Справа № 521/12209/16-а
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Пр. №2-а/521/261/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Якименко М.М., про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У липні 2016р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (далі - ДДАБК в Одеській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду ДДАБК в Одеській області Якименко М.М., про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що вона є власником нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначала, що 06 липня 2016р. на адресу позивачки надійшла постанова державного виконавця Малиновського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження ВП№51276272.

При зверненні до виконавчої служби, позивачці стало відомо, що постановою Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду ДДАБІ в Одеській області Якименко М.М. по справі про адміністративне правопорушення №226 від 25 березня 2016 року її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00грн.

Вважаючи вищевказану постанову незаконною позивачка просила суд винести рішення, яким поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду ДДАБІ в Одеській області Якименко М.М. по справі про адміністративне правопорушення №226 від 25 березня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивачка, а також її представник, діючий за довіреністю від 29 .10.2015р., у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.38).

Представник відповідача ДДАБК в Одеській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про порядок розгляду справи, а також письмових заперечень проти позову до суду не надавав (а.с.28,35).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду ДДАБІ в Одеській області Якименко М.М. у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив (а.с.27,34).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законами України "Про регулювання містобудівної діяльності" №3038-VI від 17.02.2011 року, "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" № 208/94-ВР від 14.10.1994 року, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 та Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 439/2011.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 01 серпня 2016р. було відкрито провадження по справі, оскільки суд визнав можливим поновити позивачці строк для звернення до суду з адміністративним позовом (а.с.25).

Згідно ст.71 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що позивач є замовником будівництва нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Як встановлено із копії постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності №226 від 25.03.2016р., у період з 04.12.2015 по 08.12.2015 за адресою: АДРЕСА_1 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Якименко М.М. була проведена позапланова перевірка.

З тексту зазначеної постанови вбачається, що в ході проведення перевірки головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Якименко М.М. був складений акт перевірки від 17.03.2016р., припис про усунення виявлених порушень від 04.12.2015р., з терміном його виконання до 04.01.2016р., припис від 17.03.2016р. та протокол про адміністративне правопорушення від 17.03.2016р.

Також зазначено, що перевіркою з виїздом на місце встановлено, що замовником будівництва ОСОБА_2 не виконано вимоги вищевказаного припису.

Проте, із тексту зазначеної постанови не вбачається, в чому саме полягало правопорушення, яке було виявлено уповноваженою особою Якименко М.М.

Враховуючи, що відповідальність за ст. 188-42 ч. 1 КУпАП настає в разі невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, а при розгляді справи представником відповідача не доведено протилежного, тобто отримання позивачкою акту та приписів, та правомірності притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вказаною статтею, та згідно вимог діючого законодавства, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Судом враховано, що позивач дізналась про існування вказаної постанови лише 07.07.2016р., шляхом звернення до Малиновського ВДВС м. Одеса ОМУЮ, де отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.05.2016року (а.с.9-12)

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України встановлено, що основними завданнями Держархбудінспекції України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, а саме:

- здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань;

- виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування господарської діяльності, пов'язаної зі створенням об'єктів архітектури;

- внесення Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України пропозицій щодо формування політики із відповідних питань.

Відповідно до пункту 5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 зазначеного Порядку позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об'єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Згідно з пунктом 16 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Акт за своєю правовою природою - це службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення законодавства.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є рішенням суб'єкта владних повноважень, так як безпосередньо не спричиняє виникнення зміну чи припинення прав та обов'язків осіб, інтересів яких він стосується.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України, в рішенні від 24.09.2013 року (справа за позовом ВАТ «Енергопостачальна компанія «Миколаївобленерго» до державної екологічної інспекції в Миколаївській області про визнання дій протиправними). Зокрема, Верховний Суд України дійшов правового висновку, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень в розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта, або у випадку можливого використання такого акта, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Водночас, суд звертає увагу, що задокументовані оскаржуваним актом порушення можуть бути підставою для прийняття відповідачем певних рішень. Тому оцінка обставинам, які викладені у акті перевірки (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Судом враховано, що матеріали справи не містять акту перевірки, а також вказаних у постанові приписів.

Представник відповідача своїм правом явки у судові засідання, а також правом надання письмових заперечень скористався на свій розсуд.

Згідно зі ст.251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган/посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Оскільки судом не було встановлено правомірності дій відповідача по складанню протоколу у справі про адміністративне правопорушення, а також відсутні належні та допустимі докази, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та такою, що винесена правомірно, після з'ясування всіх обставин справи, суд прийшов до висновку про задоволення адміністративного позову ОСОБА_2

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 288 КпАП України особа, яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст. ст. 254, 256, 287-289 КУпАП, ст.ст. 2, 7, 11, 12, 17, 69, 71, 86, 99, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Якименко М.М., про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю органів державного архітектурно-будівельного контролю та ринкового нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Якименко М.М. по справі про адміністративне правопорушення №226 від 25 березня 2016 року про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_2- закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.М.Сегеда