Справа № 2а-1920/12/2670
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2012-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 березня 2012 року № 2а-1920/12/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т. , розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

За позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

про визнання протиправними дій, скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (надалі - позивач, ПАТ "КБ "Надра") звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, (надалі - відповідач), про визнання протиправними дій відповідача по винесенню постанов від 05.12.2012 р. про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в рамках виконавчого провадження ВП № 29547887.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.02.2012 р. відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 21.02.2012 р.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на безпідставність винесення оскаржуваних постанов, оскільки рішення суду ним виконано добровільно, а відповідач не вчинив жодних дій на примусове стягнення боргу з позивача, що виключає можливість стягнення з нього виконавчого збору. Також зазначає на необгрунтованість постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав суду пояснення аналогічні тим, що викладені у ньому. Просив позов задовольнити повністю.

У судове засідання не прибув, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання представник відповідача.

Відповідно до частини шостої ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням вимог ст. ст. 41, 122, 128 КАС України, суд дійшов до висновку про розгляд справи у письмовому провадженні.

06.03.2012 р. на вимогу суду, надійшли копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 29547887.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

01.11.2011 р. старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на підставі виконавчого листа № 2-4319/10, виданого 26.10.2011 р. Будьонівським районним судом м. Донецька, винесено ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження ВП № 29547887 про стягнення з ЗАТ ""КБ "Надра" на користь ОСОБА_2 8411,35 євро.

Як вбачається з вказаної ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження, державною виконавчою службою позивачу було надано для добровільного виконання рішення суду у 7-денний строк відповідно до вимог ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження".

Матеріалами справи, а саме, листом позивача від 05.11.2011 р. підтверджується та не заперечувалось представниками сторін в судовому засіданні, що про відкриття виконавчого провадження позивачу стало відомо щонайменше 05.11.2011 р.

З матеріалів справи вбачається та підтверджено представником позивача, що ПАТ "КБ "Надра" виконало рішення суду шляхом сплати 24.11.2011 р. 8411,35 євро в національній валюті за офіційним курсом Національного банку України, що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 24.11.2011 р., тобто з пропуском, встановленого у ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження строку для добровільного виконання.

Позивач до відповідача із заявою про продовження строку для добровільного виконання рішення не звертався.

Статтею 28 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. ОСОБА_1 про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи докази наявні в матеріалах справи, оскаржувана позивачем ОСОБА_1 про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 29547887 від 05.12.2011 р. була прийнята відповідно до вищевказаних вимог Закону України „Про виконавче провадження, а дії боржника, які спрямовані на виконання судового рішення після закінчення строку для добровільного виконання, є такими, що виконуються в примусовому порядку, тому, суд дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень довів правомірність прийняття ним оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Щодо постанови відповідача від 05.12.2011 р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 11 Закону України "Провиконавче провадження" встановлено, що Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Нормами частини 4 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" визначено вичерпний перелік витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату:

1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника;

2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій;

3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум;

4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини;

5) розміщення оголошення в засобах масової інформації;

6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень;

7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, підставою для її винесення стало невиконання позивачем у строк, встановлений вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження, рішення суду.

Жодні посилання на витрати, які б могли стати підставою для прийняття постанови про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, перелік яких зазначено вище у зазначеній постанові - відсутні.

Крім того, при прийнятті зазначеної постанови відповідач керувався положеннями ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", яка визначає порядок виплати стягнутих грошових сум, а не порядок стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 05.12.2011 р. в рамках виконавчого провадження ВП № 29547887 прийнята відповідачем неправомірно і з порушенням принципу обґрунтованості.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких підстав, судом визнається, що позивачем у позовній заяві були наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами та свідчать про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині протиправності дій відповідача щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 05.12.2011 р. в рамках виконавчого провадження ВП № 29547887 та, як наслідок, наявності підстав для її скасування.

Вимоги про стягнення судового збору позивачем заявлені не були.

Керуючись вимогами ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про скасування ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, скасування постанов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві по прийняттю постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 05.12.2011 р. в рамках виконавчого провадження ВП № 29547887.

3. Скасувати постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 05.12.2011 р. в рамках виконавчого провадження ВП № 29547887.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

ОСОБА_1 може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Шрамко Ю.Т.