Справа № 2-а-333/10
Суддя: Кузюра В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бобровицький районний суд Чернігівської області
Справа № 2-а-333/2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого-судді Кузюри В.О.

при секретарі Голуб Л. Л.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 В.А.02.12.2010 року звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області про зобов»язання відповідача провести перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни , мотивуючи тим , що він має статус дитини війни та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни « йому щомісячно повинна підвищуватися пенсія на 30 % мінімальної пенсії за віком».

Державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені ч.2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно- правовими актами, розмір пенсії протиправно не підвищувався на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Всупереч положень ст. 22 Конституції України , якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод пунктом 41 розділу 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року положення ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено.

Проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року дане положення було визнано таким, що не відповідають Конституції України ( є неконституційним) та втратило свою чинність з дня його ухвалення . Таким чином відповідач зобов»язаний був здійснювати виплату допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2010 рік.

Просить визнати відмову відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком неправомірною, та зобов»язати відповідача провести перерахунок та забезпечити виплату невиплаченої соціальної допомоги за 2010 рік без урахування виплаченої .

В судове засідання позивач не з»явився, проте в своїй письмовій заяві просить справу розглянути без його участі, вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з»явився, проте надіслав письмову заяву в якій просить справу слухати в відсутність представника, вимоги не визнає , на обґрунтування заперечення додає їх письмовий текст та довідку про виплату надбавки.

Розглянувши матеріали позову та заперечення відповідача з доданими доказами, суд вважає , що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються вимоги та заперечення.

Позивач відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, тобто особою, якій на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років, про що свідчить і відмітка в пенсійному посвідченні (а. с. 4), обґрунтував свої вимоги.

Відповідно до ст. 99 ч. 2 КАС України встановлено шестимісячний термін звернення до адміністративного суду, якщо не встановлене інше і обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням того, що відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову щодо виплат, в зв»язку з пропуском позивачем строку на звернення до суду, а позивачем не підтверджено поважність причин пропуску, оскільки з моменту виплати пенсії без урахування її підвищення він повинен був дізнатися про порушення свого права , тому суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст.100 КАС України відмовити в задоволенні позову з 01.01.2010 року по 01.06. 2010 року.

Крім того суд не вправі зобов»язати відповідача провести перерахунок по 31.12.2010 року, так як йдеться про майбутні платежі і визнати за цей період дії відповідача неправомірними.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та до рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року дітям війни замість пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни , а саме в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а дітям війни, які є інвалідами в розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Як видно із заперечення та доданої до нього довідки управління ПФУ України в Бобровицькому районі позивачу виплачувалася надбавка, отже позивачем не може ставитися питання щодо відмови в виплаті, проте виплата проводилася в розмірі 10 % прожиткового мінімуму, що не відповідає положенням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року, а тому пенсія з урахуванням передбаченої законом надбавки підлягає перерахуванню, а управління зобов»язане також забезпечити її виплату.

Керуючись ст.ст. 99, 100,160-163 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням її підвищення на 30 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 02.06.2010 року по 27.12.2010 року та забезпечити її виплату без урахування виплаченої .

В задоволенні решти вимог відмовити .

На постанову може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі, з дня складення в повному обсязі через Бобровицький районний суд.

Суддя: