Справа № 805/2341/16-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Христофоров А.Б.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року справа №805/2341/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Казначеєва Е.Г.

ОСОБА_2

Секретаря судового засідання: Борисова А.А.

За участю представників:

позивача не зявився,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року по справі № 805/2341/16-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про визнання нечинною податкової вимоги про сплату єдиного внеску від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23на суму 401 582,84 грн., -

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» (далі позивач, ТОВ «Сади Донбасу») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач, Костянтинівська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області) з вимогами про визнання нечинною вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 на суму 401 582,84 грн. (арк. справи 4-6).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року вищенаведений адміністративний позов задоволено, скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 на суму 401 582,84 грн. (арк. справи 85-88).

Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідачем (далі апелянт, Костянтинівська ОДПІ) подано апеляційну скаргу, в якій останній посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки на думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що вимога була сформована відповідачем внаслідок подання позивачем відповідної звітності з єдиного внеску, що підтверджується карткою особового рахунку позивача, тому позивач повинен сплатити вказану у наведеній звітності суму боргу з єдиного внеску, при цьому, апелянт вказав, що додані позивачем сертифікати ТПП жодним чином не підтверджують настання форс-мажорних обставин, що звільняють останнього від сплати єдиного внеску. Тому апелянт вважає, що ним правомірного та в рамках діючого законодавства сформована вимога зі сплати єдиного внеску (арк. справи 91-94).

Таким чином спірним питанням даної справи є наявність підстав у відповідності до вимог чинного законодавства для звільнення позивача від сплати своїх зобовязань.

У судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача до судового засідання не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» () є юридичною особою, розташоване за адресою: вул. Юбілейна, 38, с. Полтавка, Костянтинівський район, Донецька область, 85172.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, 04 квітня 2016 року Костянтинівською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області сформована та направлена на адресу позивача податкова вимога № Ю-218-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у сумі 401 582,84 грн. Вказана вимога сформована станом на 31 березня 2016 року (арк. справи 39).

Із пояснень відповідача вбачається, що вказана вище вимога включає недоїмку з єдиного внеску, яка обліковується за товариством за період з 20 травня 2015 року по 21 березня 2016 року (включно) (арк. справи 80), а з наявного в матеріалах даної справи розрахунку заборгованості ТОВ «Сади Донбасу» по єдиному внеску станом на 15 серпня 2016 року вбачається, що товариством сплачено частина суми боргу по вказаній вимозі (останній платіж 20 листопада 2015 року) (арк. справи 68, 69).

Таким чином спірним періодом за даною вимогою є період з 20 травня 2015 року по 31 березня 2016 року.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що позивачем було використано право на позасудове врегулювання спору:

1) шляхом адміністративного оскарження вимоги до податкових органів вищого рівня (арк. справи 7-10, 36-38), за розглядом яких рішенням ДФС у Донецькій області №14053/6/99-99-11-02-02-25 від 29.06.2016 року рішення Головного управління ДФС у Донецькій області №2427/10/05-99-10-01-12-1 від 11.05.2016 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-218-23 від 04.04.2016 року залишено без змін, а скаргу товариства залишено без задоволення (арк. справи 9-18).

2) та у судовому порядку за результатами розгляду позовних заяв, поданих раніше:

- за постановою Донецького окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року по справі № 805/358/16-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31 травня 2016 року якими скасована вимога Костянтинівської ОДПІ № Ю-218-23 від 04 листопада 2015 року у сумі 413 782,86 грн. про сплату ТОВ «Сади Донбасу» боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування сума за якою виникла за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року;

- за постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року якою скасована постанова Донецького окружного адміністративного суду від 05 квітня 2016 року по справі № 805/90/16-а - прийнято рішення про скасування вимоги Костянтинівської ОДПІ № Ю-218-23 від 02 жовтня 2015 року про сплату ТОВ «Сади Донбасу» недоїмки з єдиного внеску за період з січня по вересень 2015 року у розмірі 415 101,13 грн.;

- за ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2016 року якою залишена без змін постанова Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2016 року по справі № 805/840/16-а - прийнято рішення про відмову у скасуванні вимоги Костянтинівської ОДПІ № Ю-218-23 від 01 грудня 2015 року про сплату ТОВ «Сади Донбасу» недоїмки з єдиного внеску за період з лютого по листопад 2015 року у розмірі 403 782,87 грн.

Як вказувалось судом вище, товариство звернулось до суду з вимогами про скасування податкової вимоги № Ю-218-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску у сумі 401 582,84 грн., до якої станом на 31 березня 2016 року входить несплата єдиного внеску за період з 20 травня 2015 року по 21 березня 2016 року (арк. справи 39).

Таким чином, з урахуванням рішення суду, яке набрало законної сили, спірним у даній справі залишився період з грудня 2015 року по лютий 2016 року.

З приводу цього колегія суддів зауважує, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з проведенням адміністративної реформи» від 04 липня 2013 року № 406-VII до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» № 2464-VI (далі - Закон №2464-VI) та ПК України внесено зміни, відповідно до яких право адміністрування єдиного внеску, яке раніше було у органів Пенсійного фонду України, передано органам доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов'язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VI).

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464-VI передбачено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; виконувати інші вимоги, передбачені цим Законом.

При цьому як вказувалось судом вище, суд дійшов висновку про те, що у розумінні пунктів 93 та 94 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 2464 в рамках Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» від 02 вересня 2014 року № 1669 позивач звільнений від сплати єдиного внеску, але суд частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII, який набув чинності 15 жовтня 2014 року та визначав тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону встановлено, що територією проведення антитерористичної операції є територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України 1669 внесено зміни до Закону України від 8 липня 2010 року № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме підпункт б) розділ VIII «Прикінцеві та перехідні положення» було доповнено пунктом 9-3 (який згідно з Законом України від 02.03.2015 р. № 219-VІІІ перейменований в пункт 9-4) такого змісту:

«9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обовязків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обовязків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються».

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу». Тобто, в силу положень п. 9-3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464, який надалі вважається пунктом 9-4 законодавець має на увазі, що позивач звільняється від виконання зобовязань платника єдиного внеску, встановлених частиною 2 статті 6 ЗУ № 2464 тільки в частині своєчасності та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а не звільнятись від сплати єдиного внеску взагалі, а таке звільнення щодо своєчасності сплати єдиного внеску встановлено лише за наявності відповідної заяви, що повинна бути подана платником до контролюючого органу не пізніше, ніж 30 календарних днів після закінчення проведення АТО.

При цьому колегія судді звертає увагу, що вказана норма проіснувала з 15 жовтня 2014 року до 01 січня 2016 року, внаслідок її виключення згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII.

Проте вказаним Законом № 1669 не конкретизований період, в який такий платник повинен виконати зобовязання, встановлені частиною 2 статті 6 ЗУ № 2464, отже право виконання вказаних зобовязань зберігається за платником до закінчення АТО, яка триває станом на час складення контролюючим органом податкової вимоги та станом на час винесення даного рішення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, позивач 30 березня 2016 року звертався до Костянтинівської ОДПІ із заявою про звільнення на підставі статті 9-3 Закону України №2464 від виконання обовязків, визначених частиною 2 статті 6 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» на період з 14 квітня 2014 року до закінчення АТО (арк. справи 150), а також з заявою від 02 березня 2016 року про списання податкового боргу (арк. справи 149), процедура якої визначена ПК України.

До того ж в період проведення антитерористичної операції, позивач звертався з заявою до Торгово-промислової палати України та ним отримано Сертифікати (висновки) ТПП № 2853 від 04 лютого 2015 року, № 4549 від 22 червня 2015 року про підтвердження обставин непереборної сили (арк. справи 28-29, 30-31).

Крім того, 11 березня 2015 року Торгово-промисловою палатою України надано відповідь № 1124/05-5.4 ТОВ «Сади Донбасу» та розяснила, що Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», яким звільнено осіб від виконання своїх обовязків визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування» на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Судом апеляційної інстанції з метою повного, всебічного та правильного розгляду справи в частині вірної суми недоїмки з єдиного внеску витребувано у відповідача розрахунок сум, що входили по спірної вимоги № Ю-218-23 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску, до якої станом на 31 березня 2016 року входить несплата єдиного внеску за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року, з урахуванням того, що норма в частині звільнення від сплати зобовязань проіснувала з 15 жовтня 2014 року до 01 січня 2016 року (внаслідок її виключення згідно із Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII) спірна вимога підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску по 31 грудня 2015 року, за інший період відповідачем правомірно сформована вимога та віднесені суми єдиного внеску до вказаної вимоги.

3 урахуванням того, що Законом № 1669, та перехідними положеннями Закону № 2464 на час проведення АТО не конкретизовано період виконання платником своїх обовязків визначених частиною 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове соціальне страхування», а вимога відповідача про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 впливає на майновий стан сторони та є виконавчим документом, тому колегія суддів вважає, що позивач виконав усі вимоги законодавства, що є підставою для звільнення останнього з 14 квітня 2014 року по 01 січня 2016 року від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань щодо своєчасної сплати єдиного внеску, оскільки у позивача є можливість сплатити суми єдиного внеску до закінчення АТО за період з 14 квітня 2014 року по 01 січня 2016 року.

Таким чином, з урахуванням розрахунку сум, що входять до спірної вимоги, остання підлягає скасуванню на суму 333 216,87 грн.

До того ж колегія судді звертає увагу, що в позовній заяві позивач зауважував на тому, що відповідач неправомірно внаслідок сплати позивачем єдиного внеску з 2016 року зараховує його в рахунок попередніх періодів, проте суд не приймає такі посилання позивача до уваги, оскільки така процедура прямо встановлена ЗУ № 2464 та належить до повноважень контролюючих органів. До того ж правомірність зарахування коштів не є предметом даного позову.

На підставі викладеного колегія робить висновок, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, шляхом не взяття до уваги вищенаведені обставини, які стали підставою для скасування судом першої інстанції у повному обсязі вимоги відповідача, що відповідно до вимог статті 202 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового. Всі здійснені документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до вимог частини 3 статті 94 КАС України відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 195, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року по справі № 805/2341/16-а, - задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року по справі № 805/2341/16-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області про визнання нечинною податкової вимоги про сплату єдиного внеску від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 на суму 401 582,84 грн., - задовольнити частково.

Скасувати вимогу Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області від 04 квітня 2016 року № Ю-218-23 про сплату єдиного внеску на суму 333 216,87 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сади Донбасу» витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі 4 997,89 грн.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 10 листопада 2016 року.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Суддів: Е.Г. Казначеєв

ОСОБА_2