Справа № 359/5324/16-а
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

дата документу :

Справа № 2-а/359/193/16
П О С Т А Н О В А
Іменем України
27 жовтня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Київській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
В липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії та інвалідом ІІ групи, має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. На час аварії на Чорнобильській АЕС позивач працював у м. Чорнобиль і безпосередньо приймав участь у ліквідації наслідків аварії з 11 травня 1986 року по 21 травня 1986 року. В січні 2016 року позивач звернувся до Управління поліції охорони в Київській області із клопотанням про проведення йому перерахунку заробітної плати за роботу в зонах Чорнобильської АЕС на підставі розсекречених нормативно-правових документів, які передбачають додаткові нарахування по заробітній платі, а також просив відкликати із Управління Пенсійного фонду України в м. Бориспіль та Бориспільському районі довідку про нарахування заробітної плати за роботи в зоні відчуження №291 від 14 березня 2012 року та видати нову довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку. Проте, перерахунок не проведено, попередню довідку не відкликано та нову не видано, лише направлено витяг з наказу від 04 жовтня 1986 року №88 та витяг із списку працівників, що підтверджують участь у заходах ліквідації аварії на ЧАЕС. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить суд визнати дії Управління поліції охорони в Київській області щодо нарахування йому грошового утримання за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме з 11 травня 1986 року по 21 травня 1986 року, протиправними; зобов`язати Управління поліції охорони в Київській області провести перерахунок грошового утримання за період його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме з 11 травня 1986 по 21 травня 1986 року, з урахуванням постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС №655-195 від 05 червня 1986 року, постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради Професійних Спілок від 10 червня 1986 року №207-7, постанови Ради Міністрів СРСР №524-156 від 07 травня 1986 року, а також наказів МВС СРСР №0130 від 11 травня 1986 року та №0189 від 30 червня 1986 року, вказівки МВС СРСР №35з від 30 травня 1986 року, постанови Держкомітету СРСР з праці і ВЦРПС №153/10-43 від 07 травня 1986 року, та видати відповідну довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку для пред`явлення до органів Пенсійного фонду України для нарахування пенсії.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пред`явлений позов підтримав та просив суд його задовольнити.
Представник відповідача Красновид Н.Л. у судове засідання не з`явилася. Проте, направила до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах адміністративної справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та вкладкою до нього № НОМЕР_2 (а.с.6).

Крім того, позивач є інвалідом ІІ групи з 28 січня 2003 року та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с.6).

З довідки Головного управління Національної поліції в Київській області №3/р-154 від 05 січня 2016 року та списку особового складу УВС Київського облвиконкому, які приймали участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вбачається, що сержант міліції ОСОБА_1 дійсно залучався до зазначених заходів на території зони відчуження у період з 11 травня 1986 року по 21 травня 1986 року (а.с.10,11).

В маршрутному листі №15/р-843 від 07 березня 2012 року зазначено, що сержант міліції ОСОБА_1 приймав участь в заходах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та знаходився в зоні відчуження в м. Чорнобиль у період з 11 травня 1986 року по 21 травня 1986 року (а.с.12,13).

12 січня 2016 року позивач звернувся до Управління поліції охорони в Київській області із клопотанням про проведення йому перерахунку грошового утримання за період роботи в зонах Чорнобильської АЕС на підставі розсекречених нормативно-правових документів, які передбачають додаткові нарахування по заробітній платі, а також просив відкликати із Управління Пенсійного фонду України в м. Бориспіль та Бориспільському районі довідку про нарахування заробітної плати за роботи в зоні відчуження №291 від 14 березня 2012 року та видати нову довідку про грошове утримання з урахуванням перерахунку (а.с.7).

У відповідь на дане клопотання позивача, Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Київській області направило на адресу позивача витяг з наказу від 04 жовтня 1986 року №088 та витяг із списку працівників, що підтверджують участь у заходах ліквідації аварії на ЧАЕС. Проте, перерахунок позивачу не проведено, попередню довідку не відкликано та нову не видано (а.с.8-11).

З довідки Управління поліції охорони в Київській області №р-9 від 16 лютого 2016 року, вбачається, що ОСОБА_1 був безпосередньо зайнятий в період з 11 травня 1986 року по 21 травня 1986 року на роботах, що передбачені постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1986 року №1497-378 та постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195, які дають право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №36. Час вказаної праці до 31 грудня 1987 року зараховується до стажу при нарахуванні пенсії у трьохкратному, а у 1988-1990 роках у полуторному розмірі (а.с.14).

Судом також встановлено, що 19 лютого 2016 року Управлінням поліції охорони в Київській області на адресу позивача направлено довідку за №р-9, згідно якої відповідно до попередньо виданої довідки №291 від 14 березня 2012 року, доплата за роботу в надурочний час, доплата за роботу у вихідні та святкові дні, доплата за роботу у нічний час, премії позивачу не нараховувалася та не виплачувалася (а.с.17,18).

Згідно із довідкою №р-9 від 19 лютого 2016 року, виданою Управлінням поліції охорони в Київській області, за роботу в населених пунктах зони відчуження м. Чорнобиль з 11 травня 1986 року по 21 травня 1986, позивачу виплачена заробітна плата у розмірі 212,91 крб. з розрахунку коефіцієнта 4 (а.с.17).

Відповідно до положення ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно із п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, відповідач має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Після аварії на Чорнобильській АЕС 26 квітня 1986 року Уряди колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативно-правових актів:

- розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964;

-постанови Ради Міністрів СРСР від 07 травня1986 року №524-156;

- розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №1031;

- постанови Ради Міністрів СРСР від 05 червня 1986 року №655-195;

- постанови Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року №207-7 та інші.

У вказаних нормативно-правових актах йдеться про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Так, п.1 постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 07 травня 1986 року №524-156 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» передбачались виплати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, що виконують службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади за військовим або спеціальним званням в подвійному розмірі.

Розпорядженнями Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткових фондів заробітної плати» дозволено керівникам міністерств і відомств, які брали участь у ліквідації аварії, за згодою представника урядової комісії проводити у виключних випадках оплату праці працівників, зайнятих роботах у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах.

Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №1031-рс поширено порядок та умови підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964, на військовослужбовців, начальницький та рядовий склад органів внутрішніх справ.

Грошове забезпечення особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ, що виконували службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, здійснювалося на підставі нормативно-правових актів МВС СРСР та МВС УРСР, зокрема, наказів МВС СРСР від 11 травня 1986 року №0130, від 17 травня 1986 року №0149, від 30 червня 1986 року №0189 та інших.

Абзацом 1 пункту 1 наказу МВС СРСР від 17 травня 1986 року №0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» на виконання зазначених розпоряджень міністру внутрішніх справ Української РСР було дозволено за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов`язаних, які зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні небезпеки - у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Надбавки за вислугу років та інші надбавки нараховувались за основним місцем служби.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року №665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7) надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в 4-, 3- і 2-кратному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Оплата праці робітників і службовців, відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори, за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, провадилась відповідно абзацу 4 пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року №665-195 (абзац 4 підпункт 1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207/7) у відповідних зонах небезпеки в 4-, 3- і 2-кратному розмірах (із врахуванням 100% тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігали грошове забезпечення, то показник кратності для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження зменшувався на одиницю.

Таким чином, після прийняття розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 робота працівників оплачувалась у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених тарифів та подвійного посадового окладу та окладу за спеціальними званнями згідно постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 07.05.1986 року № 524-156.

Отже, вказані нормативно-правові акти не застосовуються одночасно, оскільки розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964 для визначення зон небезпеки на території зони відчуження вводить нові умови оплати праці, замість попередніх, встановлених постановою від 07 травня 1986 року №524-156.

Нарахування грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження військовослужбовців, рядового і начальницького складу ОВС проводилось відповідно до Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №1031 та листа Державного комітету УРСР з праці від 23 вересня 1986 року №136с «Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних».

Вказаними нормативно-правовими актами передбачено, що оплата фактично відпрацьованого часу (включаючи вихідні і святкові дні) у відповідних зонах небезпеки повинна проводитись виходячи із розрахункової денної тарифної ставки (посадового окладу), що враховується із тарифної ставки (посадового окладу) за даний місяць, поділеної на календарну кількість днів цього місяця.

Не передбачено преміювання та оплата за несення служби в надурочний час, у вихідні та святкові дні, і наказом МВС СРСР від 19 березня 1984 року №090.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналіз правових положень чинного законодавства та обставин справи дає підстави для висновку про те, що Управління поліції охорони в Київській області Національної поліції України при зазначенні у довідці відомостей про розмір заробітної плати ОСОБА_1 діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підставі для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.19 Конституції України, ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п.17 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, ч.2 ст.71, ст.ст.160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Київській області бласті про визнання відмови в перерахунку пенсії неправомірною, зобов`я зання здійснити перерахунок та видати довідку про грошове утримання відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена через Бориспільський міськрайонний суд на протязі десяти днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський