Справа № 826/7766/16
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 листопада 2016 року м. Київ К/800/29553/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.05.2016 ВП №510998384 про відмову у відкритті виконавчого провадження по примусовому виконанню розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.08.2015 № 501 «Про визначення місця проживання дитини»; зобов'язати Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрити виконавче провадження по примусовому виконанню розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.08.2015 №501 «Про визначення місця проживання дитини».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 було залишено без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з наступного.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 у справі № 826/9904/15 позов ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації щодо невидачі розпорядження про визначення місця проживання дитини та зобов'язано Святошинську районну у місті Києві державну адміністрацію видати ОСОБА_1 копію розпорядження про визначення місця проживання дитини.

На виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією було видано розпорядження від 11.08.2015 №510, яким визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком громадянином ОСОБА_1.

ОСОБА_1 на підставі викладеного подано до начальника відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції заяву про відкриття виконавчого провадження від 10.05.2016, за наслідками розгляду якої Святошинським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 13.05.2016 ВП№51098384. В якості підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження зазначено, що пред'явлений на виконання документ не відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: не містить ідентифікуючих даних боржника, відсутня дата набрання рішенням законної сили, відсутній строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, відсутній оригінал виконавчого документу.

Розпорядження є правовим актом управління державного органу, що видається у рамках наданої посадовій особі, державному органу компетенції. В межах спірних правовідносин, розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 11.08.2015 №501 видано на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 у справі №826/9904/15.

Позивачем не наведено, як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції правових доводів, що розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 11.08.2015 №501 є рішенням органу державної влади, примусове виконання якого за законом покладено на державну виконавчу службу, тобто, що відповідне розпорядження є виконавчим документом у розумінні статті 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Більше того, відсутність у розпорядженні Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 11.08.2015 №501 визначених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» обов'язкових для виконавчого документа реквізитів, зокрема, відомостей про місце проживання чи перебування боржника, індивідуального ідентифікаційного номеру стягувача та боржника, дати набрання законної (юридичної) сили рішенням, строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та відсутність оригіналу виконавчого документу, додатково свідчить про невідповідність розпорядження вимогам закону щодо виконавчого документу.

Отже, відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від від 13.05.2016 ВП №510998384, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Крім того, посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду України, висловлену ним у постанові від 25.06.2014 у справі № 6-62цс14, за змістом якої вказано, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 11.08.2015 № 501 не є виконавчим листом у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», а у вказаній постанові Верховного Суду України дається оцінка щодо неправомірної відмови у відкритті виконавчого провадження через відсутність ідентифікаційного номера боржника саме у виконавчому листі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування касаційної скарги зазначає, що він у заяві про відкриття виконавчого провадження вказав ідентифікуючі дані боржника, дату набрання законної сили виконавчого документу, строк пред'явлення виконавчого документу до виконання. Тобто він виконав вимоги статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ознак необґрунтованого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права в касаційній скарзі не зазначено та викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Крім того, доводи та зміст касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для зміни чи скасування рішень.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 серпня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Суддя М.М. Заїка