Справа № 813/200/16
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Справа № 876/6658/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макрика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В.

за участю секретаря судового засідання - Малетич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у адміністративній справі №813/200/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії, стягнення шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2016 року позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в якому просив визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо вимоги оплати оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. та бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій у розмірі 238,32 грн. Визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо вимоги надати копію паспорта громадянина України. Зобов'язати Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області утриматися від вимоги від громадян України оплати оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. та оплати бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій у розмірі 238,32 грн., а також надання копії паспорта громадянина України. Зобов'язати матеріальні збитки у сумі 354,62 грн. Зобов'язати Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області виплатити моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн..

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо вимоги оплати 87,15 грн. - за надання адміністративної послуги та 238,32 грн. - витрати, пов'язані з придбанням бланкової продукції, для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон - протиправними.

Стягнуто з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на користь ОСОБА_1 339 (триста тридцять дев'ять) грн. 00 коп.

В решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. Просить змінити постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року в справі №813/200/16 та визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо вимоги надати копію паспорта громадянина України; зобов'язати Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області виплатити моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 09.08.2016 року в справі №813/200/16 визнав неправомірними дії Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області (надалі - ГУ ДМС) та зазначає, що «позивач обґрунтовує свої вимоги про стягнення моральної шкоди в необхідності затрат особистого часу на підготовку звернень та на судові засідання, через що в нього виникли душевні страждання».

Проте, обґрунтування апелянта також стосувалися протиправних дій ГУ ДМС, які призвели до порушення його прав та затримали їх реалізацію, не дозволили в повній мірі реалізувати свій батьківський обов'язок, спричинили виникнення душевних страждань, про що позивач зазначав у своїй позовній заяві. Загальноприйнятим є факт, що особа, щодо якої вчинено неправомірні дії, зазнає душевних страждань через внутрішнє відчуття здійсненої по відношенню до неї несправедливості.

Своїми неправомірними діями ГУ ДМС завдало апелянту моральної шкоди, яку він оцінив в 1000 грн. ЛОАС у постанові від 09.08.2016 року в справі №813/200/16 зобов'язав стягнути з Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області на користь апелянта 339 (триста тридцять дев'ять) грн. 00 коп. Таким чином, суд визнав, що ГУ ДМС фактично позбавило апелянта права власності на його кошти, які він вимушений був витратити через неправомірні дії ГУ ДМС. Брак незаконно стягнених ГУ ДМС коштів у сімейному бюджеті порушили стосунки з рідними, не дозволили в повній мірі реалізувати свій батьківський обов'язок, про що апелянт заявляв під час судових засідань у ЛОАС.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 19 травня 2015 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернувся з заявою до Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області про оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

19 червня 2016 року за № 11779 Головне державної міграційної служби України у Львівській області надало відповідь за результатами розгляду звернення в якому вказало, що для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон необхідно подати:

- заяву-анкету,

- Паспорт громадянина України (для осіб, що досягли шістнадцятирічного віку та постійно проживають на території України)

- свідоцтво про народження (у разі оформлення вперше паспорта для виїзду за кордон особі, що не досягла шістнадцятирічного віку);

- відповідні документи, що підтверджують здійснення встановлених законодавством платежів, або оригінал і копію документа про звільнення від таких платежів;

- заяву про відмову від внесення інформації (у тому числі відцифрованих відбитків пальців рук) до безконтактного електронного носія, що імплантований до паспорта для виїзду за кордон (у разі потреби). У разі оформлення паспорта особі, яка не досягла шістнадцятирічного віку, таку заяву від її імені подають батьки (якщо батьки не перебувають у шлюбі, той з батьків, з ким проживає особа), усиновлювачі, опікуни, піклувальники або інші представники чи представники закладів, які виконують функції опікунів чи піклувальників над цією особою. Заява від другого з батьків не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства;

