Справа № 156/202/16-а
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2016 року м. Київ К/800/19212/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Донця О.Є.,

суддів: Голяшкіна О.В.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області на постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 15.04.2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в Іваничівському районі Волинської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Іваничівського районного суду Волинської області з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Іваничівському районі Волинської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 15.04.2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно із Законом України «Про прокуратуру» починаючи із 02.03.2016 року, виходячи із 90 % від заробітної плати у сумі 12799,11 грн., згідно довідки прокуратури Волинської області від 02.03.2016 року № 18-139. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно із Законом України «Про прокуратуру», починаючи із 02.03.2016 року виходячи із 90 % від заробітної плати у сумі 12799,11 грн., згідно довідки прокуратури Волинської області від 02.03.2016 року № 18-139.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 року апеляційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області було залишено без задоволення, а постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 15.04.2016 року - без змін.

У касаційній скарзі Іваничівське об'єднане управління Пенсійного фонду України Волинської області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 15.04.2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 року та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області задоволенню не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не надають підстав, які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 з 2008 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі статті 501 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 80 % середньої заробітної плати посади слідчого прокуратури Іваничівського району.

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області із заявою про перерахунок пенсії. До заяви позивачем було надано довідку про заробітну плату від 02.03.2016 року.

Листом від 17.03.2016 року управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області повідомило позивача про відмову у проведенні перерахунку згідно довідки про заробітну плату від 02.03.2016 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Умови та порядок пенсійного забезпечення прокурорів та слідчих визначено статтею 501 Закону України «Про прокуратуру». Редакція зазначеної статті змінювалась.

Відповідно до частини 1 статті 501 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, що діяла на час призначення пенсії ОСОБА_2, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ, який набрав чинності з 01.10.2011 року, внесено зміни до статті 501 Закону України «Про прокуратуру», зокрема, змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Відповідно до статті 501 Закону України «Про прокуратуру», у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ, прокурори і слідчі мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 01.10.2011 року положення частини першої статті 501 Закону України «Про прокуратуру», щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VІ.

Разом з тим, підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам регулюють частини 13 та 18 статті 501 Закону України «Про прокуратуру», положення яких щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ змін не зазнали (змінилась лише нумерація частин цієї статті).

Так, відповідно до частини 13 статті 501 Закону України «Про прокуратуру», обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Згідно із частиною 18 статті 501 Закону України «Про прокуратуру», призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому дійшла такого правового висновку: внесені Законом № 3668-VІ зміни до статті 501 Закону України «Про прокуратуру» щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини 13, 18 статті 50-1 Закону 501 Закону України «Про прокуратуру», які змін у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ не зазнали.

Крім того, вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06.10.2015 року у справі 21-2432а15, який згідно зі статтею 2442 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку, визнавши протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області, які полягають у відмові здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно із Законом України «Про прокуратуру», починаючи із 02.03.2016 року, виходячи із 90 % від заробітної плати у сумі 12799,11 грн., згідно довідки прокуратури Волинської області від 02.03.2016 року № 18-139; зобов'язавши управління Пенсійного фонду України в Іваничівському районі Волинської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 згідно із Законом України «Про прокуратуру», починаючи із 02.03.2016 року, виходячи із 90 % від заробітної плати у сумі 12799,11 грн., згідно довідки прокуратури Волинської області від 02.03.2016 року № 18-139.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Іваничівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області - залишити без задоволення, а постанову Іваничівського районного суду Волинської області від 15.04.2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного Фонду України в Іваничівському районі Волинської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, передбаченому статтями 235 - 244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: О.Є. Донець

О.В. Голяшкін

В.Ф. Мороз