Справа № 826/13584/16
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 листопада 2016 року письмове провадження № 826/13584/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області

треті особи ОСОБА_2, Державне підприємство "Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «Укрндпіцивільбуд», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

про визнання протиправним і скасування рішення, розпорядження, визнання протиправними дій та бездіяльності

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась громадянка ОСОБА_1 (далі також - позивач) з позовом до Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі також - відповідач-1), Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (далі також - відповідач-2), в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати рішення 13-тої сесії VI скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06.06.2012 №4 «Про затвердження Генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка»;

2) визнати протиправною бездіяльність Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, що полягає у невиконанні належним чином публічно-правових обов'язків у плануванні територій на місцевому рівні, зокрема, під час розроблення генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради;

3) визнати протиправними дії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо зміни затвердженого 06.06.2012 генерального плану села Петропавлівська Борщагівка;

4) визнати протиправним та скасувати розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 23.09.2015 №527 «Про надання дозволу на дострокове внесення змін до генерального плану села Петропавлівська Борщагівка».

29.09.2016 в судовому засіданні до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1, залучено ОСОБА_2, Державне підприємство «Український науково-дослідний і проектний інститут цивільного будівництва «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» (далі також - ДП "УКРНДПІЦИВІЛЬБУД"), та в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що оскаржуваним рішенням відповідача-1 від 06.06.2012 №4, яким затверджено генеральний план с. Петропавлівська Борщагівка, бездіяльністю відповідача-2, діями відповідачів щодо коригування затвердженого генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка, а також оскаржуваним розпорядженням відповідача-2 від 23.09.2015 №527 порушено встановлений законодавством порядок планування територій на місцевому рівні, та порушені права позивача, що і стало підставою для його звернення до суду.

Під час розгляду справи представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Відповідачем-1 та представником третьої особи ОСОБА_2 були надані суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких вони просили відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на обставини, наведені в поданих ними документах.

Відповідач-2 в судове засідання 29.09.2016 не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду.

Третя особа ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД» правами, передбаченими ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористалася, письмових пояснень та заперечень не надала.

07.10.2016 року представником позивача та представником третьої особи ОСОБА_2 подані письмові заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження. Справа розглянута в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів справи, з огляду на положення ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 13-тої сесії VI скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06.06.2012 №4 «Про затвердження генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка» (далі також - оскаржуване рішення) був затверджений генеральний план села Петропавлівська Борщагівка (далі також - генплан).

Позивач вважає оскаржуване рішення протиправним, оскільки, в порушення вимог законодавства, відповідачем-1 не було оприлюднено рішення, щодо розроблення проекту генплану та розроблений проект генплану, а також не була проведена у встановленому порядку процедура громадських слухань, щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проекту генплану. Крім того, позивач вважає що генплан розроблений та затверджений з порушенням вимог законодавства та державних будівельних норм, у тому числі внаслідок бездіяльності відповідача-2 який не виконав належним чином свої публічно-правові обов'язки у сфері містобудування.

Матеріали справи також свідчать про те, що Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області прийнято розпорядження від 23.09.2015 №527 «Про надання дозволу на дострокове внесення змін до генерального плану села Петропавлівська Борщагівка» (далі також - оскаржуване розпорядження).

На думку позивача, дії відповідачів щодо дострокового коригування генплану є протиправними, оскаржуване розпорядження суперечить законодавству України та інтересам територіальної громади с. Петропавлівська Борщагівка", та було прийняте відповідачем-2 з перевищенням наданих йому повноважень, а тому підлягає скасуванню судом.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно ст.10 Закону України «Про планування і забудову територій» (тут і далі нормативно-правові акти наведені в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), планування територій на місцевому рівні забезпечується відповідними місцевими радами та їх виконавчими органами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями відповідно до їх повноважень, визначених законом, і полягає у розробленні та затвердженні генеральних планів населених пунктів, схем планування територій на місцевому рівні та іншої містобудівної документації, регулюванні використання їх територій, ухваленні та реалізації відповідних рішень про дотримання містобудівної документації. Розроблення, погодження та експертиза містобудівної документації провадяться згідно з встановленими державними стандартами, нормами та правилами в порядку, визначеному законодавством.

За приписами ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин, затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Статтею 12 Закону України «Про основи містобудування» встановлено, що до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території - детальних планів територій.

Як визначено ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється також місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Частинами 2,5,6 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації є замовниками, організовують розроблення, внесення змін та подання генерального плану населеного пункту на розгляд відповідної сільської, селищної, міської ради. Рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.

У відповідності до положень ч.7 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконавчі органи сільських, селищних і міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в установлений строк:

1) подають пропозиції до проекту відповідного місцевого бюджету на наступний рік або про внесення змін до бюджету на поточний рік щодо потреби у розробленні містобудівної документації;

2) визначають в установленому законодавством порядку розробника генерального плану населеного пункту, встановлюють строки розроблення та джерела його фінансування;

3) звертаються до обласної державної адміністрації, Ради міністрів Автономної Республіки Крим (для міст обласного та республіканського Автономної Республіки Крим значення), Кабінету Міністрів України (для міст Києва та Севастополя) щодо визначення державних інтересів для їх урахування під час розроблення генерального плану населеного пункту;

4) повідомляють через місцеві засоби масової інформації про початок розроблення генерального плану населеного пункту та визначають порядок і строк внесення пропозицій до нього фізичними та юридичними особами;

5) забезпечують попередній розгляд матеріалів щодо розроблення генерального плану населеного пункту архітектурно-містобудівними радами відповідного рівня;

6) узгоджують проект генерального плану населеного пункту з органами місцевого самоврядування, що представляють інтереси суміжних територіальних громад, з метою врегулювання питань планування територій у приміських зонах.

Відповідно до ч.10 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

Згідно ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до ст.6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» актами місцевих державних адміністрацій є розпорядження голови місцевої державної адміністрації видані в межах його повноважень та накази керівники структурних підрозділів.

Статтею 2 Закону України «Про планування і забудову територій» серед основних завдань планування і забудови територій було визначено: урахування державних, громадських і приватних інтересів під час планування, забудови та іншого використання територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням та використання територій для містобудівних потреб; обґрунтування та встановлення режиму раціонального використання земель та забудови територій, на яких передбачена перспективна містобудівна діяльність; охорона довкілля та раціональне використання природних ресурсів тощо.

Згідно ст.18 Закону України «Про планування і забудову територій», для врахування громадських і приватних інтересів виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації в межах повноважень, визначених законом, крім іншого:

протягом двох тижнів після прийняття рішення про розроблення відповідної містобудівної документації, місцевих правил забудови повідомляють через засоби масової інформації про початок їх розроблення, а також про форми, місце і строк подання фізичними та юридичними особами пропозицій щодо цієї документації;

інформують про правові, економічні та екологічні наслідки планування території, а також про порядок врахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок, будівель і споруд, що оточують місце будівництва.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову, представником відповідача-1 надано суду копію рішення 26-тої сесії IV скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №5 від 20.01.2006 «Про корегування генерального плану с.Петропавлівська-Борщагівська, с.Чайки, та розробку проекту детального планування житлових масивів».

Одночасно представником відповідача-1 надано суду копію додатку до №14 газети «Трибуна Петропавлівської Борщагівки» від 20.01.2006, де на першій сторінці розміщена фотокопія рішення 26-тої сесії IУ скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського р-ну Київської обл. №5 від 20.01.2006 «Про розробку генерального плану с.Петропавлівська-Борщагівська, с.Чайки, та розробку проекту детального планування житлових масивів».

У додатково поданих до суду письмових поясненнях позивачем заявлено про сумніви у достовірності, належності та допустимості наданої суду представником відповідача-1 копії додатку до №14 газети «Трибуна Петропавлівської Борщагівки» від 20.01.2006, які викликані та ґрунтуються на явній невідповідності змісту прийнятого відповідачем-1 рішення змісту цього ж рішення, що було опубліковане, та які мають однакові номери і датовані одним числом.

Також, представником позивача до суду подана письмова заява про виключення документів з числа доказів і вирішення справи на підставі інших доказів.

В свою чергу, досліджуючи вказані документи та оцінюючи доводи позивача, суд прийшов до висновку, що при вирішенні справи ці документи не можуть братися до уваги та підлягають виключенню з числа доказів, оскільки їх оригінали не були надані суду, а зміст тексту наданої представником відповідача-1 копії рішення 26-тої сесії IУ скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського р-ну Київської обл. №5 від 20.01.2006, не відповідає та суттєво відрізняється від змісту тексту фотокопії рішення відповідача-1, з аналогічним номером та датою, у наданій представником відповідача-1 копії додатку до №14 газети «Трибуна Петропавлівської Борщагівки» від 20.01.2006, що унеможливлює встановити достовірність змісту прийнятого та опублікованого рішення відповідача-1.

Інших доказів, які б підтверджували факт виконання відповідачем-1 вимог Закону України «Про планування і забудову територій» щодо розміщення повідомлення через засоби масової інформації про початок розроблення генплану с. Петропавлівська Борщагівка, а також інформації про правові, економічні та екологічні наслідки планування цієї території, відповідачем-1 не надано.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні: генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій, детальні плани територій. Затвердження на місцевому рівні містобудівної документації, зазначеної у частині першій цієї статті, без проведення громадських слухань щодо проектів такої документації забороняється.

Аналогічні вимоги містять норми п.4.9, п.4.10 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 №290, та п.4.3 Державних будівельних норм України «Склад, зміст, порядок розроблення, погодження та затвердження генеральних планів сільських населених пунктів. ДБН Б.1.1-9:2009», затверджених наказом Мінрегіонбуду від 13.03.2009 №104 (далі також - ДБН Б.1.1-9:2009).

Згідно п.6 ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пропозиції громадськості мають бути обґрунтовані в межах відповідних законодавчих та нормативно-правових актів, будівельних норм, державних стандартів і правил та надаватися у строки, визначені для проведення процедури громадських слухань.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №555 затверджено Порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні (далі також - Порядок проведення громадських слухань), пунктом 3 якого визначено, що сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (у разі делегування їм таких повноважень) відповідно до частини третьої статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забезпечують:

оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками;

оприлюднення розроблених проектів містобудівної документації і доступ громадськості до зазначеної інформації;

реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації;

узгодження спірних питань між громадськістю і замовниками проектів містобудівної документації через погоджувальну комісію;

оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості до проектів містобудівної документації.

Згідно п.4 Порядку проведення громадських слухань, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад оприлюднюють у двотижневий строк прийняті органами місцевого самоврядування рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації шляхом опублікування таких рішень у засобах масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

Оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п.6.1 ДБН Б.1.1-9:2009, закінченням розроблення генерального плану є дата подання його сільській раді для організації погодження, експертизи та громадського обговорення, а введенням у дію - дата затвердження.

Згідно ч.5 ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» Оприлюднення проектів містобудівної документації на місцевому рівні є підставою для подання пропозицій громадськості до відповідного органу місцевого самоврядування.

В письмових запереченнях проти позову представником відповідача-1 заявлено про те, що зазначені вимоги законодавства були виконані повністю, на підтвердження чого суду була надана копія спецвипуску газети «Трибуна Петропавлівської Борщагівки» від 30.05.2011, де на першій сторінці розміщено повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості до матеріалів генерального плану території села Петропавлівська Борщагівка Київської області.

Оцінюючи зазначені доводи представника відповідача-1, суд вказує на наступне.

Згідно п.11 ст.21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок проведення громадських слухань визначає Кабінет Міністрів України.

У відповідності до ч.1 ст.52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Порядок проведення громадських слухань, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №555, вперше був опублікований в газеті Урядовий кур'єр, 2011, 06, 02.06.2011 №99.

Таким чином дата набрання чинності Порядку проведення громадських слухань (02.06.2011) є більш пізньою, ніж дата що зазначена у наданій представником відповідача-1 копії спецвипуску газети «Трибуна Петропавлівської Борщагівки» від 30.05.2011.

Суд зазначає, що виходячи з імперативного обов'язку відповідача-1, як суб'єкта владних повноважень та органу місцевого самоврядування, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відповідач-1 порушив Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не виконав вимоги Порядку проведення громадських слухань, оскільки після набрання ним чинності відповідач-1 не оприлюднив у належній формі повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті генерального плану села Петропавлівська Борщагівка.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, в газеті «Трибуна Петропавлівської Борщагівки» №15 (130) від 15.07.2011, виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради розміщено оголошення про проведення 28.07.2011 громадських слухань з обговорення генерального плану забудови села Петропавлівська Борщагівка.

Проте зміст зазначеного оголошення повністю не відповідає вимогам, що встановлені п.5 Порядку проведення громадських слухань, відповідно таке оголошення не може вважатися належним повідомленням про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації, адже відповідачем-1 не були виконані імперативні законодавчі норми щодо його змісту.

Згідно ч.11 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується шляхом його розміщення на веб-сайті органу місцевого самоврядування та у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, а також у загальнодоступному місці у приміщенні такого органу, крім частини, що становить державну таємницю та належить до інформації з обмеженим доступом відповідно до законодавства.

У відповідності до п.4 Порядку проведення громадських слухань, оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів (планшетів, макетів) у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через розповсюдження брошур і повідомлень, засоби масової інформації, що поширюються на відповідній території, а також розміщення інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.

Натомість відповідачем-1 не надано суду доказів оприлюднення у встановленому порядку та доказів розміщення на офіційному веб-сайті відповідної інформації та проекту генплану, який у подальшому був затверджений оскаржуваним рішенням відповідача-1.

Представником відповідача-1 надана суду копія спецвипуску газети «Трибуна Петропавлівської Борщагівки» від 07.07.2012, де на першій сторінці розміщена фотокопія оскаржуваного рішення 13-тої сесії VI скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06.06.2012 №4 «Про затвердження Генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка».

З посиланням на ту обставину, що оскаржене рішення що датоване 06.06.2012, представником відповідача-1 заявлено клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з пропущенням позивачем шестимісячного строку встановленого для звернення до адміністративного суду.

Щодо питання дотримання позивачем строків звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Виходячи з положень наведеної норми вбачається, що відлік строку звернення особи до суду, в контексті правовідносин, які досліджуються судом в межах розгляду даної справи, починається не з моменту прийняття оскаржуваного рішення, як про це зазначає представник відповідача-1, а з моменту коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути:

- день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи;

- день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує;

- день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії;

- день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав.

Наявні матеріали справи свідчать, що позивач з 1991 року зареєстрований та проживає не в селі Петропавлівська Борщагівка, а у місті Києві.

З матеріалів справи також вбачається, що про наявність оскаржуваного рішення позивач дізналася в липні 2016 року із листа виконавчого комітету відповідача-1 від 22.06.2016 №37 адресованого дочці позивача, при цьому безпосередньо про зміст оскаржуваного рішення позивач дізналась у серпні 2016 року із адресованого дочці позивача листа відповідача-1 від 03.08.2016 №68 до якого була додана копія оскаржуваного рішення.

Відповідно, з урахуванням наведених вимог Кодексу адміністративного судочинства України, саме з моменту отримання такого листа відповідача-1 від 03.08.2016 р. необхідно обраховувати строк звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

Жодних належних та допустимих доказів щодо одержання безпосередньо позивачем оскаржуваного рішення, або про обізнаність позивача про існування оскаржуваного рішення, відповідачем-1 не надано.

Оскільки позовна заява була подана позивачем до суду 30.08.2016, як це вбачається з матеріалів справи, суд вважає, що позивачем було дотримано строк звернення до адміністративного суду, встановленого Кодексу адміністративного судочинства України, а тому необґрунтованою є позиція відповідача-1, відтак заявлене представником відповідача-1 відповідне клопотання судом відхиляється.

З приводу заявлених позовних вимог щодо бездіяльності відповідача-2, суд вказує на наступне.

Системний аналіз норм Законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про землеустрій», «Про основи містобудування» свідчить про те, що відповідач-2, реалізуючи власні управлінські функції суб'єкта владних повноважень у сфері містобудування, зобов'язаний приймати участь у плануванні територій на місцевому рівні, зокрема у процесі розроблення генеральних планів населених пунктів.

Так, згідно п.6.3 ДБН Б.1.1-9:2009, після прийняття сільською радою рішення про розроблення генерального плану замовник згідно з чинним законодавством, поряд з іншим:

звертається до відповідної районної державної адміністрації стосовно одержання переліку та характеристики: спільних із суміжними територіальними громадами проблем соціально-економічного розвитку й використання території; об'єктів загальнодержавного та регіонального значення, розміщення яких має бути враховане при розробленні генерального плану;

визначає за погодженням із районним органом містобудування й архітектури перелік погоджувальних організацій (у завданні на проектування) відповідно до вимог чинного законодавства та конкретних умов використання даної території;

у випадках, коли загальнодержавні та регіональні інтереси й запропоновані умови їх реалізації не збігаються з інтересами сільського населеного пункту і не були внесені в завдання на проектування, проводить його погодження з управлінням містобудування і архітектури відповідної облдержадміністрації (спеціально уповноваженим органом із питань містобудування і архітектури АРК).

Між тим, матеріали справи свідчать про те, що відповідач-2 не виконав належним чином свої публічно-правові обов'язки, внаслідок чого генплан с. Петропавлівська Борщагівка був розроблений та затверджений відповідачем-1 з порушенням вимог законодавства та державних будівельних норм.

