Справа № 2а-18888/11/2670
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2012-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

21 березня 2012 року № 2а-18888/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську
доДержавного підприємства «Центрально-Західна компанія «Вуглеторфреструктуризація»
простягнення заборгованості у розмірі 204344,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Управління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську, (далі позивач), з позовом до Державного підприємства «Центрально-Західна компанія «Вуглеторфреструктуризація», (далі відповідач), про стягнення заборгованості у розмірі 204344,36 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2011 р. відкрито скорочене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.01.2012 р. справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання 07.03.2012 р. належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не прибув, направив суду клопотання № 1202/09-04 від 05.03.2012 р., яким просив розглядати справу без участі представника позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на Закони України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затверджену постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р. та зазначав, що у відповідача виникла заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій працівникам підприємств вугільної промисловості, які ліквідовано.

Представник відповідача,належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, у письмових заперечннях проти позову зазначив, що, з огляду на положення Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 27.08.1997р., відповідач не є правонаступником шахт, що ліквідуються, та не був роботодавцем працівників, яким виплачувалося пенсійне забезпечення, а отже, немає підстав для відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, просив у задоволенні позову відмовити.

Необхідність у заслуховуванні свідка чи експерта у справі відсутня, так само, як і відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, суд прийшов до висновку про доцільність розгляду справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва встановив наступне.

Державне підприємство «Центрально-Західна компанія «Вуглеторфреструктуризація» засноване на державній власності згідно з наказами Міністерства палива та енергетики України від 21.01.2004 р. № 32 «Про реорганізацію об'єднання «Українська державна об'єднана дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних і торфодобувних підприємств», від 03.06.2004р. № 284 «Про внесення змін та доповнень до наказу Міністерства палива та енергетики України від 21.01.2004р. № 32», наказом Міністерства вугільної промисловості України від 02.04.2010р. № 99 «Про припинення діяльності Державного підприємства «Укрвуглеторфреструктуризація» та належить до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України. Підприємство створене з метою організації та виконання робіт з ліквідації підприємств вугільної та торфяної промисловості.

Наказом Державного підприємства «Центрально-Західна компанія «Вуглеторфреструктуризація» № 2/2 від 07.04.2010 р. створено відокремлений підрозділ підприємства «Західно-Українська виконавча дирекція з ліквідації шахт», до складу якого введені наступні обєкти для здійснення фізичної ліквідації: Шахта № 5 «Великомостівська», Шахта № 8 «Нововолинська», Шахта № 3 «Нововолинська», Шахта № 2 «Нововолинська», Шахта № 1 «Червоноградська», Шахта № 6 «Нововолинська», Шахта № 7 «Нововолинська», Шахта «Бендюзька».

Згідно з розрахунками суми по відшкодуванню витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, борг за період з березня 2011 р. по жовтень 2011 р. включно, складає 204344,36 грн., що підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. «а», «б»- «з»ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон № 1058-ІV, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 вказаного Закону.

При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р., (далі-Інструкція), підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивач свої позовні вимоги до відповідача мотивує тим, що у разі ліквідації або зміни власника підприємства, суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники.

Відповідно до п. 7 Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.1997 № 939 передбачено, що на підставі рішення про ліквідацію гірничого підприємства Міністерства вугільної промисловості України не пізніше ніж за рік до початку її проведення видає відповідний наказ, в якому визначаються заходи з підготовки гірничого підприємства до ліквідації, особи, відповідальні за їх проведення, дата припинення робіт з видобутку (переробки) вугілля та дата початку робіт з ліквідації гірничого підприємства, терміни їх виконання, а також підприємства, на які покладаються функції з проведення відповідно до затвердженого проекту ліквідації гірничого підприємства заходів, спрямованих на подолання соціально-економічних, гідроекологічних та інших негативних наслідків цієї ліквідації, та із здійснення постійного контролю стану гірничого підприємства, що ліквідується або ліквідовано (далі - замовник).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі є замовником та виконавцем робіт, передбачених Проектами ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств України, що виконуються за рахунок бюджетного фінансування та зі здійснення постійного контролю стану гірничих підприємств, що ліквідуються або ліквідовані. Зазначена обставина спростовує обґрунтування позивача про правонаступництво відповідача, а відтак і наявність підстав для стягнення з нього заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам ліквідованих шахт.

Пункт 18 Порядку ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств №939 від 27.08.1997 р. надає виключний перелік заходів, які повинні бути здійснені замовником з подолання негативних соціально-економічних наслідків ліквідації гірничого підприємства. Матеріалами справи підтверджено, що видатки підприємства відповідача, як складові фонду оплати праці при нарахуванні страхових внесків, не включали суми для покриття витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій працівникам гірничих підприємств, що ліквідуються або ліквідовані.

Статтею 1 Закону № 1058-ІV передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Роботодавцем вважається власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання; фізична особа, яка використовує працю найманих працівників (у тому числі іноземців, які на законних підставах працюють за наймом в Україні); власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародної), філії та представництва, який використовує працю найманих працівників, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Страхові внески до солідарної системи нараховуються для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці», виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності (ст. 19 Закону № 1058-ІV).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не є страхувальником за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням як роботодавець по відношенню до підприємств боржників, що ліквідовуються чи були ліквідовані, та не є їх правонаступником, а до заходів з ліквідації гірничих підприємств не входить покриття витрат на відшкодування та доставку пільгових пенсій, відтак і відсутні підстави для стягнення з відповідача відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України від 06.10.1999 № 1127 «Гірничий закон України», питання правонаступництва гірничих підприємств, що ліквідуються або консервуються, вирішуються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства.

ОСОБА_1 України № 21-01-156 від 12.05.2011 р., зазначено, що рішення про ліквідацію вугледобувних та вуглепереробних підприємств було прийнято Кабінетом Міністрів України і відповідно до положень ГК України, зазначені підприємства ліквідуються без правонаступника.

Чинне законодавство не містить норми, якою визначено статус відповідача, як правонаступника вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств України, ліквідацією яких він займається як замовник та виконавець робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не надав суду доказів в обгрунтування позовних вимог .

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача є не обґрунтованими та визнаються судом такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в м. Нововолинську Державного підприємства "Центрально-Західна компанія "Вуглеторфреструктуризація" про стягнення заборгованості в розмірі 204344,36 грн. відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Шрамко Ю.Т.