Справа № 463/1888/16-а
Суддя: Лакомська Ж. І.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Львів 463/1888/16-а

2-а/463/126/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі

головуючого судді - Лакомської Ж.І.

з участю секретаря - Скочко А.В.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Прус О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позов мотивує тим, що постановою інспектора Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Малиць О.Р. від 06 квітня 2016року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. В даній постанові вказано, що він керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 10км автодороги Львів-Шегині користувався засобом з»язку, а саме мобільним телефоном, чим порушив п.2.9 д) Правил дорожнього руху України. Вказує,що з оскаржуваною постановою не погоджується так як по мобільному телефону під час руху він не розмовляв, вважає,що жодних доказів, які свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення інспектором патрульної поліції не представлено. Тому просить скасувати постанову серії ПС2 №717593 у справі про адміністративне правопорушення від 06.04.2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним мотивам позову,просив позов задоволити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Прус О.І. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, та пояснив,що згідно представлених інспектором Управління патрульної поліції, який складав оскаржувану постанову відносно позивача відеоматеріалів, на місці зупинки автомобіля позивач визнав факт користування мобільним телефоном під час керування автомобілем. Тому вважає,що позов до задоволення не підлягає, та в задоволенні такого просив відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані докази та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В судовому засіданні встановлено, що 06 квітня 2016 року інспектором роти №2 батальйону№3 Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції Малиць Ю.Р. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №717593, згідно якої позивач 06.04.2016 року о 10:25 год. на 10 км. автодороги Львів - Шегині керуючи автомобілем НОМЕР_1 користувався засобом зв»язку, а саме мобільним телефоном чим порушив п.2.9д) Правил дорожнього руху України. Згідно даної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.(а.с.3).

Позивач оскаржуючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності вважає її неправомірною з огляду на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Проте, у відповідності до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому суд враховує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено судом, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення доводиться постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2№717593 від 06 квітня 2016 року, та дослідженими в судовому засіданні відеоматеріалами зафіксованими нагрудною камерою інспектора патрульної поліції,згідно яких позивач ОСОБА_1 безпосередньо після зупинки його автомобіля інспектором патрульної поліції ствердив, що розмовляв під час руху по мобільному телефону, оскільки поспішав на митницю,де його чекав митний брокер.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395 згідно розділу ІІІ пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відтак суд приходить до висновку про те,що позивачем в силу вимог ст. 71 КАС України, не доведено перед судом обставин про те, що в його діях, що мали місце 06 квітня 2016 року о 10:25 год. на 10 км. автодороги Львів-Шегині не було складу адміністративного правопорушення,тому суд в задоволенні даного позову відмовляє.

Керуючись ст.ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Львові Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити за безпідставністю.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду з дотриманням порядку та строків, що передбачені ст.ст. 185 - 187 КАС України.

Суддя: Лакомська Ж. І.