку позивача обліковувалось 100000,00 грн - грошові кошти, що були внесені на вкладний рахунок, та 7230,14 грн - нараховані відсотки відповідно до депозиту № Д - 2029107/79/2050.

На підставі постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова Владислава Володимировича. Тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 включно.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 71 від 08.04.2015 про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду № 51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк". Згідно з даним рішення тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 до 02.09.2015 включно.

Відповідно до рішення Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 строк дії тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" продовжено до 02.10.2015.

Протоколом від 15.09.2015 засідання Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ "Дельта Банк", призначеної наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" №408 від 29.05.2015, затверджено результати перевірки якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та перелік відповідних правочинів викладено в додатку № 1 до вказаного протоколу. Також відповідно до зазначеного протоколу запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" видати відповідний наказ щодо виявлення договорів банківського вкладу (депозиту), за якими кошти на вкладі рахунки були перераховані іншими фізичними особами, та які є нікчемними згідно пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та щодо застосування наслідків такої нікчемності.

16.09.2015 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадировим В.В. видано наказ № 813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями"

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 47-51 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 року включно.

Поряд з цим, з метою повернення коштів на рахунку за договором, ТОВ «КУА «Портфельні інвестиції» звернулось до Уповноваженої особи Фонду з заявою від 26.10.2015 про визнання грошових вимог кредитора.

Оскільки відповіді на вказане звернення заявник не отримав, а відповідні кошти не були повернуті, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає слідуюче.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" система недержавного пенсійного забезпечення - це складова частина системи накопичувального пенсійного забезпечення, яка ґрунтується на засадах добровільної участі фізичних та юридичних осіб, крім випадків, передбачених законами, у формуванні пенсійних накопичень з метою отримання учасниками недержавного пенсійного забезпечення додаткових до загальнообов'язкового державного пенсійного страхування пенсійних виплат.

Недержавні пенсійні фонди, згідно частини другої цієї норми, є суб'єктами недержавного пенсійного забезпечення.

Недержавний пенсійний фонд, за визначенням цього Закону, - це юридична особа, створена відповідно до цього Закону, яка має статус неприбуткової організації (непідприємницького товариства), функціонує та провадить діяльність виключно з метою накопичення пенсійних внесків на користь учасників пенсійного фонду з подальшим управлінням пенсійними активами, а також здійснює пенсійні виплати учасникам зазначеного фонду у визначеному цим Законом порядку.

Активи пенсійного фонду, сформовані відповідно до цього Закону, за рахунок яких здійснюються пенсійні виплати, - є пенсійними активами (абз. 23 ст. 1 Закону).

Вкладник недержавного пенсійного фонду - це особа, яка сплачує пенсійні внески на користь учасника шляхом перерахування грошових коштів до недержавного пенсійного фонду відповідно до умов пенсійного контракту та закону (абз. 5 ст. 1 Закону).

Положеннями статті 6 цього Закону передбачено, зокрема, що недержавні пенсійні фонди не мають на меті одержання прибутку на користь одноосібного засновника або для його подальшого розподілу між засновниками; провадження пенсійними фондами іншої діяльності, не передбаченої цим Законом, забороняється; активи пенсійного фонду формуються за рахунок внесків до пенсійного фонду (пенсійних внесків) та інших надходжень до пенсійного фонду.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону до складу активів пенсійного фонду відповідно до цього Закону належать, зокрема, активи в грошових коштах.

Згідно частини восьмої цієї норми права активи пенсійного фонду можуть формуватися виключно внаслідок операцій, пов'язаних з провадженням пенсійним фондом діяльності з недержавного пенсійного забезпечення, відповідно до цього Закону.

Частиною першою статті 48 Закону визначено, що пенсійні активи, що накопичуються у пенсійному фонді, можуть бути використані виключно для цілей інвестиційної діяльності фонду, виконання зобов'язань фонду перед його учасниками та оплати витрат, пов'язаних із здійсненням недержавного пенсійного забезпечення.

Згідно приписів частини першої статті 51 Закону сума пенсійних коштів усіх учасників пенсійного фонду дорівнює чистій вартості активів пенсійного фонду.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону пенсійні кошти, що обліковуються на індивідуальному пенсійному рахунку учасника фонду, є власністю такого учасника та використовуються на цілі, визначені цим Законом.

Таким чином, недержавний пенсійний фонд розпоряджається виключно пенсійними активами (коштами), які обліковуються на індивідуальних пенсійних рахунках учасників фонду та являються власністю таких учасників. Тобто, власниками чистих активів недержавного пенсійного фонду є фізичні особи - його учасники.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону пенсійні активи не можуть включатися до ліквідаційної маси зберігача пенсійного фонду та інших банків.

При цьому, із аналізу статті 48 Закону випливає, що використання пенсійних активів для цілей, не пов'язаних із здійсненням недержавного пенсійного забезпечення, та інакших від визначених у частині першій цієї норми - забороняється.

Обмеження щодо включення до ліквідаційної маси банку активів недержавних пенсійних фондів також було встановлене положеннями частини п'ятої статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яка діяла до 11 липня 2014 року.

Однак, 11 липня 2014 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи" від 04 липня 2014 року №1586-VII, яким частину п'яту статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" викладено у новій редакції, згідно з якою активи недержавного пенсійного фонду (крім депозитів), зберігачем яких є банк, не включаються до ліквідаційної маси такого банку. Повернення цих активів здійснюється відповідно до Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення".

Таким чином, законодавець виключив зі складу активів недержавного пенсійного фонду, які не включаються до ліквідаційної маси банку, депозитні вклади.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи" від 04 липня 2014 року №1586-VII встановлено, що до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативні акти застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відтак, положення частини другої статті 48 Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" в частині заборони включення до ліквідаційної маси депозитів недержавного пенсійного фонду суперечать діючій станом на день початку формування ліквідаційної маси Банку нормі частини п'ятої статті 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Оскільки вищевказані зміни прийняті та почали діяти пізніше, аніж заборона, встановлена частиною другою статті 48 Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення", і новою нормою передбачено, що інші законодавчі акти, які їм суперечать, не можуть застосовуватись, суд приходить до висновку, що на час спірних правовідносин депозити, розміщені недержавним пенсійним фондом за відповідним договором, можуть включатись до ліквідаційної маси.

Отже, повернення таких депозитів повинно здійснюватись за правилами, передбаченими розділом VIII Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Як убачається із матеріалів справи, між позивачем і Банком було укладено саме депозитний договір. Відтак, позивач безпідставно посилається на норми статті 48 Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення", так само як і на обов'язок Фонду повернути йому відповідні активи на підставі вказаного Закону без дотримання порядку та умов, визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, суд вважає, що Непідприємницьке товариство Відкритий недержавний пенсійний фонд "Дністер" не має права на повернення пенсійних активів, розміщених у ПАТ «Дельта Банк», згідно Договору банківського вкладу, зважаючи на чинне правове регулювання спірних правовідносин, оскільки позивачем не доведено правових підстав для вчинення відповідачем оспорюваних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та про відмову у задоволенні останніх.

Керуючись ст.ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур