Справа № 360/1466/16-а
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 360/1466/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.,

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородянського районного центру зайнятості Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В серпні 2016 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала в м.Брянка Луганської області та 25 січня 2013 року нею, як працівником, був укладений трудовий договір із ФОП ОСОБА_2 Вказаний договір був зареєстрований у Брянківському міську центрі зайнятості Луганської області.

В зв'язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції, вона (позивачка) змушена була переміститися з тимчасово окупованої території до нинішнього місця перебування в с.Бородянка Київської області та 20 жовтня 2014 року була взята на облік Управлінням соціального захисту населення Бородянської РДА.

Фактично трудові відносини із ФОП ОСОБА_2 були припинені і вона стала безробітною, але набути офіційний статус безробітного та стати на облік у Бородянський районний центр зайнятості чи працевлаштуватись на умовах повної зайнятості не має можливості через те, що у її трудовій книжці міститься запис про її зайнятість за трудовим договором, який не знятий з реєстрації.

15 червня 2016 року вона (позивачка) звернулася до відповідача із заявою, у якій просила розірвати вищезазначений трудовий договір, зняти його з реєстрації та зробити відповідний запис у її трудовій книжці. До вказаної заяви вона додала нотаріально посвідчену заяву про припинення трудових відносин за трудовим договором від 21 січня 2013 року із ФОП ОСОБА_2 відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін, з 9 червня 2016 року, як це передбачено абзацом 2 ч.4 ст.7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб».

Однак, відповідач своїм листом від 30 червня 2016 року відмовив їй у задоволенні даної заяви.

Вважала такі дії відповідача неправомірними, а тому просила визнати дії Бородянського районного центру зайнятості щодо відмови у припиненні трудових відносин за вказаним трудовим договором протиправними та зобов'язати відповідача припинити трудові відносини за цим трудовим договором шляхом зняття його з реєстрації відповідно до положень абзацу 2 ч.4 ст.7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» на підставі нотаріально посвідченої заяви від 9 червня 2016 року, внести до її трудової книжки запис про її звільнення з посади бухгалтера за трудовим договором із ФОП ОСОБА_2 від 25 січня 2013 року відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, за угодою сторін, з 9 червня 2016 року.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала, викладене підтвердила, суду пояснила, що до центру зайнятості вона подала лише заяву про розірвання трудового договору, нотаріально посвідчену заяву до цієї заяви не додавала.

Представник Бородянського районного центру зайнятості Кузьмич Я.Ф. в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що у своїй заяві відповідачка просила розірвати трудовий договір, що знаходиться поза межами компетенції центру зайнятості, до того ж, до цієї заяви не додала жодних документів, що позбавило відповідача можливості належним чином вирішити дане питання.

Вислухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 проживала в м.Брянка Луганської області та в зв'язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції, була переміщена з тимчасово окупованої території до с.Бородянка Київської області, 20 жовтня 2014 року була взята на облік Управлінням соціального захисту населення Бородянської РДА (а.с.5-7).

25 січня 2013 року між ОСОБА_1, як працівником, та ФОП ОСОБА_2, як роботодавцем, був укладений трудовий договір, зареєстрований у Брянківському міському центрі зайнятості Луганської області, на підставі якого до її трудової книжки було внесено відповідний запис (а.с.10-12).

15 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Бородянського районного центру зайнятості із заявою, у якій просила розірвати вищезазначений трудовий договір та зробити запис у її трудовій книжці про припинення трудових відносин (а.с.9).

Своїм листом № 541-01 від 30 червня 2016 року Бородянський районний центр зайнятості фактично відмовив позивачці у задоволенні її заяви (а.с.8).

Відповідно до абз. 2,3 ч.4 ст.7 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв'язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.

Взята на облік внутрішньо переміщена особа, яка не має документів, необхідних для надання статусу безробітного, отримує статус безробітного без вимог, що застосовуються за звичайної процедури. До отримання документів та відомостей про періоди трудової діяльності, заробітну плату (дохід), страховий стаж допомога по безробіттю таким особам призначається у мінімальному розмірі, встановленому законодавством на випадок безробіття.

Однак, як пояснила в судовому засіданні позивачка і це підтвердив представник відповідача, позивачка не зверталася до центру зайнятості із заявою щодо набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю і соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, а також не подавала відповідачу нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення нею трудових відносин з ФОП ОСОБА_2

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що підстав для визнання дій відповідача неправомірними не вбачається, а тому в позові необхідно відмовити.

Керуючись ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.11, 94, 159-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

В позові ОСОБА_1 до Бородянського районного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Головуючий-суддяА.Міланіч