Справа № 803/393/16
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09 листопада 2016 року м. Київ К/800/30205/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши дотримання ст.ст.17, 20, 210, 211, 212 КАС України та відповідність вимогам ст.213 КАС України касаційної скарги Головного управління Національної поліції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії, скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції у Волинській області на вказані судові рішення.

Частиною 2 статті 212 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення постанови в повному обсязі.

Відповідно до частини 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду, набирають законної сили з моменту проголошення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду, остання була постановлена за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції у відкритому судовому засіданні 10 жовтня 2016 року, касаційну ж скаргу Головним управлінням Національної поліції у Волинській області подано 07 листопада 2016 року.

При цьому, відповідач питання поновлення пропущеного строку касаційного оскарження не порушував.

Крім того, в результаті вивчення касаційної скарги встановлено її невідповідність вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 4 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або її представником, який додає оформлений належним чином документ про свої повноваження.

Проте, всупереч приписам вказаної статті, скарга подана від імені Головного управління Національної поліції у Волинській області його представником за довіреністю ОСОБА_2, яка, в свою чергу, підписана ОСОБА_3 як тимчасово виконуючим обов'язки начальника вказаного управління, проте, без подання доказів в підтвердження таких його повноважень.

Відповідно до частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається, крім іншого, документ про сплату судового збору.

У порушення наведених вимог закону, відповідачем не подано документа про сплату судового збору в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», водночас Управлінням заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване посиланням на відсутність відповідних коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору.

Згідно з частиною першою статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Втім, заявлене відповідачем клопотання не містить вагомих доводів (підтверджених документально) неможливості сплати судового збору; обмежене ж фінансування бюджетної установи не є підставою для її звільнення від сплати судового збору.

Підпунктами 1, 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, розмір судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру, який подано фізичною особою, - 0,4 розміру мінімальної заробітної плати; розмір же ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

До того ж, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з доданих до касаційної скарги матеріалів (копій оскаржуваних судових рішень), спір у даній справі носить одночасно майновий і немайновий характер, при цьому, в позовній заяві було об'єднано дві вимоги немайнового характеру, а отже, сплачена сума судового збору за подання вказаної скарги повинна узгоджуватися з приписами статтей 4, 6 Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір сплачується за реквізитами: Отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі, рахунок отримувача: 0007, , Код банку отримувача: 820019, Банк отримувач ГУ ДКСУ у м. Києві, Код класифікації доходу бюджету: 22030105 "Судовий збір (Вищий адміністративний суд України, 075), символ звітності: 255".

Відповідно до частини 3 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, яка передбачає, у такому випадку, залишення останньої без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Згідно ж із частиною 4 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 212 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст.108, 213, 214 КАС України,

у х в а л и л а :

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції у Волинській області про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, атестаційної комісії №6 Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії, скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Відповідачу протягом тридцяти днів з моменту отримання даної ухвали усунути зазначені недоліки.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С.