Справа № 2-а-28/10
Суддя: Шилова Л. М.
Дата ухвалення: 2010-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-28/10
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2010 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Шилова Л.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда про визнання бездіяльності протиправною, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни»,

встановив: Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача недоплачену їй як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком за січня 2006 року по січень 2008 року., поновивши їй при цьому пропущений строк для звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів. Просить зобов'язати відповідача в подальшому виплачувати соціальну допомогу відповідно до чинного законодавства. Окрім того, позивач просить визнати бездіяльність відповідача щодо не виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком неправомірною.

На обґрунтування вимог вказала, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року є дитиною війни, і як дитина війни, відповідно до ст.6 Заїзну України № 2195- IV «Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року з 01 січня 2006 року має право на отримання щомісячної допомоги у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Проте, така допомога відповідачем йому не виплачувалась, оскільки ст.ст. 77, 110 Закону України № 3235-ГУ „Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.10.2005 року та п. 12 ст. 71 Закону України № 489-У „Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року дію ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2007 року №6-рп/2007 п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік", яким зупинено дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», визнано неконституційним.

При обрахунку суми невиплаченої допомоги позивач виходила з наступного - розмір соціальної допомоги, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни" становить ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальна пенсія за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 01 січня - 350 грн., з 01 квітня - 359 грн., з 01 жовтня -366 грн. Згідно із Законом України «Про. Державний бюджет України на 2007 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 01 січня - 380 грн., з 01 квітня - 406 грн., з 01 жовтня - 411 грн. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить з 01 січня - 470 грн., з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня -482 грн, з 01 жовтня - 489 грн.

Про порушення своїх прав, свобод чи інтересів стало їй відомо після висвітлення вищезазначених подій у засобах масової інформації.

Представник відповідача - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в м. Кіровограда надав суду заперечення, в яких просить відмовити у задоволенні позову. На обґрунтування вимог вказано, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій передбачених Законом № 2195, відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», здійснюється за рахунок виключно коштів Державного бюджету України. Державним бюджетом дані кошти не були передбачені і на даний час жодних змін та перерозподілу до частини видатків Державного бюджету не було внесено. ОСОБА_2 ПФУ в м. Кіровограді, як територіальне управління, не має жодного відношення до коштів державного бюджету та відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включені до Державного бюджету України. Отже, до компетенції органів Пенсійного фонду не входить дана виплата, тому не може проводити виплати без покладення на нього таких функцій.

Сторони до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про що є підтвердження у матеріалах справи.

Позивач надала заяву, якою просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте подав письмове заперечення на адміністративний позов, згідно якого позов не визнав та просив розглядини справу за відсутності представника ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда.

Приймаючи до уваги викладене суд вважає можливим ухвалити судове рішення в порядку письмового провадження.

Судом встановлені наступні факти.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від

18.11.2004 року №2195-ГУ, дитиною війни визнається особа, яка є громадянином України та якій

на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до пенсійного посвідчення, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію за віком і є дитиною війни, тобто має право на пільги передбачені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ГУ.(а.с..13 - пенсійне посвідчення).

У відповідності до ст. ст. 6, 7 вказаного Закону, дітям війни пенсії підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком. Фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 17 статті 77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від

20.12.2005 року Ж3235-ІУ, дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від

18.11.2004 року №2195-ГУ на 2006 рік зупинено. Законом України "Про внесення змін до Закону

України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 19.01.2006 року №3367-ІУ, п.17 ст.77

вказаного Закону виключено, а ст.ПО викладено в новій редакції, згідно якої пільги дітям війни,

передбачені ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-

IV, запроваджуються у 2006 році поетапно, за результатами виконання бюджету у першому

півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом

Верховної Ради України з питань бюджету. Однак протягом 2006 року Верховною Радою України

та Кабінетом Міністрів відповідних нормативно-правових актів не видавалось і положення ст.ПО

Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" в зазначеній частині не реалізовані.

Таким чином, у 2006 році позивач не мав правових підстав на отримання щомісячної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком як дитина війни, відповідно ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда не зобов'язане було здійснювати відповідне підвищення пенсії, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

Пунктом 12 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007" від

19.12.2006 року № 489-У, дію ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року № 2195-ГУ, на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного суду України від

09.07.2006 року №6-рп/2007 положення п.12 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", визнанні неконституційними. Згідно ч.2 ст.152 Конституції України, відповідно до якої Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Рішення зворотної дії в часі не має.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда, в строк з 1 січня по 8 липня 2007 року, не зобов'язане було виплачувати позивачу пільгу, передбачену ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тому у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити.

З 9 липня по 31 грудня 2008 року позивач має правові підстави для нарахування підвищення пенсії на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, передбаченої ст.6 "Про соціальний захист дітей війни", і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно пп.2 п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-УІ, ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ГУ, викладено в новій редакції згідно якої, дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Частиною 4 статті 14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року Ж3551-ХІІ визначено, що учасникам війни пенсії підвищуються на 10 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, пп.2 п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-УІ, визнано неконституційним.

Судом встановлено, що з 1 січня 2008 року позивачу підвищено пенсію на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на підставі ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції від 28.12.2007 року). З 22 травня 2008 року, на підставі рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 перерахунок пенсії з урахуванням

-3-ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції від 18.11.2004 року) позивачу ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда не проводив.

З вище зазначеного, суд дійшов висновку, що з 1 січня 2008 року по 21 травня 2008 року позивачу правомірно ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда нараховане підвищення пенсії на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і тому в цій частині у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

З 22 травня 2008 року позивач має право на отримання підвищення пенсії, не на 10 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком пенсії. На підставі зазначеного, ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда слід здійснити позивачу перерахунок пенсії починаючи з 22 травня 2008 року, згідно вище вказаного законодавства України, і тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань судом не приймається до уваги.

Органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань.

Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на отримання надбавки до пенсії засновані на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Враховуючи те, що позивач є дитиною війни, вона наділена державою певним правовим статусом, який включає в себе право на додаткові елементи соціального захисту, зокрема право на отримання надбавки до пенсії.

Посилання відповідача на неврегульованість питання обчислення розміру пенсії дітям війни чинним законодавством, не приймається судом до уваги, оскільки ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. З огляду на викладене, дане питання цілком врегульоване чинним законодавством України.

Крім того, незважаючи на компетенцію деяких органів влади по наданню обов'язкових роз'яснень щодо виконання вимог законодавства, наявність чи відсутність будь-яких відомчих чи міжвідомчих роз'яснень, інструкцій та розпоряджень щодо механізму виконання норм Закону України не може бути підставою для невиконання цих норм, якщо це тягне за собою порушення прав та законних інтересів громадян України.

Відповідно до п.1, п.З Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2007р. № 1261 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра праці та соціальної політики, одним з основних завдань якого є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством. Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, управління в районах, містах і районах у містах.

Зважаючи на те, що здійснення перерахунку пенсії відноситься до компетенції органів

Пенсійного фонду України, а суд не вправі виконувати функції даного суб'єкта владних

повноважень, то суд визнає необхідне зобов'язати управління Пенсійного фонду України м.

Кіровограда здійснити перерахунок та виплату щомісячного підвищення до пенсії позивачу,

починаючи з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008

року включно відповідно до ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни" з

урахуванням норм ч.І ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне

страхування", прийнявши до уваги розмір фактично

щомісячно виплаченої пенсії у вказані періоди та права на щомісячну виплату підвищення пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.

Суд вважає, що є підстави для визнання неправомірною бездіяльність Пенсійного фонду

України м. Кіровограда у не виплаті позивачу щомісячної державної соціальної допомоги

«Дітям війни» в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за період 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік включно та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, оскільки відповідач мав би здійснювати виплату вище вказаної соціальної допомоги з дня ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення.

Суд вважає за можливе відновити позивачу пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод та інтересів, оскільки він пропущений з поважної причини.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача про покладення на відповідача зобов'язання в подальшому виплачувати соціальну допомогу відповідно до чинного законодавства, оскільки вимоги на майбутнє розгляду та задоволенню не підлягають.

Керуючись ч.2 ст.152 Конституції України, ст.1, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 року №2195-ІУ (із змінами та доповненнями), ч.4 ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року №3551-XII, ст.28 Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-1, п.17 ст.77 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року №3235-ІУ (із наступними змінами), ст.58, п.12 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року №489-V, пп.2 п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-УІ, рішенням Конституційного суду України від 09.07.2007 року №6-рп/2007, рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, ст.ст. 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив: Адміністративний позов задовольнити частково.

ОСОБА_1 поновити пропущений строк для звернення за захистом порушених свобод та інтересів щодо прав отримання соціальної допомоги.

визнати неправомірною бездіяльність ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда щодо нездійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік включно та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно в розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком.

Зобов'язати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України м. Кіровограда провести

перерахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі ЗО %

мінімальної пенсії Л віком у відповідності до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" з урахуванням норм частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням розміру фактично щомісячно виплаченої пенсії, починаючи з 09.07.2007 року по 31.12.2007 рік включно, з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року включно.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Кіровський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України шляхом подання апеляційної скарги в строк, передбачений для подання заяви про апеляційне оскарження. Одночасно копія апеляційної скарги направляється до апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда