Справа № 159/3979/16-а
Суддя: Бойчук П. Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/3979/16-а
Провадження № 2-а/159/119/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

за участю:

секретаря Гусар Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник - ОСОБА_1, до заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Леоніда Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2044/20508/2016 від 12.10.2016 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2,в інтересах якого діє представник - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Леоніда Миколайовича, у якому просиввизнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 2044/20508/2016 від 12.10.2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Зазначає, що оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності за перевищення, встановленого ст. 95 МК України, строку транзитного перевезення автомобіля марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, (країна реєстрації Російська Федерація) більше як на 10 діб. Вважає, що викладені в постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки він дійсно 14.04.2016 року о 15 год. 13 хв. заїхав на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці на автомобілі марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в режимі «тимчасового ввезення» згідно п. 1 ст. 380 МК України. Однак інспектор митниці, який здійснював митне оформлення, отримавши від позивача посвідку на проживання в Україні за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 72/33, оформив зазначений транспортний засіб у режимі «транзит».

Не погоджуючись з режимом митного оформлення вказаного транспортного засобу позивач звернувся на митний пост «Ковель» Волинської митниці з вимогою перевести вказаний транспортний засіб з режиму «транзит» в режим «тимчасового ввезення», однак за результатами розгляду його звернення йому було відмовлено у даному проханні на підставі того, що п. 1 ст. 380 МК України застосовується для громадян - нерезидентів.

26.04.2016 року на адресу позивача в м. Ковелі надійшло повідомлення про необхідність з'явитись на митний пост Волинської митниці «Доманове», для надання пояснень стосовно причини та обставин невивезення вищевказаного автомобіля. Позивач, прибувши на митний пост «Доманове», при зустрічі з заступником начальника митного поста ОСОБА_5 пояснив, що жодних порушень митних правил він не вчиняв, а самі працівники митниці здійснили реєстрацію його автомобіля в режим «транзит». Крім того позивач вказує, що жодних пояснень у нього того дня не відбиралось та жодного протоколу про порушення митних правил не складалось. За наслідками протиправних дій працівників Волинської митниці по відношенню до позивача, було складено протокол про порушення митних правил №2044/20508/2016 від 25.09.2016 року та винесено оскаржувану постанову від 12.10.2016 року № 2044/20508/2016.

Не заперечуючи факту ввезення на митну територію України вказаного транспортного засобу, позивач зазначав, що відповідно до ст. 95 МК України строки встановлені для транзитного перевезення автомобільного транспорту у межах 10 діб та 5 діб у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці, до нього як нерезидента України не можуть бути застосовані, оскільки він є громадянином Російської Федерації. Свої дії вважає такими, що не порушують норми митного законодавства України.

На підставі викладеного, представник позивача просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Леоніда Миколайовича у справі про порушення митних правил № 2044/20508/2016 від 12.10.2016 року.

За викладених підстав вважає, що посадова особа Волинської митниці ДФС при винесенні оскаржуваної постанови діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством, тому просив в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, та додатково пояснив, що його довіритель не мав на меті порушувати митне законодавство України, оскільки він неодноразово приїздить до України та завжди транспортний засіб під його керуванням при перетині митного кордону України працівниками митниці були зареєстровані у режимі «тимчасового ввезення», а не в режимі «транзиту», як це було зроблено 14.04.2016 року працівниками митного поста «Доманове» Волинської митниці. Крім того зазначив, що позивач є громадянином Російської Федерації та має лише посвідку на постійне проживання в Україні, а тому позивач не є суб'єктом правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. Просив суд позов задовольнити та скасувати постанову відповідача про накладення відносно ОСОБА_2 стягнення у виді штрафу в сумі 8500 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак подав суду письмове заперечення проти заявленого позову. Не погоджуючись із заявленим адміністративним позовом, представник відповідача подав письмові заперечення від 03.11.2016 року, у яких вказав, що Волинська митниця ДФС позов не визнає та вважає його безпідставним, оскільки позивач перевищив термін вивезення автомобіля марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, передбачений ст. 95 МК України. Крім того, представник відповідача у запереченні зазначив, що позивачу неодноразово направлялись листи про необхідність прибути на митний пост «Доманове» для дачі пояснень з приводу порушення режиму транзиту вказаного транспортного засобу, однак позивач неодноразово ігнорував повідомлення та після направлення 29.08.2016 року чергового повідомлення про необхідність з'явитись в строк до 20.09.2016 року для надання пояснень з приводу порушення режиму «транзиту», уповноваженими особами митниці було складено протокол про порушення митних правил. На підставі ст. 494 МК України уповноваженими особами митниці було складено протокол про порушення митних правил №2044/20508/2016 від 25.09.2016 року, На підставі вказаного протоколу 12.10.2016 року заступником начальника Волинської митниці ДФС - начальником управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Л.М. було винесено постанову № 2044/20508/2016, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені порушення передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого адміністративного позову з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що Волинською митницею ДФС було проведено перевірку щодо виявлення транспортних засобів, які були ввезені громадянами - резидентами на митну територію України в митному режимі «транзит» та не вивезені в строки, встановлені ст. 95 Митного кодексу України. В результаті вказаної перевірки за допомогою баз даних «Інспектор-2006», ЄАІС встановлено, що 14.04.2016 року о 15:13 год. на митну територію України через митний пост «Доманове» Волинської митниці ДФС, громадянином Російської Федерації ОСОБА_2 в митному режимі «транзит» ввезено легковий автомобіль марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (країна реєстрації - Російська Федерація), кузов номер Z94CT51DACR041356 та станом на 25.09.2016 р. його не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Митне оформлення транспортних засобів, положення митних режимів, порядок переміщення транспортних засобів через митний кордон України та інші питання, пов'язані з митним оформленням товарів, регулюються Митним кодексом України.

Частиною 1 та 2 статті 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності одного митного органу - 5 діб). До зазначених строків не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст. 381 МК України.

Положеннями даної норми визначено, що громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом. У разі порушення зобов'язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу. У разі знищення чи повного зіпсування транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України з метою транзиту, внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили перебіг строку їх транзиту зупиняється, а внесена грошова застава повертається особі, яка внесла заставу, її спадкоємцю або уповноваженій ними особі, за умови надання такою особою органам доходів і зборів достатніх доказів знищення чи повного зіпсування транспортного засобу.

Статтею 470 МК України передбачена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрату цих товарів, транспортних засобів, документів.

Частина 3 даної статті передбачає, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як було вказано вище, громадянин Російської Федерації ОСОБА_2, що має посвідку на постійне місце проживання в Україні ВЛ 0091 від 24.12.2012 року за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 72/33, 14.04.2016 року ввіз на митну територію України через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС в митному режимі «транзит» автомобіль марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований у встановленому порядку на території Російської Федерації.

Термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС закінчився 19.04.2016 року, а через зону діяльності іншого митного органу - 24.04.2016 року.

ОСОБА_2 не здійснив вивезення з митної території України даного транспортного засобу до 24.04.2016 року, тобто понад, встановлений ст.95 МК України, строк.

Термін перебування автомобіля марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, на території України станом на 25.04.2016 року склав 11 діб, що не оспорюється самим позивачем.

По даному факту 25.09.2016 року відповідачем розглянуто матеріали справи за складеним відносно позивача протоколом про порушення митних правил № 2044/20508/2016, на підставі якого 12.10.2016 року винесено постанову, якою останнього визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Щодо тверджень позивача про причини недотримання строку транзитного перевезення автомобіля, у зв'язку з тим, що вказаний автомобіль ввозився ним на митну територію України у митному режимі «тимчасове ввезення», а не в митному режимі «транзит» який зазначив інспектор митниці при оформлені транспортного засобу на митному посту «Доманове», оскільки він являється громадянином Російської Федерації, то оскаржувана постанова в цій частині містить належне обґрунтування та їх оцінку, з якими суд в повній мірі погоджується.

Так, відповідно до ч. 50 ст. 4 МК України резиденти це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Таким чином судом встановлено, що позивач з 24.12.2012 року є громадянином резидентом, оскільки має посвідку серії ВЛ № 00291 на постійне місце проживання в Україні, за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 72/33.

Твердження представника позивача в судовому засіданні про те, що позивач може вважатись як нерезидентом, оскільки є громадянином іноземної держави, так і резидентом, оскільки має тимчасову посвідку на проживання в Україні, через що існує неоднозначне трактування його статусу в Україні, є безпідставними, оскільки прямо суперечать вимогам ч. 50 ст. 4 МК України. Крім цього, особа не може мати подвійного статусу, як то нерезидент і резидент одночасно.

Судом встановлено, що 05.05.2016 року ОСОБА_2 подав на Волинську митницю ДФС заяву про переведення транспортного засобу марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, з митного режиму «транзит» в митний режим «тимчасове ввезення», однак за результатами розгляду Волинською митницею вказаної заяви, позивачу було відмовлено в зміні митного режиму, на підставі того, що ОСОБА_2 є резидентом, оскільки має посвідку на постійне проживання в Україні.

Отже доказів, які підтверджують факт того, що ОСОБА_2 є нерезидентом, позивачем не надано, а тому терміни, встановлені ст. 95 МК України, щодо перебування автомобіля на митній території України порушені.

Та обставина, що позивач не був присутній при складанні протоколу про порушення митних правил та винесення постанови у справі про порушення митних правил, також не може слугувати доказом неправомірності дій відповідача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 був попереджений про необхідність з'явитись на Волинську митницю для дачі пояснень з приводу порушення митного законодавства та був проінформований з датою розгляду справи про порушення митних правил.

Отже, автомобіль марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1,мав би бути вивезений позивачем за межі митної території України через будь-який митний пост Волинської митниці ДФС у строк до 19.04.2016 року, включно, а через зону діяльності іншого митного органу - до 24.04.2016 року, включно, однак даного обов'язку він не виконав, незважаючи на належну обізнаність про необхідність його виконання.

Згідно частини 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На виконання вимог ч. 2 ст. 71 КАС України відповідачем надані докази правомірності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 МК України строку транзитного перевезення автомобіля марки «HYUNDAI SOLARIS», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, більше ніж на десять діб, тобто за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Таким чином судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем правильно з'ясовано фактичні обставини, діям позивача надано вірну правову кваліфікацію, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, який не містить альтернативи, а наведені позивачем підстави своєї невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, а тому в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд, в силу вимог ст. 94 КАС України, відмовляє також у стягненні судових витратпо справі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Однак, згідно рішення Конституційного суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року в справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини другої статті 171-2 КАС України.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, що дана постанова підлягає оскарженню в загальному порядку, передбаченому нормами КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 17, 71, 86, 94 159, 160, 163, 167, 171-2, 186 КАС України, ст.ст. 4, 95, 381 МК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник - ОСОБА_1, до заступника начальника Волинської митниці ДФС - начальника управління боротьби з митними правопорушеннями Негріч Леоніда Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 2044/20508/2016 від 12.10.2016 року, - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з одночасною подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складений та підписаний 09.11.2016 року.

Головуючий:П. Ю. Бойчук