Справа № 809/697/16
Суддя: Каралюс Володимир Маріянович
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Справа № 876/7008/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Каралюса В.М.,

суддів: Затолочного В.С., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання Керод Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області, треті особи: Міністерство внутрішніх справ України, Головне управління Національної поліції в Донецькій області, Головне управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління МВС України в Донецькій області, третіх осіб: Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Національної поліції в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, в якому просила стягнути з Головного управління МВС України в Донецькій області в особі на її користь винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 01 травня 2014 року по 31 січня 2015 року в розмірі 100% місячного грошового забезпечення в сумі 47103 грн. 31 коп.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, його оскаржила позивач, яка в поданій апеляційній скарзі, покликаючись на те, що оскаржувана постанова є протиправною, прийнята всупереч чинному законодавству та фактичним обставинам справи, в зв'язку з чим просить таку скасувати та прийняти нову, якою позов задоволити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції безпідставно та необґрунтовано встановлено неналежність та допустимість довідки Головного управління МВС України в Донецькій області ВІД 24.12.2015 № 225ЛК/НТ, оскільки дана довідка є одним з основних доказів по даній справі і безпосередньо стосується предмету судового розгляду.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, хоча належним чином повідомленні про місце та час розгляду справи, що відповідно до ч.4 ст.196 КАС України не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України №294 від 21.10.2015 майора міліції ОСОБА_1 включено до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань.

Згідно з наказом по особовому складу Головного управління міністерства внутрішніх справ в Донецькій області №179о/с від 11.06.2015 на підставі рапорту майора міліції ОСОБА_1 - оперуповноваженого відділу боротьби з торгівлею людьми УБЗПТЛ ГУМВС в області звільнено з органів внутрішніх справ у зв'язку з відставкою за пунктом 65 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом (за віком).

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 13.12.2015 №347 ОСОБА_1 було виключено зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань у зв'язку зі звільненням.

За період з лютого 2015 по червень 2015 ОСОБА_1 була нарахована та виплачена винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції у сумі 22941,00 грн.

Згідно довідки від 18.08.2015 №2609-000151 про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення позивач перемістилася з міста Донецьк до міста Надвірна Івано-Франківської області.

27.01.2016 №Л-58 ОСОБА_1 звернулась до управління кадрового забезпечення головного управління МВС України в Донецькій області із заявою щодо здійснення нарахування та виплати винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.04.2014 по 31.12.2014. Листом головного управління МВС України в Донецькій області від 28.01.2016 №Л-58/02/12-2016, її було повідомлено про відсутність законних підстав для здійснення таких виплат.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 13 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що при проведенні антитерористичної операції використовуються сили і засоби (особовий склад, спеціалісти, зброя, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв'язку, інші матеріально-технічні засоби) суб'єктів боротьби з тероризмом, а також підприємств, установ, організацій, які залучаються до участі в антитерористичній операції, в порядку, визначеному згідно з Положенням, зазначеним у частині другій статті 12 цього Закону. Покриття витрат та відшкодування збитків, що виникли у зв'язку із проведенням антитерористичної операції, здійснюються згідно з законодавством.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

За рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб'єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв'язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України (частина 2 статті 13 Закону).

У відповідності до абзацу першого пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2014 № 158 "Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету", (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, зокрема, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, починаючи з 01.05.2014 виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

На виконання вказаної Постанови прийнято Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 23.07.2014 № 719 "Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України", пунктом першим якого передбачено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об'єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01 травня 2014 року винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 вказаного Наказу встановлено, що винагорода виплачується за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у пункті 1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій) (командирам (начальникам) - наказів вищих командирів (начальників)), начальників органів внутрішніх справ.

Однак, докази винесення стосовно ОСОБА_1 вказаних наказів в період з 01.05.2014 по 31.01.2015 в матеріалах справ відсутні.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" (чинної на час виникнення спірних правовідносин) затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1.

Так, згідно з пунктом 1 додатку 1 до 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 визначено, що в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції розмір винагороди складає 100 відсотків місячного грошового забезпечення. При цьому, підставами для виплати винагороди є безпосередня участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких об'єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Таким чином, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується тільки за наявності відповідних підстав.

На виконання пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій" наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015 № 49 затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, який діяв в період включення позивача до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції.

Відповідно до абзацу першого пункту 4 розділу І вказаного Порядку, передбачено, що виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Пунктом першим розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення антитерористичної операції за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об'єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об'єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Пунктом третім розділу ІІ вказаного Порядку встановлено, що винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу антитерористичної операції).

Таким чином, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичної операції, а тільки за час фактичної участі у відповідних заходах, які зазначені у пункті 1 додатку 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізму підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення антитерористичної операції; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу антитерористичної операції (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення антитерористичної операції.

Згідно з частиною 2 статті 5 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", передбачено, що Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.

Закон України "Про боротьбу з тероризмом" передбачає залучення органів Міністерства внутрішніх справ України до боротьби з тероризмом, але не визначає певні умови та заходи, участь в яких вважається безпосередньою участю працівника органів внутрішніх справ в антитерористичній операції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт залучення до проведення антитерористичної операції не є достатнім підтвердженням безпосередньої участі в антитерористичній операції.

Оскільки належні докази та обґрунтовані пояснення, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 у період з 01.05.2014 по 31.01.2015 виконувала завдання керівництва штабу антитерористичної операції, захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, а наявність лише довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області №225ЛК/НТ від 24.12.2015 не є належним та допустимим доказом постійної безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність заявлених позовних вимог та правильно відмови у задоволенні таких.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 41, ч. 3 ст. 160, ст. ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року у справі № 809/697/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя В.М. Каралюс

суддя В.С. Затолочний

суддя З.М. Матковська

повний текст ухвали виготовлений 07.11.2016