Справа № 727/5754/16-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 727/5754/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Слободян Г.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

08 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визначення протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії,

В С Т А Н О В И В :
В серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Мотивами апеляційної скарги особа, яка її подала, зазначає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи, що судом участь сторін в судовому засіданні не визнавалась обов`язковою, колегія суддів прийшла до висновку щодо можливості апеляційного розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1 статті 41 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду першої інстанції - скасувати, прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач є військовим пенсіонером за вислугою років, з 03.08.2015 отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб », що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.8).

Розмір призначеної пенсії позивачу було розраховано на підставі довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2015 року №116/90, Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України від 10.07.2015 року № 305/353 (а.с.12,13).

Однак, у вказану довідку не було включено додаткові види грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, які дають право на підвищення його пенсії: матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань, премія за якісне виконання службових обов`язків, грошова винагорода за безперервну службу, щомісячна додаткова грошова винагорода, премія за результати роботи, матеріальна допомога на оздоровлення, що призвело до зменшення розміру призначеної йому пенсії.

10 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача - ГУПФ в Чернівецькій області з заявою згідно ч.2 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" про перерахунок йому пенсії з 03 серпня 2015 року із врахуванням одержаних за період з 01 серпня 2013 року по 31 липня 2015 року (за останні 24 календарні місяці перед звільненням), таких додаткових видів грошового забезпечення, з яких утримувався та був сплачений єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зокрема - матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії за якісне виконання службових обов`язків, грошової допомоги за безперервну службу, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії за результати роботи, грошової допомоги на оздоровлення, що підтверджується листом.

До заяви позивачем було додано відповідачу на його вимогу додаткову довідку військової частини НОМЕР_1 від 28 січня 2016 року № 116/14, Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України від 18.01.2016 року №305/26 про розмір та період виплати спірних вищенаведених додаткових видів грошового забезпечення, які не були включені до первинно наданої ГУПФ в Чернівецькій області довідки для обчислення пенсії від 09.07.2015 року №116/90 та №305/353 від 10.07.2015.

Листом від 21 березня 2016 року №107/Є відповідачем було відмовлено позивачу в проведенні перерахунку призначеної йому пенсії, оскільки врахування в розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії за результати роботи, не передбачено ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) (редакції, чинній на час призначення пенсії) визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" (далі - постанова №393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Розмір додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011- ХІІ), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам-військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Положеннями ч. 2 вказаної статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад - за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення «посадового окладу, надбавки; доплати; винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

У відповідності до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - постанова №1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького дату та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців за категоріями військовослужбовців.

Так, у схемі додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток №25 до постанови № 1294) вказано, що до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов`язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби, матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону №22011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога: військовослужбовцям строкової військової служби.

Також Законом №2011-ХІІ гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням - грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (ч. 1 ст. 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою №1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 (далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення ним винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпунктом 3 пункт 5 постанова №1294, підпункт 30,4 пункт 30 розділу XXX. Інструкції).

Підпунктом 3 п. 5 постанови №1294, пп. 33.1,33.3 п. 33 розділу XXXIII Інструкції встановлено, що розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду потового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Таким чином, суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, щомісячної додаткової грошової винагороди, премії за якісне виконання службових обов`язків, грошової винагороди за безперервну службу, премії за результати роботи, які відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2015 року №116/90, Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України від 10.07.2015 року № 305/353 були нараховані позивачу за 24 місяці перед звільненням та з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, належать до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

За змістом п.17 ст.11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) є особи, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню.

Тобто, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) є застрахованими особами в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Відтак, зазначений Закон, наряду із спеціальним законом, є правовою підставою для врегулювання деяких аспектів пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби.

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає загальний принцип щодо грошових доходів застрахованої особи, які враховується в заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії.

Зокрема, до такого доходу (заробітної плати ) враховуються: суми виплат, отриманих застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та виплачені страхові внески; суми виплат, отриманих застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування:

При цьому законодавець не розмежовує грошовий дохід на види (заробітна плита, основне грошове забезпечення чи додаткове, щомісячне або одноразове) та не виокремлює застрахованих осіб на категорії (військовослужбовців чи державних службовців та інших).

Отже, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Враховуючи вищенаведені правові норми чинного законодавства, колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимога позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безперервну службу, щомісячної додаткової грошової винагороди з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підлягає до задоволення.

Разом з тим, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язанні відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за минулий час з врахуванням премії за якісне виконання роботи та премії за результати роботи дійшов помилкового висновку, з огляду на наступне.

В силу п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 р. № 45, перерахунок раніше призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій у розмірах, установлених законодавством.

Водночас, згідно пп. 2 п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 р № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" Міністру оборони України дозволено здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10% посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

На виконання зазначеної постанови Міністр оборони України наказами №№ 50, 355 встановив розміри премії військовослужбовцям у межах видатків, передбачених для їх грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що виплата премій носить тимчасовий, а не постійний характер, їх виплата проводиться за наявності певних умов і тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців.

Отже, виплата цих премій не є підставою для перерахунку пенсії, обумовленою законодавцем, а тому в цій частині адміністративний позов не підлягає до задоволення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області провести перерахунок раніше призначеної пенсії позивачу за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за минулий час з врахуванням премії за якісне виконання роботи та премії за результати роботи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки рішення суду, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України вказує, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій облатсі про визначення протиправною відмову в перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в проведенні перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Чернівецькій області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсію з урахуванням складових грошового забезпечення, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та зазначених у довідці військової частини НОМЕР_1 від 28 січня 2016 року № 116/14, Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України від 18.01.2016 року №305/26, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової винагороди за безперервну службу, щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, починаючи з 10 березня 2016 року .

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі протягом трьох днів з дня закінчення розгляду справи.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.