Справа № 817/509/13-а
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 рокуСправа № 817/509/13-а

Волинський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

суддів Димарчук Т.М., Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Профспілкового підприємства санаторій «Горинь» Ради Федерації профспілок Рівненської області до Державної служби геології та надр України про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Профспілкове підприємство санаторій "Горинь" Ради Федерації профспілок Рівненської області звернулося з позовом до Державної служби геології та надр України про скасування наказу від 16.02.2012 року № 46 в частині анулювання спеціального дозволу (ліцензії) №624 від 28.08.1996 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2012 року наказом № 46 «Про анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами» анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами ліцензія на експлуатацію родовищ корисних копалин № 624 від 28.08.1996 року, який був наданий санаторію «Горинь» Ради Федерації профспілок Рівненської області на експлуатацію родовищ мінеральної води.

Позивач не погоджується з оскаржуваним наказом в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 624 від 28.08.1996 року, з тих підстав, що згоди на анулювання спеціального дозволу (ліцензії) користування надрами, як це передбачено статтею 26 Кодексу України про надра, позивач не надавав та в судовому порядку право користування надрами не припинялося. Відтак, просив скасувати наказ від 16.02.2012 року № 46 в частині анулювання спеціального дозволу (ліцензії) №624 від 28.08.1996 року.

Відповідач в наданих суду письмових запереченнях від 12.03.2013 року № 04-1020 позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що відповідно до підпункту 9 пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615, спеціальний дозвіл анулюється у разі невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу у встановлені строки.

Припинення права користування надрами здійснюється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу про анулювання дозволу.

В період з 2009 року по 2011 рік від позивача не надходило жодної інформації про усунення порушень, які виявлені під час проведення перевірки Державною організацією «Кіровська територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанням надр». У зв'язку з цим, позивачу додатково було надано час на усунення недоліків, що призвели до зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами до 10.01.2012 року. У встановлений додатковий термін позивач не усунув виявлені перевіркою порушення, про що Державна організація «Кіровська територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанням надр» повідомила державну службу геології та надр України листом від 19.01.2012 № 36.

У зв'язку з цим, Державою службою геології та надр України наказом від 18.02.2012 року № 46 було анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування мінеральної води Степанського родовища № 624 від 28.08.1996 року.

Вказує, на те, що спірний наказ виданий відповідачем на підставі підпункту 9 пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615, відтак стаття 26 Кодексу України про надра не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, не закріплює такої підстави для припинення права користування надрами, як невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу у встановлений строк, оскільки регулює питання припинення права користування надрами за наявності інших підстав, в той час, як підставою для анулювання спірного спеціального дозволу на користування надрами було саме невжиття заходів для усунення причин зупинення дії дозволу у встановлений строк. З врахуванням наведеного, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18.03.2013 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2013 року, позов задоволено повністю, скасовано пункт 3 наказу Державної служби геології на надр України від 16 лютого 2012 року №46 «Про анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами» в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 624 від 08.08.1996 року (додаток 3) (а.с. 89-93, 128-129).

Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.09.2016 року постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18.03.2013 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 179-182).

Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 21.09.2016 року дану адміністративну справу передано на розгляд до Волинського окружного адміністративного суду відповідно до пункту 4 частини першої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 188-189).

В судове засідання представник позивача не прибула, при цьому надала суду письмове клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, при цьому на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наданих відповідачем матеріалів.

Відповідно до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищевикладене, судовий розгляд справи здійснювався у відсутності представника позивача, представника відповідача, без фіксування судового процесу технічними засобами, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення повністю, з таких підстав.

Судом встановлено, що Профспілкове підприємство санаторій "Горинь" Ради Федерації профспілок Рівненської області зареєстроване як юридична особа Сарненською районною державною адміністрацією Рівненської області 11.03.1996 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 №234986 (а.с.58).

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 600498 від 26.12.2012 року, видами діяльності позивача за КВЕД-2010 є: діяльність лікарняних закладів, загальна медична практика, діяльність інших засобів тимчасового розміщування, роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, неспеціалізована оптова торгівля, неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (а.с.12).