- у разі оформлення паспорта особі, що не досягла дванадцятирічного віку, або особі, яка не може пересуватись самостійно у зв'язку із тривалим розладом здоров'я, що підтверджується відповідною довідкою лікувального закладу, може бути подано дві кольорові фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра та одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого зображення особи шляхом сканування.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем для оформлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон були надані вище перелічені документи та сплачено держмито - 170 грн.; за оформлення та видача паспорта громадянина України для виїзду за кордон - 87,15 грн. та за бланк паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій - 238,32 грн. Копії квитанцій про сплату коштів в розмірі 87,15 грн. та 238,32 грн. долучено позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення паспорта громадянам України, які постійно або тимчасово проживають за кордоном і досягли 16-річного віку, - за їх особистим клопотанням про отримання паспорта або через їх законних представників до закордонних дипломатичних установ України. Громадяни України, які постійно проживають за кордоном, можуть звернутися з клопотанням про отримання паспорта також до Міністерства закордонних справ України. Оформлення паспорта громадянам України, які не досягли 16-річного віку, провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або їх законних представників у разі потреби в самостійному виїзді таких осіб за кордон.

Статтею 7 вищевказаного Закону закріплено, що правила оформлення і видачі паспортів, їх тимчасового затримання та вилучення визначаються відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України підлягають опублікуванню.

Кабінетом Міністрів України 31.03.1995 року прийнято постанову №231, якою затверджено Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення.

Відповідно до пункту 10 вищевказаних Правил для оформлення паспорта у разі тимчасового виїзду за кордон подається:

1) заява-анкета встановленого зразка;

2) паспорт громадянина України, свідоцтво про народження (для осіб віком до 16 років) (після прийняття документів повертається);

3) копія виданої податковим органом довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи;

4) дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 сантиметра;

5) квитанція про сплату державного мита або документ, що підтверджує право на звільнення від його сплати.

Справляння державного мита за видачу паспорта також закріплено пунктом 9 Правил №213.

Відповідно до статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» №7-93 від 21.01.1993 року платниками державного мита на території України є фізичні та юридичні особи за вчинення в їхніх інтересах дій та видачу документів, що мають юридичне значення, уповноваженими на те органами.

Пунктом 5 статті 2 та підпунктом «б» пункту 6 статті 3 названого Декрету закріплено, що державне мито справляється за видачу документів на право виїзду за кордон і про запрошення в Україну осіб з інших країн, за продовження строку їх дії та за внесення змін до цих документів та становить 170 грн.

Жодних інших платежів ані Законом №3857-ХІІ, ані Порядком №231 на момент звернення позивача з заявою про оформлення і видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон не передбачено.

Суд першої інстанції також зазначає, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 17 грудня 2013 року, винесеної у справі №21-441а13, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що сплата установленого Декретом державного мита за видачу громадянам України паспорта для виїзду за кордон покриває вартість витрат, пов'язаних із учиненням міграційною службою дій щодо видачі громадянам України закордонного паспорта на право виїзду за кордон (у тому числі й вартість бланка). Тому міграційна служба не вправі вимагати повторної оплати тих самих дій (послуг) на підставі іншого нормативно-правового акта.

У вищевказаному посиланні колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку про протиправність вимог міграційної служби щодо надання та сплати за оформлення та видачу паспорта громадянина України для виїзду за кордон документів і платежів, які не передбачені Законом №3857-ХІІ та Правилами №231 спеціальними правовими актами, що врегульовують ці правовідносини.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що позовна вимога визнати неправомірними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, щодо вимоги надати копію паспорта громадянина України, така задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до пункту 10 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення передбачено надання паспорта.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області утриматися від вимоги від громадян України оплати оформлення та видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон у розмірі 87,15 грн. та оплати бланку паспорта громадянина України для виїзду за кордон, що не містить безконтактний електронний носій у розмірі 238,32 грн., а також надання копії паспорта громадянина України не підлягає задоволенню виходячи із роз'яснень пункту 10.3. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі від 20.05.2013 № 7 у разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

Резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов'язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області на користь позивача завдану моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн. суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95р. «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткову підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, тому відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у адміністративній справі №813/200/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я. Макарик

Судді: О.О. Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 08 листопада 2016 року.