Справа № 2а-12446/10/1370
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Київ К/800/32332/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Олендера І.Я., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2011 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року

у справі № 2а-12446/10/1370

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності-приватного підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Львівської області (правонаступником якої є Державна податкова інспекція у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області)

про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Суб'єкт підприємницької діяльності-приватний підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення № від 08 грудня 2010 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2011 року позов був задоволений повністю. Скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № від 08 грудня 2010 року, винесене ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2011 року було залишено без змін.

В касаційній скарзі ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області ДПС, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповідності до положень частини 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України у справі здійснено заміну відповідача - ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області ДПС його правонаступником - ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру від 05 липня 2013 року.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПА у Львівській області була проведена перевірка доза дотриманням суб'єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, а саме: господарської одиниці - магазину, що розташований за адресою: с. Ставчани Пустомитівського району, який належить суб'єкту господарської діяльності - ОСОБА_1, за результатами якої складений акт від 23 листопада 2010 року (зареєстрований в органі ДПС 08 грудня 2010 року за № 4104/13/01/23/НОМЕР_2).

За висновками акта перевірки позивачем були порушені, зокрема, вимоги пунктів 1, 2, 6, 10, 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», які полягали: у порушенні ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме в реалізації знаходились алкогольні напої на загальну суму 3437,25 грн., накладні на які відсутні; у відсутності контрольних стрічок при реєстраторі розрахункових операцій за 20-22 листопада 2010 року; у відсутності діючої книги обліку розрахункових операцій; у відсутності реєстратора розрахункових операцій при здійсненні розрахунків за готівку; у порушенні використання торгового патенту, а саме - торговий патент не знаходився на торговому місці та доступному для візуального огляду місці, а був представлений підприємцем в ході перевірки.

08 грудня 2010 року ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області на підставі вказаного акта перевірки прийняла рішення № , яким на підставі пункту 1 статті 17, статей 18, 21, 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосувала до ОСОБА_1 штрафні (фінансові) санкції у сумі 8064,50 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не допустив перевіряючи х до проведення перевірки, оскільки податковий орган завчасно не направив позивачу направлення на перевірку, що підтверджено показами свідків, з урахуванням того, що постановою Апеляційного суду Львівської області від 04 травня 2011 року у справі № 33-255/11 встановлено обставини щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення щодо порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послугу у діях позивача, з огляду на що застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на підставі фактів, вказаних у акті перевірки, є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) завданням органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Згідно пунктів 1, 2 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для виконання покладених на них завдань, органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ (далі - платники податків); здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного збору.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі коли зазначені в частині першій цієї статті органи державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції.

Згідно з положеннями частини 1 статті 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) посадові особи органу державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку: направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби; копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Частиною 2 статті 112 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що ненадання цих документів платнику податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та було підтверджено показами свідків, суб'єкт підприємницької діяльності - приватний підприємець ОСОБА_1 не допустила перевіряючих до проведення перевірки, направлення на перевірку підприємцю не пред'являлось, у журналі реєстрації перевірок посадові особи ДПА у Львівській області не зробили запису про перевірку, будь-якої перевірки перевіряючі не проводили та документів для огляду не вимагали.

Крім іншого, судами було встановлено, що постановою Апеляційного суду Львівської області від 04 травня 2011 року у справі № 33-255/11 були встановлені обставини щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у діях позивача (арк. справи 88-90).

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд касаційної інстанції, про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій згідно оспорюваного рішення.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області підлягає залишенню без задоволення, а постанова Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2011 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 55, 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління Міндоходів у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: _____________________ Л.І. Бившева

Судді: _____________________ І.Я. Олендер

_____________________ Т.М. Шипуліна