Згідно з ліцензією Міністерства охорони здоров'я України від 12.03.2010 року Серії АВ №526314 Профспілковому підприємству санаторій «Горинь» Ради Федерації профспілок Рівненської області надано право на здійснення медичної практики (а.с.59).

Відповідно до ліцензії № 624 від 28.08.1996 року позивач отримав право на експлуатацію родовища корисних копалин - мінеральних вод на Степанському родовищі Сарненського району Рівненської області, строк дії якої 20 років (а.с.10).

Державною організацією «Кіровська територіальна інспекція державного геологічного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанням надр»на підставі наказу від 16.10.2009 року № 46 проведено планову перевірку правил користування надрами і дотримання вимог спеціального дозволу при проведенні розробки родовища корисних копалин з боку позивача, за наслідками якої складено акт від 21-22.10.2009 року № 151 (а.с.39-40). В акті перевірки зроблено висновок про виявлення порушень (недоліків), допущених позивачем під час користування надрами.

Відповідно до пункту 2 наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.11.2009 року № 623 зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами - ліцензії на експлуатацію родовищ корисних копалин від 28.08.1996 року № 624 санаторію «Горинь» Ради Федерації профспілок Рівненської області (а.с.41).

Наказом Державної служби геології та надр України від 29.11.2011 року № 176 санаторію «Горинь» Ради Федерації профспілок Рівненської області встановлено термін для усунення порушень законодавства про надра - один місяць з моменту відправлення повідомлення (а.с. 43).

Пунктом 3 наказу Державної служби геології та надр України від 16.02.2012 року №46 «Про анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами» анульовано спеціальний дозвіл на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 3 до цього наказу, в тому числі: спеціальний дозвіл на користування надрами - ліцензію на експлуатацію родовищ корисних копалин № 624 від 28.08.1996 року, видану санаторію «Горинь» Ради Федерації профспілок Рівненської області (а.с. 6-7).

На думку суду, відповідач не довів правомірність оскаржуваного наказу від 16.02.2012 року № 46, в частині анулювання спеціального дозволу (ліцензії) №624 від 28.08.1996 року, з огляду на таке.

Правовідносини, що склались між сторонами, регламентуються Кодексом України про надра (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з статтею 16 Кодексу України про надра спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 19 цього Кодексу у користування підприємствам, установам, організаціям та громадянам надра надаються лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на таке користування засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Підстави припинення права користування надрами визначені статтею 26 Кодексу України про надра.

Так, відповідно до статті 26 Кодексу України про надра визначено, що право користувача надрами припиняється у разі, якщо відпала потреба у користуванні надрами; закінчення встановленого строку користування надрами; припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров'я населення; використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу -180 календарних днів не приступив до користування надрами; вилучення у встановленому порядку наданої у користування ділянки надр.

Відповідно до частини другої статті 26 вказаного Кодексу право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів - у судовому порядку.

Відповідно до названої статті, законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Відповідно до підпункту 9 пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615, право користування надрами припиняється Держгеонадрами безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі невжиття надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк.

Зі змісту оскаржуваного наказу слідує, що право спеціального користування було припинено з підстав, передбачених пунктом 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 № 615.

Проаналізувавши вищенаведене, суд зазначає, що припинення користування з підстав, передбачених пунктом 23 Порядку №615 відбувається в судовому порядку в разі незгоди користувача на припинення спеціального дозволу, а за відсутності заперечень користувача - шляхом прийняття відповідного рішення уповноваженим на це органом.

Як встановлено судом, позивач згоди на припинення права користування надрами Державній службі геології та надр України не надавав.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм законодавства, суд приходить до висновку, що Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами є підзаконним нормативним актом та встановлює додаткові підстави для припинення на користування надрами, однак не може змінювати правило, відповідно до якого у разі незгоди користувачів з припинення права на користування надрами за порушення умов користування ними, передбачених спеціальним дозволом, припинення такого права здійснюється в судовому порядку.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 25.06.2011 року (справа № 21-36а11), від 19.09.2011 року (справа № 21-164а11), від 10.12.2013 року (справа № 21-450а13) та від 27.10.2015 року (справа №21-4873а15), яка в силу частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Крім того, позивач в позовній заяві просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними, однак суд дійшов висновку, що строк звернення до суду, встановлений статтею 99 КАС України, позивачем не пропущено, з огляду на таке.

З позовом про оскарження зазначеного наказу Профспілкове підприємство санаторій "Горинь" Ради Федерації профспілок Рівненської області звернулося до суду лише 14.02.2013 року вх. № 3996, що підтверджується відбитком штемпеля вхідної кореспонденції Рівненського окружного адміністративного суду.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Державна служба геології та надр України листом від 27.02.2012 року № 1601/01/14-12 повідомила позивача про анулювання спеціального дозволу. Як слідує з даного повідомлення, наказ Державної служби геології та надр України від 16.02.2012 року № 46 «Про анулювання спеціальних дозволів на користування надрами» не надсилався.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення таке повідомлення вручене 07.03.2012 року ОСОБА_1.(а.с. 47, зворот). Однак, як зазначала представник позивача в судовому засіданні 02.11.2016 року, лист вона не отримувала та на повідомленні про вручення поштового відправлення не підписувалась. Разом з тим, як вбачається з копії журналу вхідної кореспонденції позивача за 2012 рік повідомлення Державної служби геології та надр України про анулювання спеціального дозволу не зареєстроване (а.с. 55-57).

Однак, як слідує з наказу від 01.03.2012 року головний лікар санаторію «Горинь» ОСОБА_1 перебувала у щорічній відпустці від 01.03.2012 року по 06.04.2012 року. Така обставина підтверджуються копією наказу від 01.03.2012 року №3, копією постанови Федерації профспілок Рівненської області від 06.02.2012 року №П-14-13 (а.с.48-49).

Крім того, з долученої до матеріалів справи довідки, вбачається, що в період з 01.01.2012 року по 30.04.2012 року в санаторії «Горинь» числилась одна штатна одиниця - головний лікар ОСОБА_1, яка і перебувала в той період (07.03.2012 року) у щорічній відпустці.

Разом з тим, з досліджуваної копії повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що поштове відправлення було надіслане за адресою АДРЕСА_1, тоді як адреса місцезнаходження юридичної особи позивача - АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, після звернення позивача з листом від 02.01.2013 року № 01, Державна служба геології та надр України листом від 15.01.2013 року № 429/13-14-13 надіслала копію оскаржуваного наказу. Такий лист позивачем отримано 22.01.2013 року за вх. № 3

Судом враховано, що зі змістом оскаржуваного наказу позивача було ознайомлено лише 22.01.2013 року. Відтак строк звернення до суду з позовом про скасування наказу Державної служби геології та надр України від 16.02.2012 року № 46 в частині анулювання спеціального дозволу (ліцензії) № 624 від 28.08.1996 року розпочався 23.01.2013 року (наступний день після отримання копії оскаржуваного наказу) і закінчився 23.07.2013 року, тому позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у межах строку, встановленого статтею 99 КАС України.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що підстав для винесення ухвали (окремого процесуального документу) щодо визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновлення такого строку немає, оскільки позивач за захистом порушеного права звернувся в межах строку, встановленого статтею 99 КАС України.

Разом з тим, представник відповідача в письмовому запереченні від 12.03.2013 року вказував, що позивачем пропущено строк звернення до суду, при цьому клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не заявляв, а судом в процесі розгляду справи встановлено, що позивач цього строку звернення до суду не пропустив, тому, враховуючи наведене, суд не знаходить підстав для винесення ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позовну заяву подано позивачем в межах строку, встановленого законом.

Протилежного судом не встановлено.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності оскаржуваного наказу, відтак, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття постанови про визнання протиправним та скасування наказу від 16.02.2012 року №46 "Про анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами" в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 624 від 08.08.1996 року.

Керуючись статтями 158, 160 ч.3, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу України про надра, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу Державної служби геології та надр України від 16 лютого 2012 року № 46 «Про анулювання, зупинення та поновлення дії спеціальних дозволів на користування надрами» в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 624 від 08 серпня 1996 року (додаток 3).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі до 10 листопада 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк

Судді Т.М. Димарчук

А.Я.Ксензюк