Справа № 759/14552/15-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року м. Київ К/800/15567/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

Голяшкіна О.В.,

суддів: Мороза В.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання рішення нечинним та стягнення незаконно утриманих коштів,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, в якому просив:

- визнати нечинними рішення управління Пенсійного фонду в Святошинському районі м. Києва і Головного Управління пенсійного фонду в м. Києві щодо визнання його фізичною особою-підприємцем, тобто працюючим пенсіонером та стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва 11404,62 грн. незаконно утриманих коштів.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2016 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2016 року та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі .

Правобережним об'єднаним управлінням Пенсійного Фонду України в м. Києві подано заперечення на касаційну скаргу, в яких воно просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» і з його пенсії здійснюються утримання як з працюючого пенсіонера.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які сформовані 01.07.2014 року, відомості про позивача у вказаному реєстрі відсутні.

На підставі поданих особисто позивачем документів з 04.11.2002 року він зареєстрований як фізична особа-підприємець, про що має Свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, про видачу якого зроблено запис в журналі обліку реєстраційних справ за НОМЕР_1 та повідомив про це особисто Пенсійний фонд України Святошинського району м. Києва заявою від 07.11.2002 року.

Відповідно довідки від 18.09.2014 року № 340 про взяття на облік платника податків фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з 11.11.2002 року перебуває на обліку у контролюючих органів ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, а також має картку суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи.

Згідно із відповіддю ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві від 23.11.2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію від 04.11.2002 року НОМЕР_1 перебуває на обліку в ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві як платник податків з 11.11.2002 року по 17.11.2015 року перебував на загальній системі оподаткування; згідно декларацій про доходи, поданих до ДПІ за 2002 р., 2003 р., 2004 р., доходів не отримував; за період з 01.01.2005р. по 17.11.2015р. звітність до ДПІ не надавалась.

Відповідно до відомостей з реєстру страхувальників ПФУ, ОСОБА_2 з 04.11.2002 року рахується таким, що має свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи.

Управлінням Пенсійного фонду України в Святошинському районі м.Києва 29.04.2014 року направлено ОСОБА_2 лист, де зазначено, що у зв'язку із несвоєчасним повідомленням ним про працевлаштування, виникла переплата пенсії та індексації за період з 08.09.2009 року по 30.04.2014 року в сумі 5 812 грн. 43 коп., яка згідно розпорядження начальника управління буде відраховуватись по 20% від розміру пенсії, починаючи з 01.06.2014 року.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, облік усіх застрахованих осіб та персоніфікований облік надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також персоніфікований облік коштів накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Згідно із статтею 15 Закону, страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду, а особи, визначені статтею 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

Зняття з обліку страхувальника здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, страхувальників - фізичних осіб-підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок страхувальника та проведення остаточного розрахунку, а страхувальників, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» - за їх заявою після проведення передбачених законодавством перевірок страхувальника, звірення рахунків з ним і проведення остаточного розрахунку.

Після реєстрації платникові збору видається повідомлення за формою згідно додатку 2 Інструкції, яке наявне у позивача.

Зняття з обліку платника збору проводиться на підставі інформаційного повідомлення органу державної реєстрації про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи за умов, визначених законодавством.

Органи Пенсійного фонду створюють окрему облікову базу платників, які обрали спосіб оподаткування доходів за фіксованим та єдиним податком. Інформацію з цього приводу районні управління Пенсійного фонду отримують в органах Державної податкової адміністрації України на підставі Угоди про інформаційне співробітництво між Пенсійним фондом України та Державною податковою адміністрацією України від 21.04.1999 року.

Відповідно до вказаного вище порядку, ОСОБА_2 07.11.2002 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва із особистою заявою і Свідоцтвом про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи від 04.11.2002 року №20789 стосовно реєстрації його як суб'єкта підприємницької діяльності в органах Пенсійного фонду.

У зв'язку із вказаною вище реєстрацією позивача як суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи в Управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, останній з 04.11.2002 року згідно даних системи персоніфікованого обліку (реєстру страхувальників) зареєстрований як фізична особа-підприємець і як платник збору до Пенсійного фонду.

При цьому, як встановлено судами, жодних документів, на підтвердження того, що позивач знятий з реєстрації як фізична особа-підприємець до Управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва позивачем не надано, а також ним не надано жодних відомостей, з якої дати ним припинено діяльність як фізичної особи-підприємця, що унеможливлює припинення утримання з його пенсії.

Крім цього, з 01.07.2004 року набрав чинності Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», на підставі якого був створений Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до пункту 2 «Прикінцевих положень» Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», усі діючі юридичні особи та фізичні особи - підприємці, створені та зареєстровані до 01.07.2004 року, відомості про яких не включені до Єдиного державного реєстру, зобов'язані подати державному реєстратору відповідно до вимог статті 19 цього Закону реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру. Державний реєстратор після отримання від юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців реєстраційної картки зобов'язаний включити відомості про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і видати їм виписку з Єдиного державного реєстру.

Як встановлено судами, ОСОБА_2 відповідних дій не здійснив: не подав відповідачу заяву про включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідні відомості в даному реєстрі щодо позивача відсутні. Як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, це не припиняє правовий статус позивача як фізичної особи - підприємця, який виник у позивача на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи, про видачу якого зроблено запис в журналі обліку реєстраційних справ від 04.11.2002 року за НОМЕР_1, яке на час розгляду справи є чинним.

Механізм взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування затверджений Постановою Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку взяття на облік та зняття з обліку в органах Пенсійного фонду України платників єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 27.09.2010 року №21-6, яка набрала чинності 01.01.2011р., відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

У разі звільнення (припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення припинення діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, шляхом подання заяви.

Як встановлено судами, ОСОБА_2 із зазначеною заявою до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва не звертався і не повідомляв відповідача у встановленому законом порядку про припинення ним діяльності, пов'язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що наявність у ОСОБА_2 чинного Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи від 04.11.2002 року НОМЕР_1, свідчить про збереження за ним права зайняття підприємницькою діяльністю, а посилання позивача на те, що адвокатська діяльність не є по суті підприємницькою діяльністю, а тому останній не має статусу фізичної особи - підприємця, спростовуються наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи від 04.11.2002 року за НОМЕР_1, виданого на ім'я позивача.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій, є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки судів щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 24.03.2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва про визнання рішення нечинним та стягнення незаконно утриманих коштів - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз