Справа № 591/3574/16-а
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 листопада 2016 року м. Київ К/800/29246/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення сум,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішнього переміщення особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг протиправними; стягнути з відповідача на його користь щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 21 листопада 2015 року по 14 лютого 2016 року у сумі 2 489,43 грн.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 28 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Постановою КМ України №505 від 01 жовтня 2014 року затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на житлово-комунальні послуги (в подальшому - Положення), яким визначено сам механізм надання такої допомоги.

Відповідно до п. 2 Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що для призначення грошової допомоги на наступні шість місяців уповноважений представник сім'ї подає відповідну заяву та повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги та подає відповідні документи.

16 жовтня 2014 року ОСОБА_1 вперше звернувся до Департаменту соціального захисту з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та рішенням від 21 жовтня 2014 року призначено виплату допомоги на період з 16 жовтня 2014 року по 15 квітня 2015 року, що підтверджується матеріалами особової справи позивача.

21 травня 2015 року позивач вдруге звертався до Департаменту з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та рішенням від 26 травня 2015 року йому призначено виплату допомоги на період з 21 травня 2015 року по 20 листопада 2015 року.

15 лютого 2016 року втретє позивач звернувся до Департаменту з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та рішенням від 18 лютого 2016 року позивачу призначено виплату допомоги на період з 15 лютого 2016 року по 14 серпня 2016 року, що підтверджується матеріалами особової справи ОСОБА_1

Отже щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, призначалась позивачу відповідно до його заяв з дати звернення та відповідно до п. 3 Порядку.

Таким чином, позивач був обізнаний, що для продовження виплати допомоги необхідно писати письмову заяву через шість місяців після останнього призначення допомоги, оскільки матеріалами його особової справи підтверджується, що такі заяви він писав власноручно.

Проте у матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що після 20 листопада 2015 року він був позбавлений можливості звернутися до Департаменту і написати письмову заяву, або направити до Департаменту уповноваженого представника сім'ї.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як внутрішньо-переміщена особа з 16 жовтня 2014 року. Цього ж дня він звернувся за призначенням щомісячної адресної допомоги, до сьогодні підстав для скасування його довідки № від 16.10.2014 не виникало. Отже, законних підстав для не продовження виплати позивачу грошової допомоги у відповідача не було, тому виплати мають бути здійснені протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ознак необґрунтованого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в касаційній скарзі не зазначено та викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Крім того, доводи та зміст касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування рішень.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Зарічного районного суду м.Суми від 28 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення сум.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка