Справа № 806/68/16
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Романченко Є.Ю.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"10" листопада 2016 р. Справа № 806/68/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Котік Т.С.

суддів: Жизневської А.В.

Охрімчук І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Єрикалової О.О.,

представника позивача Камінського А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" липня 2016 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" до Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 липня 2016 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз".

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 29.12.2015 № , винесене Коростишівською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" 1378, 00 грн., сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області, правонаступник Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про відмову у задоволенні позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду не узгоджуються з вимогами п. 57.1 ст. 57, п.126.1 ст.126 ПК України.

Розглянувши справу, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 29 грудня 2015 року на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України старшим державним ревізором - інспектором відділу оподаткування юридичних осіб Ставською В.В. в приміщенні Коростишівської ОДПІ проведено камеральну перевірку по питанню несвоєчасності сплати податку на додану вартість, за період з 30.09.2015 по 30.11.2015, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" про що складено відповідний акт від 29.12.2015 № 46/06-10-153/20413052.

Згідно висновку акту, товариством порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 37460 грн., визначену в податковій декларації з податку на додану вартість від 21.09.2015, а саме, сплачено із затримкою у 61 календарний день - 30.11.2015. ПДВ.

За результатами перевірки, 29 грудня 2015 року Коростишівською ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" визначено суму штрафу у розмірі 7492 грн. за платежем податок на додану вартість.

Суд першої інстанції перевіряючи оспорюване податкове повідомлення - рішення на відповідність вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, дійшов висновку, що відповідач при його винесенні діяв протиправно.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пп.. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України), платник податків зобов'язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань. Додатки до податкової декларації є її невід'ємною частиною (п. 46.1 ст. 46 ПК України).

Згідно зі абзацом першим пункту 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 203 Податкового кодексу України встановлено порядок надання податкової декларації та строки розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість.

Відповідно до положень вказаної статті ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п. 203.1). Сума податкового зобов'язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2).

У пункті 38.1 статті 38 ПК України закріплено, що виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

В силу приписів пункту 87.1 статті 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов'язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Згідно зі п. 200-1.2. ст. 200-1 ПК України, платникам податку на додану вартість автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Абзацом першим пункту 200-1.5 статті 200-1 ПК України визначено, що з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Як встановлено судом, Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз", на виконання вимог законодавства та у строки, встановлені ст. 203 ПК України, подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2015 року в електронній формі із використанням електронного цифрового підпису в якій платником визначено суму податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до державного бюджету визначено в розмірі 72574 грн.

Декларація зареєстрована 21.09.2015 за № , при цьому, зважаючи на п. 203.2 ст. 203 ПК України, граничним строком сплати вказаної суми податку на додану вартість до бюджету було 01 жовтня 2015 року.

Матеріалами справи підтверджено, що з метою сплати податкового зобов'язання за серпень 2015 року в сумі 72574,00 грн., позивачем оформлено платіжне доручення № 53 від 22 вересня 2015 року про перерахування готівкових коштів з рахунку ПАТ "Коростишівгаз", відкритого у ПАТ "Укрінбанк", на рахунок у системі електронного адміністрування позивача.

Про факт перерахування коштів свідчить копія платіжного доручення № 53 від 22.09.2015, одержаного банком ПАТ "Укрінбанк" 22.09.2015, із призначенням платежу:*;101;20413052;ПДВ за серпень 2015 р. ПАТ "Коростишівгаз";. Отже, позивачем в повному обсязі виконано вимоги пункту 57.1 статті 57 ПК України, а тому є вірними висновки суду першої інстанції про те, не перерахування банківською установою коштів за призначенням не є підставою для застосування штрафних санкцій, оскільки в даному випадку відповідальність несе банківська установа.

Такі висновки суду першої інстанції узгоджуються з положеннями Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Згідно зі п.п. 8,1, 8.2 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів. Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку.

За порушення строків, встановлених пунктами 8.1 та 8.2 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом (п. 8.3 ст. 8 згаданого Закону).

У відповідності до п. 22.4 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Також, судом встановлено, що 01 жовтня 2015 року Національний банк України прийняв рішення про віднесення ПАТ "Укрінбанк" до категорії проблемних. Національним банком було встановлено строк для вжиття ПАТ "Укрінбанк" заходів щодо приведення своєї діяльності у відповідність до вимог законодавства.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 24 грудня 2015 р. № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 24 грудня 2015 р. № 239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку". Останнім у Публічне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ ІННОВАЦІЙНИЙ БАНК" (далі - ПАТ "УКРІНБАНК") запроваджено тимчасову адміністрацію.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що виконання платником податкового обов'язку по перерахуванню в бюджет суми податкового зобов'язання та його сплати, пов'язане саме з моментом подання в банк платіжного доручення на перерахування відповідних сум податкових зобов'язань, а ініціювання переказу вважається остаточно завершеним і за подальший переказ сум податкового зобов'язання відповідальність несе банк, а тому позивачем дотримано вимоги п. 57.1 ст. 57 та ст. 203 ПК України в частині самостійного нарахування та сплати податкового зобов'язання з податку на додану вартість до бюджету за серпень 2015 року із строком сплати до 01 жовтня 2015 року, тобто ПАТ "Коростишівгаз" виконано свої зобов'язання щодо сплати обов'язкових платежів до бюджету, а затримка у перерахуванні сплачених ним коштів у вигляді податку на додану вартість за серпень 2015 року виникла не з їх вини.

Згідно зі п. 109.1 ст. 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків встановлена статтею 126 Податкового кодексу України.

За змістом п. 126.1 цієї статті ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Водночас пунктом 129.6 статті 129 ПК України визначено, що за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Отже, у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника податку, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПАТ "Коростишівгаз" не може нести відповідальність за несвоєчасне перерахування банком до контролюючого органу коштів, відповідно до платіжного доручення № 53 від 22.09.2015.

Також, обставини щодо своєчасності виконання позивачем зобов'язання зі сплати задекларованого податку на додану вартість за серпень 2015 року в сумі 72574,00 грн. були предметом дослідження в справі № 806/5229/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Коростишівгаз" до Коростишівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішення і податкової вимоги, які згідно ч.1 ст. 72 КАС України не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зокрема, постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2016 року в справі № 806/5229/15 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Коростишівгаз" задоволено, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "17" березня 2016 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Коростишівгаз" задоволено. Визнано протиправними та скасовано Рішення № від 07.11.2015 року та податкову вимогу від 12.11.2015 року № 60-23, винесену Коростишівською об'єднаною державною податковою інспекцією.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що Публічним акціонерним товариством "Коростишівгаз" своєчасно сплачено до державного бюджету обов'язкові платежі та податки, про що свідчать відповідні платіжні доручення з відмітками банку про прийняття їх до виконання. Зокрема судом установлено, що зобов'язання зі сплати задекларованого податку на додану вартість Товариством виконано, що підтверджується платіжним дорученням № 53 від 22 вересня 2015 року.

З урахуванням вищезазначеного, є вірними висновки суду першої інстанції, що застосування відповідачем до позивача штрафу в сумі 7492,00 грн. за порушення строків сплати узгодженого грошового зобов'язання, згідно зі ст.126 Податкового кодексу України, є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять фактів порушення судом норм матеріального та процесуального права, а тому підстави, передбачені ст.202 КАС України, для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "27" липня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення виготовлено "11" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Публічне акціонерне товариство "Коростишівгаз" вул.Більшовицька,55,м.Коростишів,Житомирська область,12501

3- відповідачу Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Житомирській області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,