Справа № 808/3256/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

10 листопада 2016 рокуСправа № 808/3256/16 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Прасов О.О., розглянувши у м.Запоріжжі матеріали адміністративного позову

Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України»

до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про визнання дій відповідача протиправними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України» до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 спрямовані на опис, арешт та вилучення транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_1; 2) скасувати постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника №39951778 від 18.10.2016 винесену заступником начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1, відносно транспортного засобу марки VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_1; 3) зобов'язати заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 повернути транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_1 Заявнику.

Позивач подав до суду Заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом постановлення ухвали якою зупинити виконавчі дії, повязані з реалізацією транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_1, описаного та арештованого згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.10.2016 №39951778.

Заява вмотивована тим, що у випадку невжиття заходу забезпечення адміністративного позову та не зупинення реалізації майна, що описане та арештоване згідно акту опису та арешту майна №39951778 від 18.10.2016 працівники підприємства не зможуть нормально функціонувати та виконувати покладені на них обовязки по забезпеченню потреб держави.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суддя вважає, що Заява позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.117 КАС України суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності субєкта владних повноважень.

За приписами ч.3-4 ст.117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення субєкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються. Ухвала негайно надсилається до субєкта владних повноважень, що прийняв рішення, та є обовязковою для виконання. Адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Позивачем в обґрунтування Заяви не наведено та не надано доказів у підтвердження того, що на час звернення до суду з даним позовом та до початку розгляду справи в суді відповідач вчиняє або може вчинити будь-які дії, які перешкодять у майбутньому виконанню рішення суду у справі, або існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

При відсутності у позові та додатках до нього документів (доказів), які свідчать про здійснення відповідачем протиправних дій, відсутні і підстави для вжиття заходів для забезпечення позову.

Як зазначено у ст.2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Позивачем не надано до суду доказів, що транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_1 забезпечує ведення виробничої діяльності підприємства, безпосередньо використовується для виконання його статутних завдань: будування доріг, магістралей тощо.

У ч.2 ст.1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» зазначено, що дія мораторію, встановлена частиною першою цієї статті, не поширюється на застосування примусової реалізації майна (за виключенням обєктів, що відповідно до закону не підлягають приватизації, а також підприємств, перед якими у держави є підтверджена в установленому порядку заборгованість з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з опалення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню) для погашення заборгованості перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та її дочірніми підприємствами, що здійснювали постачання природного газу на підставі ліцензії. Порядок реалізації майна встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Позивачем не надано до суду документального підтвердження того, що боргові зобовязання для примусового виконання яких описано та арештовано автомобіль НОМЕР_2 не повязані з погашенням заборгованості перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та її дочірніми підприємствами, що здійснювали постачання природного газу на підставі ліцензії, оскільки Постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника №39951778 винесено 18.10.2016 за зведеним виконавчим провадженням №39951778, склад боргових зобовязань за яким суду не відомий.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України №4901-VI від 05.06.2012 «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа). Примусова реалізація майна юридичних осіб - відчуження обєктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, з використанням яких юридичні особи провадять виробничу діяльність, а також акцій (часток, паїв), що належать державі та передані до їх статутного фонду.

Оскільки позивачем документально не доведено склад боргових зобовязань за зведеним виконавчим провадженням №39951778, то відсутні і правові підстави для зупинення виконавчого провадження (та, відповідно, виконавчих дій) про які просить позивач у Заяві.

Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову справляється судовий збір у розмірі 0,3 розміру мінімальної заробітної плати.

До Заяви про вжиття заходів забезпечення позову додано Платіжне доручення №365 від 09.11.2016 у графі якого «Призначення платежу» зазначено про сплату 413 грн. 00 коп. за подачу заяви про забезпечення позову.

Таким чином, позивачем не надано до суду доказів сплати судового збору у встановленому ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмірі 413 грн. 40 коп.

Приймаючи до уваги викладене, суддя відмовляє в задоволенні Заяви про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.117, 118, 160, 165 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні Заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення виконавчих дій, повязаних з реалізацією транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д/н НОМЕР_1, описаного та арештованого згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 18.10.2016 №39951778.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Суддя О.О. Прасов