Справа № 808/2568/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року о 12 год. 18 хв.Справа № 808/2568/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Порохні Є.С.,

відповідача - Корнієнко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Мелітопольської міської ради

до Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду звернулась Мелітопольська міська рада (далі - позивач) з адміністративним позовом до Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області (далі - відповідач), в якому просить суд зобов'язати відповідача вчинити дії щодо виправлення у Державному земельному кадастрі помилки шляхом зміни форми власності земельної ділянки з кадастровим номером :021:0031, розташованої по вулиці Лесі Українки в місті Мелітополі Запорізької області, з державної на комунальну.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що за даними Державного земельного кадастру дана земельна ділянка віднесена до земель державної власності. Разом з тим, позивач зазначає, що на підставі рішення Мелітопольської міської ради від 26 листопада 2002 року між позивачем та ТОВ «Мелітопользеленстрой» був укладений довгостроковий договір оренди вказаної земельної ділянки, який у встановленому порядку погоджений з Мелітопольським міським управлінням земельних ресурсів та зареєстрований у Державному реєстрі земель. В договорі оренди земельної ділянки Мелітопольська міська рада була визначена власником земельної ділянки. З урахуванням зазначеного, а також враховуючи, що земельна ділянка находиться на території міста Мелітополя, відноситься до категорії земель населеного пункту, на ній відсутні об'єкти права державної власності, позивач вважає, що така земельна ділянка не може бути віднесена до державної власності і ніколи не перебувала у державній власності.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити, додатково зазначив, що в даному випадку відсутній спір про право власності на земельну ділянку, що свідчить про наявність помилки в Державному земельному кадастрі, у зв'язку з чим просить зобов'язати відповідача виправити таку помилку шляхом зміни форми власності земельної ділянки.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :021:0031, у тому числі щодо форми власності, в автоматизованому порядку були перенесені до Державного земельного кадастру з Державного реєстру земель, за даними якого форма власності даної земельної ділянки Державна України. Вважає, що після внесення змін до законодавства щодо розмежування земель державної та комунальної власності земельна ділянка з кадастровим номером :021:0031 відноситься до земель державної власності, оскільки розташована на землях лісового фонду, і без відповідного рішення органу виконавчої влади про передачу зазначеної земельної ділянки у комунальну власність не може бути змінена інформація в Державному земельному кадастрі щодо форми власності на комунальну. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях, додатково зазначила, що позивач не звертався до державного кадастрового реєстратора з заявою про виправлення помилки в Державному земельному кадастрі щодо форми власності земельної ділянки з кадастровим номером :021:0031, просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв'язку, встановив такі обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням ІХ сесії Мелітопольської міської ради від 26.11.2002 №1/17 «Про припинення користування і передачу земельних ділянок в оренду» вирішено, серед іншого, передати в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Мелітопользеленстрой» по вул. Лесі Українки, площею 115803,03 кв.м під розміщення лісопитомнику строком на 50 років.

Відповідно до висновку Мелітопольського міського управління земельних ресурсів від 18.02.2003 №03-065, ТОВ «Мелітопользеленстрой» була передана в оренду земельна ділянка: кадастровий номер .02.021.0031, землі лісового фонду (1.19 УКЦВЗ), площа 115803,03 кв.м, розташована за адресою м. Мелітополь, вул. Лесі Українки.

Рішенням 38 сесії Мелітопольської міської ради від 28.08.2009 №2/8 «Про розірвання договорів оренди земельних ділянок» вирішено розірвати договір оренди земельної ділянки по вул. Лесі Українки площею 11,580303 га для ведення лісового господарства ТОВ «Мелітопользеленстрой». Визначено договір оренди №1211 від 16.07.2004 вважати розірваним з дати здійснення запису про припинення права оренди у державному реєстрі земель.

02 грудня 2015 року Управлінням Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області, на замовлення Управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради, видано довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) за номером 2654, відповідно до якої земельна ділянка з кадастровим номером :02:021:0031 відноситься до державної форми власності, вид угідь: лісові землі - не вкриті лісовою рослинністю (гр.26, ф.6-зем).

Не погодившись з визначенням форми власності земельної ділянки, як земельної ділянки державної власності, позивач звернувся до Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області з листом, в якому просив внести до Державного земельного кадастру виправлення в частині зміни форми власності земельної ділянки з кадастровим номером :02:021:0031 з державної на комунальну.

30 травня 2016 року Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області надано відповідь за №18-28-99.8-921/2-16, в якій відмовлено у внесені змін щодо форми власності земельної ділянки з державної на комунальну, та зазначено, що вказані зміни можливо внести лише за рішенням уповноваженого органу на складання відповідної документації із землеустрою або згідно з процедурою, передбаченою статтею 117 Земельного кодексу України.

Вважаючи, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:021:0031 відноситься до земель комунальної власності та зазначаючи про помилковість запису в Державному земельному кадастрі щодо визначення форми власності земельної ділянки, як державної, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для відмови у внесенні змін до форми власності спірної земельної ділянки став висновок відповідача про те, що спірна земельна ділянка постійно перебувала у державній власності та не передавалась у встановленому законодавством порядку у комунальну власність, розпорядження якою здійснюється Мелітопольською міською радою.

Позивач, обґрунтовуючи свою позицію, навпаки вказує на те, що, хоча і відсутні правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, які б вказували на її перебування у комунальній власності, земельна ділянка передавалась у користування ТОВ «Мелітопользеленстрой» у 2002 році саме Мелітопольською міською радою, без будь-яких погоджень з територіальним органом виконавчої влади, що свідчить про її приналежність до земель комунальної власності. Також, представник позивача вказав на те, що спірна земельна ділянка розташована на території міста Мелітополь, а з урахуванням відсутності на ній будь-яких об'єктів державної власності, земельна ділянка не може бути віднесена до земель державної форми власності.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :02:021:0031, розташованої по вул. Лесі Українки в місті Мелітополь, у державному земельному кадастрі стали технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки та договір оренди земельної ділянки від 01 липня 2004 року, зареєстрований виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради 16 липня 2004 року за номером 1211.

Зазначена земельна ділянка відноситься до земель лісового фонду.

Відповідно до частини 1 статті 56 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент укладення договору оренди з ТОВ «Мелітопользеленстрой») землі лісового фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Статтею 57 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються у постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, а на умовах оренди - іншим підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи, для ведення лісового господарства, спеціального використання лісових ресурсів і для потреб мисливського господарства, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

При цьому, у пункті 12 Перехідних положень Земельного кодексу України було визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Таким чином, на момент укладання договору оренди земельної ділянки з ТОВ «Мелітопользеленстрой» позивачем здійснювалось розпорядження земельними ділянками як державної так і комунальної власності в межах міста Мелітополя на підставі делегованих законом повноважень, у тому числі і спірною земельною ділянкою, у зв'язку з чим сам факт укладання такого договору не може бути підставою для висновків про перебування земельної ділянки у тій чи іншій формі власності.

Крім того, судом встановлено, що на момент укладання договору оренди з ТОВ «Мелітопользеленстрой» форма власності на спірну земельну ділянку як державна, була визначена Мелітопольським міським відділом Запорізької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру».

Пунктом 4 Перехідних та прикінцевих положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» установлено, що у разі якщо на земельній ділянці, право власності (користування) на яку не зареєстровано, розташований житловий будинок, право власності на який зареєстровано, кадастровий номер на таку земельну ділянку присвоюється за заявою власників такого будинку на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Забороняється вимагати для присвоєння земельній ділянці кадастрового номера інші документи. Такий кадастровий номер є чинним з моменту його присвоєння.

Відомості про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до Державного фонду документації із землеустрою до 1 січня 2013 року, підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру на безоплатній основі центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та його територіальними органами відповідно до їх повноважень.

У разі якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначенні площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки частини іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у зв'язку із зміною методів підрахунку (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів), такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель. Зміна меж земельної ділянки при виправленні вказаних помилок допускається за письмовим погодженням з особами, яким належить право власності (а щодо земель державної та комунальної власності - право користування) на суміжні земельні ділянки. Відсутність згоди власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на виправлення вказаних помилок не є підставою для відмови у перенесенні відомостей про відповідну земельну ділянку до Державного земельного кадастру, надання відомостей про земельну ділянку з Державного земельного кадастру. Про виявлені помилки центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, письмово безоплатно повідомляє власників (користувачів) земельних ділянок.

Таким чином, інформація щодо земельної ділянки, кадастровий номер :02:021:0031 була перенесена до Державного земельного кадастру за даними Державного реєстру земель, зокрема і щодо форми власності.

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 затверджено Порядок ведення державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051), який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 156 Порядку №1051 виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.

Згідно п.138 Порядку №1051 помилками у Державному земельному кадастрі є:

1) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру;

2) технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру);

3) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель (в тому числі виявлена після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об'єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою);

4) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;

5) технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель;

6) помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки;

7) помилка у застосуванні систем координат для земельних ділянок, які були зареєстровані до 1 січня 2013 р. та перенесені до Державного земельного кадастру.

Пунктом 139 Порядку №1051 закріплено, що у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної чи іншої помилки) заінтересована особа письмово повідомляє про це за формою згідно з додатком 29 територіальному органові Держгеокадастру у районі (місті) за місцезнаходженням земельної ділянки. У повідомленні викладається суть виявлених помилок. До повідомлення додаються документи, що містять зазначені у повідомленні технічні помилки, та документи, що підтверджують такі помилки і містять правильну редакцію відповідних відомостей. Повідомлення разом з доданими до нього документами подається заінтересованою особою особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Отже, виправлення помилок у Державному земельному кадастрі здійснюється територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки на підставі письмового повідомлення та наданих підтверджуючих документів.

Разом з тим, станом на момент розгляду адміністративної справи по суті позивачем не надано доказів на підтвердження звернення до відповідача з відповідним обґрунтованим повідомленням щодо виявлених помилок у Державному земельному кадастрі стосовно форми власності спірної земельної ділянки в порядку, визначеному пунктом 139 Порядку №1051.

Так само позивачем не надано і до суду належних та допустимих доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:021:0031 належить до земель комунальної власності.

Також, суд зазначає, що з 01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», яким частину 2 статті 83 Земельного кодексу України викладено в наступній редакції: У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Отже, землі в межах населених пунктів, які перебувають в державній власності, не відносяться до земель комунальної власності.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що твердження позивача про наявність помилки у Державному земельному кадастрі щодо визначення форми власності земельної ділянки з кадастровим номером :02:021:0031 є безпідставним та необґрунтованим, у зв'язку з чим відсутні підстави для зобов'язання відповідача внести певні виправлення, зокрема і щодо права власності на земельну ділянку.

Таким чином, позовні вимоги Мелітопольської міської ради є необґрунтованими, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Мелітопольської міської ради відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня отримання такої постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко