Справа № 804/2372/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2016 рокусправа № 804/2372/16
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016 року у справі № 804/2372/16 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державної фіскальної служби України про скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України про скасування рішення від 15.12.2015 року №000481 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 17000.00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016 року в задоволені адміністративного позову було відмовлено.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26 червня 2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1; 50106, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Жовтневий район, мікрорайон 4-й ЗарічнийАДРЕСА_1) була отримана ліцензія Серія АЕ №297117 на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), зареєстрована 25 червня 2016 року за №100244, дійсна з 25 червня 2015 року до 25 червня 2020 року.

15 грудня 2015 року Державною фіскальною службою України за наслідками перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, повязаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів у ФОП ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) на підставі висновку, наданого листом від 4 серпня 2015 року №5313/8/04-36-21-02-19, встановлено порушення частини третьої статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР), а саме: неподання звіту про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за червень 2015 року, у звязку із чим згідно із абзацом 18 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР прийнято рішення №000481 про застосування до ФОП ОСОБА_3 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного рішення, Позивач звернулась до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач при винесенні оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, що свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» визначено, що цей Закон визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися субєктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Згідно ч.3 ст. 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» субєкти господарювання, які отримали передбачені цим Законом ліцензії, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції щодо заповнення Форми №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв», затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 27 квітня 2006 року №228, звіт складається окремо за кожний місяць та до 10 числа місяця, що настає за звітним, надається до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України за місцем реєстрації субєкта господарювання, в електронному вигляді та на паперових носіях.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України (частина четверта статті 17 Закону №481/95-ВР).

Згідно абз.18 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до субєктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що на субєктів господарювання, які мають ліцензії на продаж алкогольних напоїв, покладається обовязок по поданню до регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України звітності зокрема щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів до 10 числа місяця, що настає за звітним. При цьому, у разі невиконання субєктом господарювання вказаного обовязку шляхом неподання або несвоєчасного подання звітності, до нього можуть бути застосовані фінансові санкції у розмірі 17000.00 грн.

Як свідчать встановлені обставини справи, 25.06.2015 року Позивач отримала ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту).

Тобто, з 25.06.2015 року у Позивача виник обовязок по інформуванню держави щодо обсягу виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв, що в свою чергу свідчить про наявність в неї обовязку по поданню такої звітності з червня 2015 року.

В свою чергу, 09.07.2015 року Позивачем було подано до Криворізької північної обєднаної державної податкової інспекції Головного Управління ДФС у Дніпропетровській області в електронному вигляді звіт за формою №1-ОА.

Між тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що приписи чинного законодавства визначають обовязок субєктів господарювання по поданню звітів за формою №1-ОА саме до Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України за місцем реєстрації субєкта господарювання та неподання якого до вказаного органу зумовлює застосування до субєкта господарювання фінансових санкцій.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, до регіонального департаменту САТ ДПА України (належність подання до якого визначено зокрема і в поданому Позивачем звіті) звіти за формою №1-ОА за червень 2015 року подані не були, що свою чергу свідчить про неналежне виконання позивачем покладених на неї обовязків.

В свою чергу, в апеляційній скарзі Позивач зазначає, що в період з 01.01.2015 року по 30.06.2015 року, господарською діяльність по продажу алкогольних напоїв вона не займалась, що свідчить про безпідставність застосування до неї санкцій, передбачених ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Натомість, суд апеляційної інстанції зауважує, що приписи чинного законодавства, повязують подання субєктом господарювання до податкового органу звітів про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв, з отриманням таким субєктом господарювання передбаченої Законом ліцензії.

В даному випадку, оскільки ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями позивач отримала 25.06.2016 року, то відповідно в нею існував обовязок по поданню звітності за формою №1-ОА за червень 2015 року незалежно від фактичного здійснення господарської діяльності, повязаної з торгівлею алкогольними виробами.

Посилання представника позивача на те, що Позивач отримала ліцензію на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) 02.07.2015 року, у звязку з чим в неї був відсутній обовязок по поданню звіту за червень 2016 року, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним, оскільки як вбачається з вказаної ліцензії, датою видачі визначено 26.06.2015 року.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним посилання апелянта на порушенням Відповідачем положень ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка визначає строки накладення адміністративного стягнення, як на підставу скасування оскаржуваного рішення, оскільки передбачені ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» фінансові санкції є адміністративно-господарськими і їх застосування регулюється нормами гл. 27 ГК України.

В свою чергу, строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені ст. 250 ГК Укаїни, згідно з якою такі санкції можуть бути застосовані до субєкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим субєктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Зазначена позиція також кореспондується з позицією Верховного суду України, викладеній в постанові від 17.11.2011 року.

Як вбачається з матеріалів справи, факт вчинення Позивачем адміністративно-господарського правопорушення було виявлено податковим органом 04.08.2015 року, що підтверджується відповідним висновком, а рішення про застосування фінансових санкцій було прийнято 15.12.2015 року, тобто в межах встановленого шестимісячного строку, що в свою чергу свідчить про безпідставність доводів Позивача.

Отже, виходячи з приписів чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості застосування до Позивача фінансових санкцій та винесення оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016 року є обґрунтованою та законною, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 195, ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200, ст. 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2016 року у справі № 804/2372/16 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко