Справа № 285/397/16-а
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Літвін О.О.
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"08" листопада 2016 р. Справа № 285/397/16-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Шевчук С.М.

суддів: Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Витрикузи В.П.,

сторін та їх представників: пред. відповідача Кошман Л.А.; позивача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області на постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "23" травня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про визнання протиправною постанови ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 23 травня 2016 року задоволено позов ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.

Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Козлова В.В. від 19 січня 2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_4 виконавчого збору у розмірі 680 грн.;

Стягнуто з відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області на користь ОСОБА_4 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.

Вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідач звернувся до Житомирського апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить назване рішення суду скасувати та закрити провадження у справі.

На підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору є правомірними, адже згідно зі ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом та оскільки у даному випадку на виконанні знаходиться виконавчий лист, виданий за рішенням суду, яке прийняте в порядку цивільного судочинства, то у відповідності до ст.181 КАС України, ст.ст. 383, 384 ЦПК України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори про оскарження дій органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень у цивільних справах.

Розглянувши доводи, наведені у апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Житомирського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з огляду на наступне.

Щодо доводів апелянта про закриття провадження у справі у зв'язку з тим, що дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, слід вказати наступне.

Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України "Про виконавче провадження".

Справи за позовами про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) належать до справ адміністративної юрисдикції незалежно від суб'єкта звернення до суду (частина п'ята статті 82 Закону України "Про виконавче провадження").

А оскільки, за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом, тому юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Щодо правомірності винесення старшим державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору від 19.01.2016року, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 11.01.2016 р. старшим державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Козловим В.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №285/5398/13ц виданого 30.12.2015 р. Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області у справі про поділ кафе.

Боржнику ОСОБА_4 у вищевказаній постанові надано строк для добровільного виконання рішення до 18.01.2016 р., крім того старшим державним виконавцем було попереджено ОСОБА_4, що в разі невиконання рішення в наданий строк, його виконання буде здійснено в примусовому порядку зі стягненням виконавчого збору та витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

З акту державного виконавця від 19.01.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 розпочала будівельні роботи в кафе, однак в термін, наданий для самостійного виконання судового рішення, виконати його не встигла. У зв'язку з цим, 19.01.2016 р. старшим державним виконавцем ВДВС Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Козловим В.В. винесено постанову про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в сумі 680 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам в справі слід вказати, що спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а саме січень 2016року.

При винесенні судового рішення, суд першої інстанції керувався правовою позицією висловленою у постанові Верховного Суду України від 6 липня 2015 року в справі № 6-785цс15. Відповідно до якої сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Однак, колегія суддів вважає, що обумовлена правова позиція не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки при розгляді справи № 6-785цс15, суд керувався положенням Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, що була чинна на дату виникнення правовідносин у справі № 6-785цс15.

Станом на дату виникнення спірних правовідносин по стягненню з позивача виконавчого збору, до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" були внесені зміни Законом №191-VIII від 12.02.2015року, відповідно до яких:

"...У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом..."

Відповідно до п.п. 3.7.1 п. 3.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N 512/5 від 02.04.2012, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за N 489/20802 (редакції чинній на дату винесення спірної постанови) постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Відтак, з дати внесення зазначених змін, Закон України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавчий збір стягується по закінченню строку, встановленого частиною другою статті 25 названого Закону для самостійного його виконання, незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Стосовно ж доводів позивача, що для виконання зазначеного виконавчого документу в добровільному порядку потребувало значного обсягу часу, то колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 35 та 36 названого Закону, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам. Водночас, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Позивач наданим йому правом не скористався. До закінчення строку наданого на добровільне виконання названого виконавчого документу до суду та/або до державного виконавця із заявою про відстрочку або розстрочку виконання не звертався.

З огляду на вказані положення законодавства та обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідач при винесенні постанови про стягнення з позивача виконавчого збору від 19.01.2016року діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до приписів законодавства в редакції, що діяла на дату винесення такої постанови.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржуване рішення суду не відповідає дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду скасувати прийняттям нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області задовольнити частково, постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від "23" травня 2016 р. скасувати, прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 у задоволенні позову до Відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області про визнання протиправною постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя С.М. Шевчук

судді: А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Відділ державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області вул.Соборності, 13,м.Новоград-Волинський,Житомирська область,11700

4-третій особі: - ,