Справа № 161/13582/16-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/787/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк адміністративну справу за позовом громадянина республіки Гвінея ОСОБА_2 до Луцького прикордонного загону Державної прикордонної служби України Північного регіонального управління про скасування рішення Луцького прикордонного загону про примусове повернення за межі території України від 11.10.2016р.,-

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2016 року громадянин республіки Гвінея ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що посадовими особами Луцького прикордонного загону передчасно без встановлення всіх обставин справи, із порушенням чинного законодавства України, винесено рішення про примусове повернення його та його доньки з території України від 11.10.2016р. Вважає, що дане рішення підлягає скасуванню в судовому порядку , оскільки прийняте всупереч ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150.

Зазначає, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту". Луцьким прикордонним загоном не встановлено, не досліджено чи може він бути примусово повернутий в країну походження. Українську мову він не розуміє, спілкується французькою та частково російською. Даний факт був відомий представникам прикордонного загону. Проте, йому не надано послуги перекладача з метою ознайомлення із рішенням про примусове повернення. Також йому не надано оригіналу другого примірника рішення. При винесенні рішення його не ідентифіковано згідно чинного законодавства України, також не надано право виконати вимоги оскаржуваного рішення. При прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що він не може бути примусово повернутий за межі території України, оскільки він є шукачем притулку в Україні та не може повертатись в країну, де йому загрожує небезпека.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення його з території України від 11.10.2016 р., винесене Луцьким прикордонним загоном.

Позивач в судове засідання не з'явився, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України подав заяву про розгляд справи за його відсутності, адміністративний позов підтримує.

Дослідивши письмові письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Судом при розгляді справи встановлено, що 11.10.2016 р. Луцьким прикордонним загоном винесено рішення про примусове повернення громадянина республіки Гвінея, ОСОБА_2, та зобов'язання покинути Україну.

Суд вважає, що дане рішення підлягає скасуванню, оскільки порядок примусового повернення іноземців з території України визначено ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150.

Відповідно до п. 1.9. Інструкції «Відповідно до статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" забороняється примусово повертати і видворяти іноземців до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту, чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Луцьким прикордонним загоном не досліджено чи може громадянин республіки Гвінея, ОСОБА_2, бути примусово повернутий в країну походження.

Відповідно до положень ст.ст. 9, 29 загальної декларації прав людини 1948 року та ст.9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.

Питання примусового повернення іноземців та осіб без громадянства визначені у статті 26 вказаного Закону. Так, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їхні дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України, за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України). У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Рішення про примусове повернення може бути оскаржено до суду. Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно з п. 1.7 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджених наказом МВС України, Адміністрації ДПС України, СБ України від 23.04.2012р. № 353/271/150, примусове повернення передбачає виїзд іноземця з України за рішенням територіальних органів, територіальних підрозділів ДМС, органів охорони державного кордону (стосовно іноземців, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), органів СБУ з подальшим повідомленням протягом 24 годин про підстави прийняття такого рішення прокурора з оформленням відповідних документів, доведенням до іноземця зобов'язання про його добровільний виїзд з України, у визначений у рішенні строк та здійсненням подальшого контролю за виконанням іноземцем цього зобов'язання.

Відповідно до 2.1 Інструкції, Рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства (додаток 1) готується у двох примірниках посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону (стосовно іноземців, яких затримано у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) та органу СБУ і затверджується начальником (заступником начальника) відповідного органу або особою, яка виконує його обов'язки, за наявності підстав, зазначених у пункті 1.6 розділу І цієї Інструкції, з подальшим повідомленням щодо рішення про примусове повернення з України іноземця або особи без громадянства (додаток 2) протягом 24 годин прокуророві за територіальністю про підстави прийняття такого рішення.

Рішення про примусове повернення за межі України оголошується іноземцю у присутності перекладача та законного представника (на вимогу затриманого) під підпис та обліковується посадовою особою територіального органу, територіального підрозділу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у Журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства (додаток 6) (п.2.5 Інструкції).

У разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

У разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно (п. 2.7. Інструкції №353/271/150).

Як вбачається з матеріалів справи, будь-які документи, що посвідчують особу затриманого чи країну його походження, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що громадянин республіки Гвінея ОСОБА_2 не може бути примусово повернутий за межі території України, оскільки він є шукачем притулку в Україні та не може повертатись в країну, де йому загрожує небезпека.

За таких обставин, адміністративний позов громадянина республіки Гвінея ОСОБА_2 слід задовольнити, визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення позивача з території України від 11.10.2016 р., винесене Луцьким прикордонним загоном.

Керуючись ст.ст. 7, 159-163, 183-5 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення громадянина республіки Гвінея ОСОБА_2 з території України від 11.10.2016 р., винесене Луцьким прикордонним загоном.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Л.В. Івасюта