Справа № 800/557/16
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 жовтня 2016 року м. Київ справа № 800/557/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Усенко Є.А., розглянувши матеріали адміністративного позову громадянина ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання неправомірними дій, бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (ВККС України) про визнання неправомірними дій, бездіяльності щодо не вжиття заходів для належної перевірки фактів та обставин стосовно ознак дисциплінарного проступку судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3, викладених у його скарзі, не зазначення в ухвалі від 12.04.2016 дати подання ним скарги; поверненні його скарги, що фактично є відмовою у відкритті дисциплінарного провадження стосовно судді ОСОБА_3; про зобов'язання ВККС України відкрити дисциплінарне провадження стосовно судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3; стягнути за рахунок державного бюджету на його користь моральну шкоду, завдану вище зазначеними діями та бездіяльністю ВККС України, в розмірі 26000,00 грн.; про зобов'язання ВККС України додержуватись і правильно застосовувати статі 1, 22, 55, 68 Конституції України, норми частин 1, 2 та 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу», ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» при прийнятті рішень за результатами розгляду його скарги від 04.02.2016 та письмово повідомити його про місце, день і час розгляду скарги по суті; визнати дії чи бездіяльність ВККС України такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили ст.ст. 1, 3, 6, 8, 22, 32, 55, 68 Конституції України, Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію». Крім того, громадянин ОСОБА_1 просить зобов'язати ВККС України вжити систему заходів, спрямованих на усунення правових та інших причин виникнення складних життєвих обставин і попередження виникнення негативних для нього суспільних наслідків, пов'язаних із відсутністю необхідної йому інформації, відмовою у розгляді скарги від 04.02.2016 по суті та порушення права на ліквідацію перешкод при здійсненні його прав і законних інтересів після звернення до ВККС України; визнати неправомірними дії (бездіяльність) ВККС України з 04.02.2016 по 21.10.2016 під час розгляду скарги від 04.02.2016; визнати дії чи бездіяльність ВККС України з 04.02.2016 по 21.10.2016 такими, що порушили порядок розгляду скарги від 04.02.2016 щодо: порушення права на інформацію, не вжиття системних заходів, спрямованих на усунення правових та інших причин виникнення складних життєвих обставин, не попередивши виникнення негативних суспільних наслідків, пов'язаних із відсутністю необхідної позивачу інформації про роз'яснення з приводу оскарження рішення ВККС України з посиланням на законодавство і строки; не сприяння позивачу як особі, що перебуває у складних життєвих обставинах, які він не в змозі подолати за допомогою наявних засобів і можливостей та контролю поведінки суддів у державній установі і протидії корупції у судовій владі; порушення права на ліквідацію перешкод при здійсненні позивачем своїх прав і законних інтересів після звернення до ВККС України.

Згідно з частиною 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 ст. 4 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про звернення громадян» (у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Порядок розгляду таких звернень визначено статями 14-16 цього Закону.

Згідно із ст. 83 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI, у редакції, чинній на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір) суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 93 Закону № 2453-VI дисциплінарне провадження - це процедура розгляду звернення з метою встановлення обставин, що можуть бути підставою дисциплінарної відповідальності судді.

Право на звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність судді, має будь-яка особа. Громадяни реалізують це право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх представників (частина 2 цієї статті).

Водночас спеціальний порядок дисциплінарного провадження щодо суддів має забезпечувати їх незалежність від незаконного стороннього впливу. Спори з питань, пов'язаних із провадженням про притягнення судді до дисциплінарної відповідальності, є публічно-правовими. Однак, право на оскарження рішень органів, які згідно із законом уповноваженні розглядати скарги (заяви) щодо поведінки судді, мають лише суб'єкти провадження, в якому розглядаються такі скарга (заява), в порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 94 Закону № 2453-VI дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють: Вища кваліфікаційна комісія суддів України - щодо суддів місцевих та апеляційних судів; Вища рада юстиції - щодо суддів вищих спеціалізованих судів та суддів Верховного Суду України.

Згідно з позовною заявою позивачем оскаржуються дії та бездіяльність ВККС України, які стосуються розгляду його скарги від 04.02.2016 на поведінку судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3, за результом розгляду якої членом ВККС України ОСОБА_2 прийнято ухвалу від 12.04.2016 про повернення скарги позивача без розгляду.

Відповідно до частини 1 ст. 99 Закону № 2453-VI суддя місцевого чи апеляційного суду може оскаржити рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про притягнення його до дисциплінарної відповідальності до Вищої ради юстиції або до суду в поряду, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, не пізніше одного місяця з дня вручення йому чи отримання поштою копії рішення.

Зміст вказаних правових норм свідчить, що передумовою звернення фізичної особи з адміністративним позовом до суб'єкта владних посвноважень є порушення таким суб'єктом (його рішенням, дією або бездіяльністю) прав, свобод та інтересів цієї особи. Разом із тим, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо розгляду дисциплінарних проваджень має обмежене коло суб'єктів, яке визначається безпосереднім впливом такого рішення на права, свободи та інтереси.

З огляду на те, що позовні вимоги громадянина ОСОБА_1 полягають в оскарженні ухвали Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про повернення його скарги щодо поведінки судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3, що не має правових наслідків безпосередньо для позивача, та враховуючи нормативно-правове обмеження адміністративно-процесуальної дієздатність позивача у відносинах, які виникають з приводу дисциплінарної відповідальності судді, підстави для відкриття провадження у адміністративній справі за позовом громадянина ОСОБА_1 відсутні.

Такий зміст правового регулювання відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.07.2014 у справі за позовом голови фермерського господарства «Зетченко» до Вищої ради юстиції про скасування ухвали від 11.02.2014 № 138/0/15-14 та про зобов'язання вчинити дії.

Відповідно до пункту першого частини 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з частино шостою статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підставі, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Обсяг адміністративно-процесуальної дієздатності громадянина ОСОБА_1 у відносинах, які виникають з приводу дисциплінарної відповідальності судді Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3., виключає можливість його звернення до суду буд-якої юрисдикції з позовними вимогами щодо оскарження ухвали ВККС України від 12.04.2016.

Керуючись статями 109, 171-1, Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом громадянина ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання неправомірними дій чи бездіяльності, зобов'язання вчинити певні дії.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, встановлені статями 236-239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя підпис Є.А. Усенко