Справа № 802/817/16-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/817/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Крапівніцька Н.Л.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

03 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача Власюка О.В.

представника відповідача Пупеної Т.А.

представника відповідача Кондратенка Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :
В червні 2016 року позивач - ОСОБА_2 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними.

Вінницького окружного адміністративного суду постановою від 14.09.2016 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі, в свою чергу представники відповідача заперечили проти апеляційної скраги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як досліджено з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_2 , 31 липня 2014 року був призваний на військову службу за мобілізацією Козятинським РВК Вінницької області. Під час проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 , де за позивачем був закріплений автомобіль УРАЛ-4320, в/н НОМЕР_2 , за участю ОСОБА_2 сталась дорожньо-транспортна пригода.

Позивач зазначає, що 21 серпня 2014 року, близько 11 год. 20 хв. він знаходився на Ужгородський ділянці військового полігону військової частини НОМЕР_3 на директрисі БМП -2, де отримав наказ доставити до табірного містечка полігону особовий склад відділення на автомобілі УРАЛ (б/н). Не маючи впевненості в технічному стані вказаного автомобіля, та не бажаючи піддавати ризику особовий склад, змушений виконувати наказ, а з метою випробування вказаного автомобіля - здійснив пробний заїзд, під час якого відбулось перекидання автомобіля внаслідок якого, як вказує ОСОБА_2 , отримав тілесні ушкодження.

Протягом тривалого часу ОСОБА_2 лікувався в різних медичних закладах. Козятинською міжрайонною МСЕК 29 березня 2016 року була встановлена третя група інвалідності, причиною інвалідності в довідці вказано загальне захворювання.

Позивач, вважаючи, що командування військової частини, приховало факт дорожньо-транспортної пригоди з його участю звернувся до суду з адміністративним позовом.

За результатом розгляду справи, суд першої інстанції, керуючись положеннями Закону України Про пенсійне забезпечення, прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями і військовозобов`язаними, які призвані на збори (далі - військовослужбовці), професійних захворювань, отриманих ними під час проходження військової служби (зборів), та аварій, що сталися у військових частинах, військово-навчальних закладах, установах, організаціях Збройних Сил України, структурних підрозділах центрального апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України (далі - військові частини), визначено Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України Затвердженої Наказом Міністра оборони України 06.02.2001 N 36 ( далі Інструкція № 36).

Згідно п.1.5. Інструкції № 36, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища, що сталися під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень (заподіяних іншою особою), гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також випадки смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Відповідно п. 1.6. Інструкції № 36, за результатами розслідування нещасних випадків складається акт (додаток 1 до Інструкції). Нещасні випадки, на які складається акт про нещасний випадок, реєструються у журналі реєстрації потерпілих від нещасних випадків (додаток 2 до Інструкції).

Отже, нещасний випадок (під час проходження військової служби) це певна подія яка сталася з військовослужбовцем та в наслідок якої його життю чи здоров`ю була завдана певна шкода. При цьому у відповідності до вимог даної інструкції у випадку настання такого нещасного випадку проводиться розслідування та складається відповідний акт про його результати у якому зазначається про факт наявності або відсутності події нещасного висновку.

Згідно з матеріалами справи, командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 , на підставі подання начальника Західного територіального управління військової служби правопорядку №1/4585 від 22.10.2014 року, було призначено спеціальне службове розслідування по факту нещасного випадку відносно солдата ОСОБА_2 , що було проведено комісійно у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних силах України, затвердженої наказом №36, на підставі даних та матеріалів, наявних у пункті постійної дислокації військової частини. За результатами даного розслідування було складено Акт розслідування нещасного випадку (а.с. 44-46 ), а також видано наказ №1262 від 01.12.2014 року про результати проведення службового розслідування ( а. с. 51-53 ).

Згідно з матеріалами справи, а саме з матеріалів розслідування нещасного випадку відносно солдата ОСОБА_2 (а.с. 43-63) встановлено, що комісію з розслідування, зокрема визначено, що травма отримана солдатом ОСОБА_2 за невідомих обставин. З`ясувати достовірно чи був солдат ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння або під дією наркотичних речовин не можливо. Причини та умови отримання травми солдатом ОСОБА_2 з`ясувати неможливо, у зв`язку з відсутністю даного військовослужбовця, не встановлено свідків, що могли б дати пояснення про даний випадок. Комісія не мала змоги відібрати пояснення у самого потерпілого та витребувати в нього копії наявних медичних документів, у зв`язку з тим, що його місце перебування не було встановлено (позивач самовільно залишив військову частину).

Також встановлено, що 21.08.2014 року солдат ОСОБА_2 , обов`язкового медичного огляду перед виїздом не проходив, наряд на вихід автомобіля УРАЛ-4320 в/н НОМЕР_2 відповідальною особою не виписувався, в журналі реєстрації виходу та повернення автомобілів в парк також відсутні відмітки. Окрім викладеного також з`ясовано, що капітан ОСОБА_3 був відряджений з 30.07.2014 року, до іншого підрозділу для виконання службових обов`язків, а тому не міг віддавати розпорядження солдату ОСОБА_2 в серпні 2014 року.

Отже, з наслідками проведення вказаного розслідування комісія прийшла до висновку про відсутність події нещасного випадку відносно ОСОБА_2 .

Згідно з п.2.1 Інструкції № 36 про кожний нещасний випадок очевидець (або сам потерпілий) повинен негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

Нещасний випадок, про який потерпілий з об`єктивних причин або за станом здоров`я не зміг своєчасно повідомити командування військової частини, та той випадок, від якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується на підставі рапорту потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, у порядку, встановленому пунктом 2 Інструкції.

Отже, у випадку настання події (нещасного випадку), що спричинила завдання шкоди здоров`ю чи життю військовослужбовця, сам потерпілий або особа яка стала свідком такої події зобов`язані негайно повідомити свого безпосереднього командира про факт такої події.

Згідно матеріалів справи, позивач не надав жодних відомостей які б свідчили факт отримання ним травми під час несення ним військової служби та вжиття ним чи іншими особами заходів щодо повідомлення командування про факт такої події, наявність якої також не підтверджена за наслідками проведення вказаного розслідування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки з врахуванням обставин справи судом не встановлено, факту вчинення керівництвом дій спрямованих на приховування факту події ДТП за участю позивача та отримання ним тілесних ушкоджень, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для видачі відповідачем відповідної довідки.

З урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини сторін, та встановлених обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку про необгрунтованість заявлених позивачем вимог, які правомірно залишені судом першої інстанції без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 листопада 2016 року.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.