Справа № 296/11909/15-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Київ К/800/17954/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Мороза В.Ф.,

Шведа Е.Ю.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління освіти Житомирської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування окремих положень наказу,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Управління освіти Житомирської міської ради, третя особа - ОСОБА_3 про визнання нечинним та скасування окремих положень наказу, в якому просив:

- визнати нечинним та скасувати п.1.3, п.1.4, п.1.6, п.2.1, п.2.2, п. 2.3 розпорядчої частини наказу від 20.05.2015 року № 236.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 було залишено без задоволення.

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2016 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Управлінням освіти Житомирської міської ради був прийнятий наказ від 20.05.2015 року № 236 «Про деякі питання організації безпеки життя і здоров'я учасників навчально-виховного процесу, обліку благодійних внесків та діяльності батьківських комітетів у загальноосвітніх навчальних закладах». Даний наказ прийнятий управлінням освіти Житомирської міської ради з метою приведення у відповідність з чинним законодавством правовідносин, що виникають під час організації безпеки життя і здоров'я учасників навчально-виховного процесу у загальноосвітніх навчальних закладах та регулює внутрішні фінансово-господарські питання по організації діяльності підпорядкованих закладів освіти.

Як встановлено судами, з пунктів 1.3, 1.4, 1.6 оскаржуваного наказу від 20.05.2015 року № 236 вбачається, що вони адресовані керівникам загальноосвітніх навчальних закладів.

Оскільки пункти 1.3, 1.4, 1.6 оскаржуваного наказу адресовані виключно керівникам загальноосвітніх навчальних закладів, спрямовані на покращення бюджетної дисципліни та регулювання господарської діяльності у загальноосвітніх закладах, організації роботи батьківських комітетів з урахуванням Примірного положення про батьківські комітети (ради), відтак, ці пункти наказу не стосуються прав та законних інтересів позивача та не порушують їх, оскільки позивач не наділений повноваженнями на виконання вказаних приписів наказу, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність у позивача права на оскарження наказу в частині, що стосується керівників загальноосвітніх навчальних закладів.

Пункти 2.1, 2.2, 2.3 оскаржуваного наказу адресовані батьківським комітетам і носять рекомендаційний характер. Рекомендацією є порада або пропозиція, яким чином можливо вирішити те чи інше питання але за суттю свого визначення не є обов'язковою до виконання та відповідно не встановлює нових та не змінює діючих прав, свобод та обов'язків закріплених Конституцією та Законами України.

Враховуючи те, що приписи розділу 2 наказу носить рекомендаційний характер, вони не змінювали і не можуть змінити принципи діяльності батьківських комітетів, не впливають на їх організаційну самостійність, не встановлюють додаткових прав чи обов'язків для батьківських комітетів та батьків, що входять до їх складу.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про загальну середню освіту», загальноосвітній навчальний заклад: охороняє життя і здоров'я учнів (вихованців), педагогічних та інших працівників загальноосвітнього навчального закладу; додержується фінансової дисципліни, зберігає матеріально-технічну базу. Отже вказана правова норма зобов'язує директора, що здійснює керівництво загальноосвітнім навчальним закладом і діє від його імені вчиняти певні керівні функції для забезпечення виконання вимог Закону.

Кожний загальноосвітній навчальний заклад є юридичною особою, має власні кошторис, печатку та виступає учасником цивільно-правових, адміністративних, господарських і трудових відносин.

Відповідно до пункту 1.2 Примірного положення про батьківські комітети школи, комітети (ради) є добровільними громадськими формуваннями, створеними на основі єдності інтересів батьків щодо реалізації прав та обов'язків своїх дітей під час їх навчання у загальноосвітньому навчальному закладі.

Пунктом 1.7 Примірного положення про батьківські комітети школи встановлено, що заклад на підставі Примірного положення про батьківські комітети (ради) загальноосвітніх навчальних закладів розробляє власне положення про батьківські комітети з урахуванням специфіки діяльності свого закладу та вимог до статутних документів.

Розділом 2 Примірного положення про батьківські комітети школи визначено мету, завдання, основні принципи діяльності батьківських комітетів, а розділом 4 Примірного положення про батьківські комітети школи - права та обов'язки комітетів.

Враховуючи викладене, батьківські комітети можуть наділятися відповідною правосуб'єктністю і виступати учасниками правовідносин, в тому числі з управління освіти. На суб'єктний склад таких правовідносин вказує наприклад абзац 2 пункту 4.1 Примірного положення про батьківські комітети школи, згідно з яким батьківські комітети мають право: встановлювати зв'язки з місцевими органами виконавчої влади та місцевого самоврядування, органами внутрішніх справ, громадськими організаціями, підприємствами, навчальними та науковими установами, сільськогосподарськими господарствами щодо надання фінансової та матеріально-технічної допомоги загальноосвітньому навчальному закладу, захисту здоров'я і життя учнів, навчальної та виховної роботи, харчування учнів, благоустрою та з питань забезпечення санітарно-гігієнічних умов у навчальному закладі, є також абзац 3 пункту 4.3. Примірного положення про батьківські комітети школи згідно з яким комітети зобов'язані надавати інформацію про свою діяльність за проханням директора закладу або відповідного органу управління освітою.

Згідно із Положенням про батьківський комітет ліцею № 25 ім. М.О. Щорса м. Житомир, зокрема п. 4.9 Положення, голова батьківського комітету представляє інтереси батьківської громадськості, отже, саме останній наділений правом на звернення до суду за захистом порушеного права та оскарженням наказу відповідача в частині, що адресована батьківським комітетам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову у обраний позивачем спосіб за відсутності при цьому порушень його прав та інтересів оспорюваним наказом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 05.02.2016 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління освіти Житомирської міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про визнання нечинним та скасування окремих положень наказу - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

В.Ф. Мороз

Е.Ю. Швед