Справа № 2-а-2284/11(6-а/0182/4/2016)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2016 рокусправа № 2-а-2284/11(6а/0182/4/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Чумака С. Ю. Юрко І.В.

за участю секретаря судового засідання: Федосєєвої Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Дніпро апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року по справі № 2а-2284/11(6а/0182/4/2016) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду із поданням про зміну способу і порядку виконання постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2011 року у справі № 2а-2284/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року подання державного виконавця задоволено. Змінено порядок та спосіб виконання постанови суду з зобов'язання на стягнення додаткової пенсії в розмірі 43958,47 грн.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Нікопольським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області подана апеляційна скарга, в якій заявник просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні подання. Апелянт послався на порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Інші учасники у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

21 листопада 2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено постанову по справі № 2а-2284/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області про визнання незаконними дій та зобов'язання здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до вимог ст. 50, ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» як інваліду 3 групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду завдану здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч.1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та виплатити заборгованість, якою адміністративний позов задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі Дніпропетровської області здійснити перерахунок розміру пенсії відповідно до вимог ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» ОСОБА_1 інваліду 3-ї групи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» за шкоду спричинену здоров'ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, встановленого законом України Про державний бюджет на відповідний рік з 24.07.2010 року по 22.07.2011 рік та виплатити заборгованість.

На виконання вказаної постанови суду 16 липня 2014 року видано виконавчий лист, який прийнято до виконання Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Управління Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі Дніпропетровської області своїм листом від 18.12.2014 № 18017/08/17 повідомило Відділ примусового виконання рішень, що у липні 2014 року добровільно виконано постанову суду першої інстанції, а саме здійсненний перерахунок пенсії, виплата за яким, буде проведена після відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Задовольняючи подання про заміну способу і порядку виконання постанови, суд першої інстанції виходив з того, що зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов'язального характеру, унеможливлюють їх виконання, що і є підставою для задоволення подання.

Колегія судів не може погодитись із висновком суду першої інстанції та виходить з правових позицій з цього питання Верховного Суду України, які викладені останнім у постановах від 11 листопада 2014 року у справі №№ 21-394а14, 21-475а14, від 13 січня та 17 лютого 2015 року №№ 21-604а14, 21-622а14 відповідно, які полягають у наступному.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень - прийняти рішення або вчинити певні дії, так і про стягнення з нього коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

За наявності обставин та в порядку, передбачених абзацом першим цієї частини, сторона виконавчого провадження, а також державний виконавець за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду із заявою про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю його виконання раніше визначеним способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не повинна змінювати (зачіпати) суть самого судового рішення.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати, що під зміною способу і порядку розуміється дія або сукупність дій, якими певним чином досягається кінцевий результат, та що підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання рішення неможливим.

Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. При цьому, суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС у системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті. Варто також зазначити, що невиконання управлінням ПФУ судового зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Посилання ВДВС на неможливість виконання рішення суду зобов'язального характеру щодо проведення соціальних виплат у зв'язку з відсутністю такого виду рішень у визначеному статтею 2 Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС постанови в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов'язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).

Таким чином, відсутні правові підстави для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум пенсії буде здійснена управлінням ПФУ після надходження відповідних сум із державного бюджету.

При цьому суд першої інстанції змінивши спосіб виконання постанови із зобов'язання виплатити зазначену пенсію на стягнення конкретної суми цієї пенсії, фактично змінив постанову по суті, вийшовши при цьому за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судами при розгляді справи по суті.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до незаконного судового рішення, тому ухвалу суду від 11 серпня 2016 року слід скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні подання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Оскільки при зверненні до суду із апеляційною скаргою відповідачу сплата судового збору була відстрочена до ухвалення рішення, сума судового збору підлягає стягненню з нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, 199, 202, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області - задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 2а-2284/11(6а/0182/4/2016) - скасувати.

У задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області про зміну способу і порядку виконання постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2011 року у справі № 2а-2284/11 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Нікопольського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області до спеціального фонду Державного Бюджету України судовий збір в сумі 1378 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлено 10 листопада 2016 року.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.Ю. Чумак

Суддя: І.В. Юрко