Справа № 754/2112/16-а
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 754/2112/16-а Суддя доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

11 листопада 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Оксененко О.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій неправомірними.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що її не може бути прийнято до апеляційного провадження та вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції, прийнятої в порядку письмового провадження, подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови (частина 2 стаття 186 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно ч. 4 ст. 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається з матеріалів справи, копію постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року позивачем отримано 05 жовтня 2016 року згідно з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 61). Відповідно до штампу Укрпошти на конверті, в якому було надіслано апеляційну скаргу до суду першої інстанції, апеляційну скаргу на оскаржувану постанову було подано 01 листопада 2016 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, позивачем не додано до апеляційної скарги доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та питання щодо його поновлення не піднімається.

Крім того, відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст. 187 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, до суду апеляційної інстанції; обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Відповідно до ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін; змінити постанову суду; скасувати її та прийняти нову постанову суду; скасувати постанову суду і залишити позовну заяву без розгляду або закрити провадження у справі; визнати постанову суду нечинною і закрити провадження у справі.

В порушення вищезазначених вимог, в апеляційній скарзі не чітко викладені вимоги заявника до суду апеляційної інстанції та відсутнє обґрунтування цих вимог.

Крім того, апеляційна скарга написана нерозбірливим почерком, з її змісту взагалі не зрозуміло у чому полягають порушення норм матеріального чи процесуального права, допущені судом першої інстанції.

Також, відповідно до частини першої статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно статті 15 КАС України, мова адміністративного судочинства визначається статтею 14 Закону України «Про засади державної мовної політики».

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про засади державної мовної політики» державною мовою України є українська мова.

Згідно частини першої та третьої статті 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

Зі змісту рішення Конституційного Суду України від 14.12.1999 №10-рп/99 вбачається, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Втім, позивачем не дотримано вимоги статей 6, 14 Закону України «Про засади державної мовної політики», оскільки апеляційна скарга викладена російською мовою.

Відповідно до частини 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху.

Керуючись статтями 108, 187, 189 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків терміном тридцять днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом надання:

- доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2016 року;

- апеляційної скарги, викладеної розбірливим почерком, державною мовою із зазначенням того, у чому полягає порушення Деснянським районним судом м. Києва норм матеріального права і недотримання процесуальних норм при винесенні постанови від 22 червня 2016 року;

- зазначення конкретних вимог до суду апеляційної інстанції.

У разі не усунення недоліків, зазначених в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2016 року в зазначений вище строк, апелянту буде відмовлено у відкритті провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Оксененко