Справа № 2-а-730/11
Суддя: Задорожний В. П.
Дата ухвалення: 2011-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-730/11 року
ПОСТАНОВА

іменем України

26.04.2011 року

Суддя Чечельницького районного суду Вінницької області Задорожний В.П., відповідно ч. 4 ст. 183-2 КАС України розглянувши в порядку скороченого провадження, одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Чечельницькому районі Вінницької області про визнання неправомірними дій та зобовязання здійснити нарахування і виплату щомісячного підвищення до пенсії за віком відповідно до ст. 6 Закону України Про соціальний захист дітей війни в межах шестимісячного строку,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 07 квітня 2011 року звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Чечельницькому районі Вінницької області.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що як дитина війни відповідно до ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" з 01 січня 2006 року має право на отримання щомісячного підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак таке підвищення до пенсії відповідачем їй не нараховувалось і не виплачувалось, а з 01.01.2008 року вказане підвищення виплачувалось в розмірі 10-ти % мінімальної пенсії за віком, незважаючи на вимоги щодо перерахунку, на законні -30 %.

З письмових заперечень представника відповідача вбачається, що проти задоволення позову він заперечує, поскільки виплата позивачу пенсії здійснюється згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян .

Ухвалою судді від 26.04.2011 року, щодо клопотання відповідачу відносно залучення до справи другого відповідача Державне Казначейство України-відмовлено.

Суддя оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обгрунтованого судового рішення, щодо задоволення позову з наступних підстав :

Відповідно ст. 1 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року, дитиною війни визначається особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої Світової війни було менше 18 років . Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася 16 лютого 1933 року, та має статус "Дитини війни", що підтверджується копією паспорта та копією пенсійного посвідчення, згідно з якого вона є пенсіонеркою за віком.

Згідно ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" ( в редакції 18 листопада 2004 року) дітям війни, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком і вона на даний час є чинною.

Відповідно до ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Вимоги позивачки ОСОБА_1, щодо щомісячного підвищення до пенсії в силу ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в межах шестимісячного строку позовної давності з 07 жовтня 2010 року є правомірними, обгрунтованими, законними і підлягають задоволенню. Дії відповідача УПФ по нарахуванню підвищення до пенсії за вказаний період на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року є неправомірними поскільки відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Тобто позивачці як дитині війни згідно з Законом України "Про соціальний захист дітей війни" та Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" передбачено довічне щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, яке в силу ст. 22 Конституції України не може бути обмежене або скасоване.

Враховуючи, що після поновлення порушеного права судом позивачці, її право на таке підвищення до пенсії не зникає, а продовжує існувати, з метою усунення умов для порушення вказаного права позивачки на таку пенсію в подальшому, суд вважає необхідним кінцевим періодом стягнення пенсії вважати день припинення права на таке підвищення до пенсії.

Відповідно до ст. 87 та 93 КАС України з Державного Бюджету на користь позивачки підлягає стягненню 3 гривні 40 копійок судових витрат.

На підставі ЗУ Про соціальний захист дітей війни , ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, керуючись ст.ст.2,9,11,17,69,72,79,86,94,122,128,163,167,183-2,186,254,255,257Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати відмову управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області у виплаті ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Чечельницькому районі Вінницької області з 07 квітня 2010 року провести перерахунок та виплату ОСОБА_1, заборгованості щомісячного підвищення до пенсії як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з урахуванням фактично виплачених сум, та виплачувати щомісячно вказане підвищення до пенсії по день припинення права на такі виплати позивачем.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 гривні 40 копійок судових витрат судового збору.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя : підпис

Вірно. Суддя В.П. Задорожний