Справа № 826/26265/15
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

10 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Желтобрюх І.Л.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу позивача - громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 (подану представником позивача - адвокатом Сергієнко Павлом Володимировичем) на ухвалу Окружного адміністративного суд міста Києві від 27 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року позивач, громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- скасувати рішення Державної міграційної служби України про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту №229-15 від 25 березня 2015 року;

- зобов'язати Державну міграційну службу України визнати біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, позивачем (від імені якого діє представник - адвокат Сергієнко Павло Володимирович) подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

У адміністративному позові зазначено, що позивачем у справі є громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, тел..: НОМЕР_1; представник позивача (діє на підставі довіреності від 30 вересня 2015 року, посвідченої Першим Київським місцевим центром з надання безоплатної вторинної юридичної допомоги та зареєстрованої за №121): Сергієнко Павло Володимирович, адреса: АДРЕСА_2, тел..: НОМЕР_2 (а.с. 4).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 лютого 2016 року відкрито провадження у адміністративній справі №826/26265/15 та призначено попереднє судове засідання на 24 березня 2016 року о 08:30 год. (а.с.1).

Зазначену ухвалу 12 лютого 2016 року вручено представнику позивача - Сергієнко Павлу Володимировичу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 29).

22 березня 2016 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання позивача про перенесення дати судового засідання, зареєстроване за вх.. №22542/16 (далі - клопотання за вх.. №№22542/16 ) (а.с.77).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 березня 2016 року задоволено клопотання позивача та відкладено розгляд справи на 19 квітня 2016 року о 13:00 год. (а.с.81).

Повістка про виклик вручена представнику позивача - Сергієнко Павлу Володимировичу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.84).

Згідно з Довідкою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року судове засідання у справі №826/26265/15 відкладено у зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі (а.с. 85).

Повісткою про виклик повідомлено про те, що судове засідання відбудеться 21 червня 2016 року о 09:00. Зазначену повістку вручено нарочно представнику позивача - Сергієнко Павлу Володимировичу, що підтверджується підписом останнього без зазначення дати вручення (а.с. 86).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 червня 2016 року відкладено розгляд справи №826/26265/15 на 26 липня 2016 року о 12:10 - у зв'язку з неявкою у судове засідання позивача (представника позивача) (а.с. 91).

Повісткою про виклик повідомлено про те, що судове засідання відбудеться 26 липня 2016 року о 12:01 год. Зазначену повістку 27 червня 2016 року вручено представнику позивача - Сергієнко Павлу Володимировичу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 94).

Згідно з Довідкою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 липня 2016 року, через неявку осіб, які беруть участь у справі, суд дійшов висновку про можливість перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмово провадження (а.с.95).

За результатами розгляду попереднього судового засідання у письмовому провадженні, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року позовну заяву громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 - залишено без розгляду (а.с. 96).

Постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за відсутності поважних причин повторно не з'явився в судове засідання, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначених положень вбачається, що визначальними умовами можливості виконання вказаного процесуального обов'язку суду є неналежне ставлення позивача до наданих йому прав визначених Кодексом адміністративного судочинства України в поєднанні з дотриманням судом належного сповіщення останнього про дату час та місце судового засідання.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19 травня 2015 року (К/800/5183/14).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями. Повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі, з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов'язковою. Судовий виклик або судове повідомлення осіб, які беруть участь у справі, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур'єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки, складеного відповідно до статті 34 цього Кодексу факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), електронною поштою, телефонограмою, опублікування у друкованому засобі масової інформації.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що повістки про виклик надсилаються судом особам, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Як з вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення повістки про виклик надсилались представнику позивача - Сергієнко Павлу Володимировичу (а.с. 29, 84, 86, 94).

Дійсно, згідно з ч. 5 ст. 33 Кодексу адміністративного судочинства України якщо фізична особа, яка бере участь у справі, діє через представника і суд не вважає її особисту участь обов'язковою, він може направити повістку лише представникові.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що 22 березня 2016 року до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшло клопотання позивача про перенесення дати судового засідання за вх.. №22542/16. У клопотанні, яка подане позивачем, зазначено, що він просить повідомити його особисто про дату судового засідання (а.с.77).

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, мають право знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються їхніх інтересів.

Натомість, повістка про виклик до Окружного адміністративного суду міста Києва (про призначення судового засідання на 19 квітня 2016 року о 13:00 год.) вручена представнику позивача - Сергієнко Петру Володимировичу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 84).

Враховуючи викладене та зміст клопотання позивача за вх.. №22542/16, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач виявив бажання щодо повідомлення його особисто про дату судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Так, 11 жовтня 2016 року Київським апеляційним адміністративним судом на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва було направлено судовий запит вих.. №… відповідно до якого суду першої інстанції необхідно надати відомості які підтверджують насилання особисто позивачу повісток про виклик (а.с. 117).

07 листопада 2016 року до Київського апеляційного адміністративного суду від суду першої інстанції надійшла відповідь на запит. Зазначено, що відправлення кореспонденції по даній адміністративній справі здійснювалось на адресу представника позивача - адвоката Сергієнка Павла Володимировича (АДРЕСА_2).

Згідно з ч. 1 ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не повідомив позивача належним чином про дату та час судового засідання, незважаючи на його клопотання вх.. №22542/16.

Згідно з ч. 10 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України вручення повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається також врученням повістки і цій особі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у ч. 10 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства йде мова про вручення повістки.

Проте позивачу не надсилались і копії процесуальних ухвал, постановлених судом першої інстанції (зокрема, ухвала про відкриття провадження у адміністративній справі від 01 лютого 2016 року).

Натомість, системний аналіз ч. 2 ст. 33 та п. 1 ч. 3 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України та наявність клопотання позивача за вх.. №№22542/16, дають підстави для висновку про те, що суд першої інстанції зобов'язаний повідомити позивача про дату, час та місце судового розгляду справи шляхом направлення йому повістки про виклик.

Так, за наявності відповідного клопотання позивача про особисте повідомлення його про дату, час та місце судового засідання, ч. 5 ст. 33 та ч. 10 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України не звільняє суд від обов'язку направити позивачу повістку про виклик.

Як зазначалось вищу, визначальними умовами можливості застосування судом п. 4 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України є неналежне ставлення позивача до наданих йому прав визначених Кодексом адміністративного судочинства України у поєднанні з дотриманням судом належного сповіщення останнього про дату час та місце судового засідання.

Враховуючи викладене, з'ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності правових підстав для залишення без розгляду адміністративного позову громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України у зв'язку з повторною неявкою у судове засідання позивача.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищезазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_4 (подану представником позивача - адвокатом Сергієнко Павлом Володимировичем) на ухвалу Окружного адміністративного суд міста Києві від 27 липня 2016 року - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суд міста Києві від 27 липня 2016 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.11.2016

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

І.Л. Желтобрюх

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Безименна Н.В.