Як вбачається з викопіювання з генплану, пояснень позивача та інших матеріалів справи, затверджений оскаржуваним рішенням генплан не відповідає нормам містобудівного, земельного та іншого законодавства, у тому числі ДБНБ.2.4-1-94 «Планування і забудова сільських поселень», ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», та передбачає забудову території с. Петропавлівська Борщагівка багатоповерховими житловими будинками, вирубку зелених насаджень на місці їх будівництва. Так, позивачем надано копію рішення 12-тої сесії ХХIІ скликання відповідача-1 від 26.12.1997 та копію рішення 5-тої сесії ХХIV скликання відповідача-1 від 19.12.2002 № 73, які свідчать, про наявність на території с. Петропавлівська Борщагівка багаторічних зелених насаджень, що мали статус лісу І категорії.

Однак генпланом с. Петропавлівська Борщагівка, затвердженого оскаржуваним рішенням відповідача-1, не передбачено збереження вказаних зелених насаджень, а навпаки - передбачено будівництво багатоповерхових житлових будинків на земельних ділянках лісового фонду вкритих зеленими насадженнями. Також генпланом с. Петропавлівська Борщагівка, затвердженого оскаржуваним рішенням відповідача-1, передбачено забудову багатоповерховими житловими будинками земельної ділянки площею 2.6693 га, кадастровий номер :01:049:0008, з цільовим призначення: «Для будівництва і обслуговування санаторно-оздоровчих закладів», що прямо суперечить вимогам ст.48 Земельного кодексу України, оскільки на землях оздоровчого призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню або може негативно вплинути на природні лікувальні властивості цих земель.

Ці обставини підтверджують факт порушення прав та законних інтересів позивача та третіх осіб, залучених до участі у справі на стороні позивача, оскільки вони як члени територіальної громади с. Петропавлівська Борщагівка заінтересовані у збереженні зелених насаджень цього населеного пункту, недопущені проведення незаконної забудови та у забезпеченні сталого розвитку його територій і екологічної безпеки, який повинен здійснюватись з обов'язковим урахуванням громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій, та мають конституційне право на безпечне для життя і здоров'я довкілля.

Проте, внаслідок порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення та бездіяльності відповідачів, позивач та треті особи були протиправно позбавлені можливості реалізації своїх прав щодо доступу до відповідної інформації, подання пропозицій до проекту генплану та врахування її інтересів під час розроблення проекту генплану.

Підтвердженням цього є також результати містобудівного моніторингу генерального плану села Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області (аналітичний звіт) проведеного третьою особою ДП «УКРНДПІЦИВІЛЬБУД», в тексті якого прямо зазначено, що існуючий генплан не враховує ряд громадських та приватних інтересів.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у даний час відбувається процедура коригування генплану, про що відповідачем-2 видано оскаржуване розпорядження про надання дозволу на дострокове внесення змін до генерального плану села Петропавлівська Борщагівка.

Водночас, згідно п.9 ст.17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п'ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту. Питання про дострокове внесення змін до генерального плану населеного пункту може порушуватися за результатами містобудівного моніторингу перед відповідною сільською, селищною, міською радою відповідною місцевою державною адміністрацією.

Тобто, закон надає право місцевій адміністрації лише порушувати питання перед відповідною сільською радою про дострокове внесення змін до генерального плану, а не надавати дозвіл на таке внесення змін.

Відповідно до положень ст.17 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.12 Закону України «Про основи містобудування», ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.4.1 Порядку розроблення містобудівної документації, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.11.2011 №290, прийняття рішення про розроблення генерального плану, його затвердження, а також внесення змін до цієї містобудівної документації відноситься до повноважень та є компетенцією відповідної сільської, селищної, міської ради.

Статтею 35 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» встановлено, що місцеві державні адміністрації на відповідній території взаємодіють з сільськими, селищними і міськими радами, їх виконавчими органами та сільськими, селищними і міськими головами, при цьому місцеві державні адміністрації не мають права втручатися у здійснення органами місцевого самоврядування власних повноважень.

Відтак суд погоджується з доводами позивача про протиправність оскаржуваного розпорядження, оскільки воно прийняте відповідачем-2 поза межами наданих йому повноважень та суперечить законодавству України.

