Справа № 686/8191/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/8191/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Колієва С.А.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

03 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивач ОСОБА_1

представника відповідача Сосни О.М.

представника відповідача Рудчика В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , міністерства оборони України про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :
В квітні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , міністерства оборони України про визнання дій неправомірними.

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області постановою від 08.09.2016 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу представники відповідача заперечили проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 16 серпня 1980 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 був зареєстрований шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане 10.08.2015 року відділом РАЦС по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Згідно експертного висновку №18053 від 09.10.2015 року встановлено, що захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_3 , повязане з виконанням обовязку військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка відповідно до положень ст..16 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповіддю №7/770 від 25.03.2016 року ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомив позивача про відмову у виплаті вказаної допомоги, пославшись на те, що згідно повідомлення Департаменту фінансів МОУ встановлено, що ОСОБА_3 був звільнений з військової служби 25.05.1971 року, а помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; а згідно діючого законодавства виплата грошової допомоги можлива лише членам загиблого (померлого) військовослужбовця, а не особи, звільненої з військової служби.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_3 з 18.05.1969 року був призваний та проходив військову службу звідки був звільнений у запас 25.05.1971 року, що підтверджується військовим квитком НОМЕР_2 .

У 1988 році (протягом 136 днів) проходив учбові збори у в/ч НОМЕР_3 з посадовою кваліфікацію «хімік» (розділ 28 військового білету).

Відповідно довідкі військової частини НОМЕР_3 № 0386/25 від 14 вересня 1988 року, ОСОБА_3 був призваний на збори Хмельницьким МВК та виконував службові обов`язки у військовій частині НОМЕР_3 в період з 06 травня 1988 року по 14 вересня 1988 рік (сто тридцять днів).

Згідно до довідки МСЕК від 12 лютого 1998 року ОСОБА_6 була встановлена ІІІ група інвалідності. Захворювання пов`язане з виконанням військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_4 ОСОБА_3 був інвалідом 3 групи та мав право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

20 грудня 1991 року за № 2011-XII прийнято Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відповідно до Конституції України визначаєосновні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі ( далі - Закон № 2011-XII).

За змістом ст. 1 Закону № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно статті 3 Закону № 2011-XII, дія цього Закону поширюється зокрема на:

- військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

- військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.

Статтею 16 Закону № 2011-XII передбачена виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання (ч. 1 ст.16).

Згідно ч.2 ст.16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Відповідно статті 16-1, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Отже, відповідно до зазначеного підставою для отримання одноразової грошової допомоги є загибель військовослужбовця безпосередньо під час виконання ним обов`язків військової служби та внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Тобто, виплата грошової допомоги у випадку смерті військовослужбовця внаслідок захворювання, виплачується тільки у тому разі коли таке захворювання було спричинене безпосереднім несенням (виконанням) військового обов`язку військовослужбовцем .

При цьому п. 3 ч.2 статті 16 не передбачає підстав для виплати одноразової грошової допомоги особам (військовозобов`язаним ), які померли внаслідок захворювання, яке є наслідком проходження (які були призвані) ними навчальних зборів. Така допомога виплачується лише у випадку загибелі військовозобов`язаних або резервістів безпосередньо під час перебування на таких навчальних чи спеціальних зборах.

Як вже зазначалося вище, згідно з матеріалами справи ОСОБА_3 у 1988 році був призваний як військовозобов`язаний саме на проходження навчальних зборів та помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а тому підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) її чоловіка.

При цьому колегія суддів не бере до уваги доводи скаржника стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального права, з огляду на наступне.

Мотивуючи вказані доводи апелянт зокрема зазначає, що відповідно до статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що виплата одноразової грошової допомоги передбачена саме положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", які в даному випадку є спеціальними по відношенню до положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому застосуванню підлягають положення саме Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість заявлених позивачем вимог, які правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 листопада 2016 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.