Справа № 664/2298/16-а
Суддя: Савчак С. П.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 664/2298/16-а
УХВАЛА

10 листопада 2016 року м. Олешки Олешківського району Херсонської області

Суддя Цюрупинського районного суду Херсонської області Савчак С.П. розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 УПП м. Херсон лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дії про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, скасування постанови від 15.10.2016 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Цюрупинського районного суду Херсонської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 УПП м. Херсон лейтенанта поліції ОСОБА_2 про:

- визнання дії про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними;

-скасування постанови ДР № 152763 від 15.10.2016 року;

-закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 25.10.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику пятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання позивачем цієї ухвали. Ухвалу суду отримано 28.10.2016 року позивачем собисто, що підтверджується підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Підставою для залишення адміністративного позову без руху стало не зазначення в позові найменування існуючого адміністративного суду до якого подано адміністративний позов, не зазначення найменування області, найменування району та поштового індексу адреси позивача. Також підставою стало те, що позивачем до позову не додано протоколу про адміністративне правопорушення та в позові не зазначено, що вказаний протокол він не може самостійно надати із зазначенням причин неможливості його подання

Крім того, підставою для залишення без руху було те, що позивачем не було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у загальному розмірі 1 653,60 грн. за кожною вимогою немайнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за ставкою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (1378Х0,4). Позивач у встановлений ухвалою строк не усунув вказаного недоліку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 87 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частину другу статті 87 викладено в редакції Закону № 3674-VI від 08.07.2001 року, а саме Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір», цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розмірі ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, предбачених цим Законом. Перелік обєктів за подання яких не сплачується судовий збір визначений ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір». Перелік осіб та види позовів, заяв які звільняються від сплати судового збору визначений ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 147 Конституції України в редакції, яка була чинною станом на 29.09.2016 року, Конституційний Суд України є єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні.

Конституційний Суд України вирішував питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і давав офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

Відповідно до п. 2 ст. 150 Конституції України в редакції, яка була чинною станом на 29.09.2016 року, до повноважень Конституційного Суду України належало офіційне тлумачення Конституції та законів України.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про Конституційний Суд України», до повноважень Конституційного Суду України належить офіційне тлумачення Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України за результатами розгляду справ щодо конституційності законів та інших правових актів Верховної ОСОБА_3 України, актів Президента України, актів Кабінету ОСОБА_3 України, правових актів Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим щодо офіційного тлумачення Конституції України та законів України приймає рішення. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням асоціації «Дім авторів музики в Україні» щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у взаємозвязку з положенням пункту «г» частини першої статті 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 справа № 1-17/2013, Конституційний Суд України вирішуючи порушене в конституційному зверненні питання визначив (розтлумачив) в мотивувальній частині, що судовий захист передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав, якщо ці права порушенні, не визнаються чи оспорюються. Таке звернення до суду повязане з необхідністю сплати судового збору, що впливає на можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України. Законом № 3674 визначено правові засади справляння судового збору, платників, обєкти, порядок сплати та повернення судового збору. Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D). Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою частиною доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України. У частині другій статті 3 Закону № 3674 визначено перелік обєктів заяв до суду, за подання яких судовий збір не справляється, а в статті 5 цього закону вичерпний перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору за подання до суду позовів, заяв, скарг та за видачу судами документів, а також підстави звільнення від сплати судового збору (п. 2.3., 2.4.) …

Відповідно до ст. 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Декретом Кабінету ОСОБА_3 України «Про державне мито» не визначено порядку сплати судового збору та підстави звільнення від сплати судового збору.

Закон України «Про судовий збір» не містить положень про те, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення звільняється від сплати судового збору.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 1 вересня 2015 року статтю 5 Закону України «Про судовий збір» за назвою «Пільги щодо сплати судового збору» викладено в новій редакції за якою законодавець зменшив перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору. Вказане свідчить, що законодавець не мав та не має наміру встановлювати пільги щодо сплати судового збору для осіб, які звертаються з позовами про оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення та звільняти цих осіб від сплати судового збору. Крім того, законодавець вказаним законом частину першу статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України виклав у новій редакції: «1.Якщо судове рішення ухвалено на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтвердженні судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступив стороною у справ, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Зазначене свідчить, що враховуючи зменшення переліку осіб, які звільненні від сплати судового збору законодавець передбачив можливість компенсації судових витрат, в тому числі і судового збору, понесених відповідачем за рахунок субєкта владних повноважень, навіть якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі зазначеного, суд не враховує посилання ОСОБА_1 на положення Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 23.01.2015 року «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», оскільки Конституційний Суд України визначив, що стаття 5 цього закону містить вичерпний перелік субєктів, які звільняються від сплати судового збору і саме Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, обєкти, порядок сплати та повернення судового збору. Крім того, після прийняття вказаної Постанови Пленумом Вищого адміністративного суду України прийнято зміни до Закону України «Про судовий збір» та до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якими зменшено перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору та запроваджено механізм компенсації витрат по сплаті судового збору за рахунок субєктів владних повноважень.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем в адміністративному позові обєднано три вимоги немайнового характеру, а тому позивач повинен сплатити судовий збір за вимогами щодо визнання дії про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки жодними розясненнями, рекомендаціями його не звільнено від сплати судового збору за вказаними вимогами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 87, 88, 106, 108, 158-160, 165, 185-186 КАС України, суддя-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 4 УПП м. Херсон лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дії про притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, скасування постанови від 15.10.2016 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, повернути позивачеві.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до Одеського адміністративного апеляційного суду через Цюрупинський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) С. П. Савчак

Копія відповідає оригіналу

Суддя Савчак С. П