Закон України «Про місцеві державні адміністрації» є спеціальним законодавчим актом у сфері визначення організації, повноважень та порядку діяльності місцевих державних адміністрацій, а також порядку оскарження та скасування актів місцевих державних адміністрацій.

Згідно ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Доводи представника третьої особи ОСОБА_2 на недоведеність порушення законних прав та інтересів позивача суд вважає необґрунтованими враховуючи наступне.

Пунктом 7 Порядку проведення громадських слухань унормовано, що пропозиції до проектів містобудівної документації мають право подавати власники та користувачі земельних ділянок, розташованих на території, щодо якої розроблено проект містобудівної документації.

Позивачем надано суду копію Державного акту на право власності на земельну ділянку яка належить позивачу та розташована на території села Петропавлівська Борщагівка. Отже позивач є повноцінним суб'єктом права на врахування його інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, у тому числі, генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка.

Про порушення законних прав та інтересів територіальної громади внаслідок прийняття оскаржуваного рішення свідчить також факт вступу у справу в якості третіх осіб на стороні позивача великої кількості інших мешканців села Петропавлівська Борщагівка, які теж були не обізнані та не проінформовані належним чином про розроблення зазначеної містобудівної документації, і як наслідок - були позбавлені можливості врахування їх інтересів.

Доводи представника третьої особи ОСОБА_2 про неналежність наданих позивачем доказів не знайшли свого підтвердження під час їх дослідження та спростовуються наявними матеріалами справи.

Інших аргументованих заперечень і доказів, що можуть свідчити про необґрунтованість заявлених позовних вимог, або спростовують доводи і докази позивача, відповідачами та третьою особою ОСОБА_2 суду не надано.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд приходить до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, які свідчать про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що в ланцюгу юридичних фактів, попередній факт є підставою для виникнення наступного. Принцип ланцюга юридичних фактів в діяльності органу місцевого самоврядування означає, що всі дії та/або рішення органів влади, які в силу закону передують певному рішенню суб'єкта владних повноважень, мають бути правомірні. У випадку неправомірності будь-якої із дій та/або рішень у органу не виникає право на вчинення наступної дії в ланцюгу, а тому остаточне рішення в будь якому разі є неправомірним, оскільки не відповідає вимогам ч.2 ст.19 Конституції України.

Згідно п.6 Порядку проведення громадських слухань підставою для подання пропозицій до проектів містобудівної документації відповідному органу місцевого самоврядування є повідомлення про початок процедури їх розгляду, але, як встановлено судом, таке повідомлення не було оприлюднено відповідачем-1 у встановленому порядку.

Отже порушення відповідачем-1 порядку розгляду містобудівної документації на етапі громадських слухань є тією підставою за умов існування якої неможливе подальше прийняття ним оскаржуваного рішення про затвердження генерального плану села Петропавлівська Борщагівка.

Внаслідок недотримання порядку проведення процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості у проекті містобудівної документації, незалежно від того, чи виявлені порушення законодавства, подальші дії суб'єктів владних повноважень не можуть вважатись правомірними, а будь-яке прийняте на підставі цих результатів рішення підлягає скасуванню. Виключно правомірні рішення та дії суб'єктів владних повноважень та їх посадових осіб є юридичними фактами в адміністративній процедурі.

Відповідно не можуть вважатися правомірними подальші оскаржувані дії відповідачів щодо зміни генплану та оскаржуване розпорядження відповідача-2, позовні вимоги про скасування якого є похідним від позовних вимог про визнання противоправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача-1.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст.86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведені обставини, відповідачами не доведено правомірності оскаржуваного рішення, своїх дії та бездіяльності, а також оскаржуваного розпорядження.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7-12, 69, 70, 71, 86, 122, 128, 143, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 13-тої сесії VI скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 06.06.2012 №4 «Про затвердження Генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка».

Визнати протиправною бездіяльність Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, що полягає у невиконанні належним чином публічно-правових обов'язків у плануванні територій на місцевому рівні під час розроблення генерального плану с. Петропавлівська Борщагівка Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради.

Визнати протиправними дії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області щодо зміни затвердженого 06.06.2012 генерального плану села Петропавлівська Борщагівка.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 23.09.2015 №527 «Про надання дозволу на дострокове внесення змін до генерального плану села Петропавлівська Борщагівка».

Присудити в рівних частинах за рахунок бюджетних асигнувань Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 понесені останньою витрати по сплаті судового збору у розмірі 2204,84 грн. (дві тисячі двісті чотири гривні 84 копійок).

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій