Справа № 234/13963/16-а
Суддя: Марченко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/302/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2016 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

судді Марченко Л.М.,

розглянувши у скороченому провадженні у м.Краматорську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до УПФУ у м.Краматорську про визнання дій неправомірними та зобовязання здійснити розрахунок та виплату державної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, передбаченого ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Дана справа розглянута судом на підставі ст.183-2 ч.1 п.2 КАС України в порядку скороченого провадження.

Згідно позову, ОСОБА_1 з 10.06.1999 року отримував пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Після призначення пенсії позивач продовжував працювати по теперішній час. У 2016 році ОСОБА_1 звернувся із заявою до УПФУ у м.Краматорську про переведення його на пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». З 01.05.2016 року така пенсія була йому призначена, але відповідач під час розрахунку пенсії неправомірно застосував показаний середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік. Вважає, що відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» повинен був застосуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення його за призначенням такої пенсії. У звязку з тим, що УПФУ у м.Краматорську відмовили йому у проведенні перерахунку, позивач змушений був звернутися з позовом до суду, відповідно до якого просить зобовязати УПФУ у м.Краматорську здійснити розрахунок та виплату державної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, передбаченого ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» на підставі його раніше поданої заяви про призначення пенсії.

Відповідач УПФУ у м.Краматорську в особі начальника управління ОСОБА_2 позов не визнав та надав письмові заперечення, згідно яким зазначив, що з 01.05.2016 року ГУ ПФУ в Донецькій області було припинено виплату пенсії ОСОБА_1, яку він отримував з 1999 року за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у звязку з переводом на пенсію за іншим законом. На підставі особистої заяви від 21.04.2016 року позивача було поставлено на облік в УПФУ у м.Краматорську та з 01.05.2016 року розпочата виплата пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». При розрахунку розміру пенсії обґрунтовано узятий показник середньої заробітної плати за 2007 рік на підставі ч.3 ст.45 вищевказаного Закону та постанови КМУ від 23.04.2012 року №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення». Просить в позові відмовити.

Суд, дослідивши доводи позову та заперечень, надані сторонами докази, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

При цьому суд відповідно до ст.11 ч.2 КАСУ вважає можливим вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, який при складанні свого позову допустив певні неточності та описки, зокрема зазначив що звернувся до УПФУ у м.Краматорську про призначення пенсії у червні 2016 року, при цьому зазначив дату заяви як 26.11.2015 року, хоча остання фактично датована 21.04.2016 року; навів гривневий розмір середньої заробітної плати за 2011-2013 роки, хоча послався на положення закону про застосування показників середньої заробітної плати за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто в даному випадку за 2013-2015 роки.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4-8). Згідно копії трудової книжки є працюючим до теперішнього часу (а.с.10-23).

З 10.06.1999 року ОСОБА_1 перебував на обліку у ГУ ПФУ в Донецькій області та отримував пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Згідно атестату про зняття з обліку від 05.04.2016 року №456/03-1-14 головним управлінням ПФУ в Донецькій області з 01.05.2016 року припинено виплату пенсії ОСОБА_1 у звязку з переводом на пенсію за іншим законом. (а.с.30)

На підставі заяви ОСОБА_1 від 21.04.2016 року останнього з 01.05.2016 року узято на облік в УПФУ у м.Краматорську, призначено та розпочато виплату пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (а.с.29).

В задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо застосування під час розрахунку пенсії показника середньої заробітної плати, передбаченого ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», листом УПФУ у м.Краматорську від 02.07.2016 року відмовлено (а.с.24).

З цього приводу слід зазначити, що -

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ) встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального звязку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст.1-1 Закону №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст.7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону №1058-ІV, призначається одна пенсія за її вибором.

У справі, яка розглядається, має місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону.

У ч.1 ст.9 Закону №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не повязаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у звязку з втратою годувальника.

Частиною 3 ст.45 цього Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону №1058-IV, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку про те, що ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV, однак у випадку із заявою ОСОБА_1 мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.

Так, ОСОБА_1 у 1999 році було призначено пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV він звернувся 21.04.2016 року вперше. Крім того, після звільнення з органів СБУ позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообовязкового державного пенсійного страхування.

За таких обставин УПФУ у м.Краматорську безпідставно застосувало під час розрахунку пенсії позивача показник середньої заробітної плати за ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV та постановою КМУ від 23.04.2012 року №327 «Про підвищення рівня соціального захисту населення».

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постанові від 31.03.2015 року (справа №21-612а14), у постанові від 22.12.2015 року (справа №21-4071а15).

Згідно ч.2 ст.40 Закону України №1058- ІV для обчислення пенсії застосовується показаний середньої заробітної плати, під яким розуміється середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши дії УПФУ у м.Краматорську щодо застосування для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік, та зобовязавши УПФУ у м.Краматорську здійснити розрахунок та виплату державної пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі заяви останнього від 21.04.2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати, передбаченого ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.94 ч.1 КАС України, у звязку з прийняттям рішення на користь позивача ОСОБА_1, який не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати (а.с.1) з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень УПФУ у м.Краматорську, що виступав відповідачем у даній справі.

Керуючись ст.ст.4-15,159-163,183-2, 185-186 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати дії УПФУ у м.Краматорську щодо застосування для розрахунку пенсії за віком ОСОБА_1 показника заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2007 рік.

Зобовязати УПФУ у м.Краматорську здійснити розрахунок та виплату державної пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі заяви останнього від 21.04.2016 року із застосуванням показника середньої заробітної плати, передбаченого ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень УПФУ у м.Краматорську на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одну гривня 20 коп.).

На постанову суду може бути подана апеляція до Донецького апеляційного адміністративного суду через Краматорський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Л.М.Марченко