Справа № 337/2097/16-а(2-а/337/78/2019)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2016 рокусправа № 337/2097/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

розглянув у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року по справі № 337/2097/16-а за позовом ОСОБА_1 до поліцейського патрульної поліції другої роти четвертого батальйону Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції рядового поліції Синьоокий Олександр Васильович, третя особа Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправним дії інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та скасувати постанову серія ПС2 № 989358 від 16 травня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року позов задоволено.

Вважаючи вказане рішення таким, що винесено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, та вказуючи на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду цим обставинам, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування скарги скаржник вказав, що рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було прийнято за внутрішнім переконанням, яке ґрунтувалось на візуальному фіксуванні факту порушення Правил дорожнього руху. А внутрішнє переконання і є результатом доведення, оцінки доказів, що виражає переконаність у відповідності або невідповідності дійсності тих або інших обставин, важливих для вирішення справи. Тому, постанова про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог закону і є правомірною.

Сторони у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено що згідно постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивач 16.05.2016 о 16.50 год. керуючи транспортним засобом «Geely CK 1,5 L», державний номер НОМЕР_1 у м. Запоріжжя по вул. С.Тюленіна в напрямку моста Преображенського, здійснив рух по смузі для маршрутних засобів, внаслідок чого був зупинений інспектором поліції УПП у м. Запоріжжі Синьооким О.В.

Вказаною постановою серія ПС2 № 989358 від 16 травня 2016 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП, а саме здійснення руху по смузі для маршрутних засобів, позначеної знаком 5.8, чим порушено вимоги пункту 17.1 Правил дорожнього руху, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Не погоджуючись із вказаними діями та рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вимогою визнати такі дії протиправними та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що дійсно, керуючи автомобілем та рухаючись по вул. С.Тюленіна у м. Запоріжжя в напрямку моста Преображенського в загальному потоці він виїхав на смугу для маршрутних транспортних засобів, але з наміром повороту праворуч на вул. Скельна, по якій здійснюється проїзд до його дачного будинку, що відповідає вимогам ПДР. На вимогу патрульного автомобілю, який їхав позаду, вимушений був проїхати поворот на вул. Скельну та зупинитись після проїзду повороту біля лівої смуги дороги, що і було вказано інспектором патрульного автомобілю. Пояснив відповідачу, що мав намір повороту праворуч та вказав на відсутність в його діях порушень ПДР, але зауваження проігноровані та винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, не додавши ніяких доказів, що підтверджували вину. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він дотримувався ПДР, тому постанова підлягає скасуванню. Крім того, перед винесенням постанови поліцейський не роз'яснив йому права та обов'язки, як і не були з'ясовані інші обставини, що могли мати значення для вирішення справи.

Суд першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги, виходив з того, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскарженої постанови.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно з пунктом 17.1 ПДР передбачено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

У відповідності до додатку 1 ПДР, дорожній знак 5.8 передбачає дорогу, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Відповідальність за порушення приписів п. 17.1 Правил, визначена ч.3 ст.122 КУпАП, якою передбачено, що, зокрема, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, відповідно до пункту 17.2 ПДР водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, зокрема, за ч. 3 ст. 122 КУпАП, є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами і встановлюється шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи, а також причин та умов, що сприяли його вчиненню.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем обґрунтування вини позивача сформовано лише на одних даних візуального сприйняття співробітниками поліції певних подій, без застосування будь-яких інших доказів, які б достовірно, достатньо та беззаперечно підтверджували наявність або відсутність вини певної особи, обставини складу правопорушення (показання свідків, відеофіксація тощо), що є недопустимим.

Викладене свідчить про фактичну відсутність об'єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а сам позивач заперечує правопорушення при обставинах, які вказані в постанові.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Згідно частин 1 та 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що відповідач не довів правомірність своїх дій та рішення. Таким чином, в межах доводів апеляційної скарги, підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Запоріжжі Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13 вересня 2016 року по справі № 337/2097/16-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко