Справа № 643/10268/16-а
Суддя: Сугачова О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної служби роти № 7 батальйону № 2 УПС МВС у м. Харкові, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, яким просить визнати незаконними дії інспектора патрульної служби роти № 7 батальйону № 2 УПС МВС у м. Харкові, лейтенанта поліції ОСОБА_2 при складанні постанови по справі про накладання адміністративного стягнення; скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серія ДР № 126250 від 08.08.2016, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відмітністю складу правопорушення у діях позивача.

Обґрунтовуючи доводи позову позивач зазначає, що 08.08.2016 інспектором патрульної служби роти № 7 батальйону № 2 УПС МВС у м. Харкові, лейтенанта поліції ОСОБА_2 винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,6 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн., у зв'язку з тим, що позивач керував транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим заднім номерним знаком тощо, чим порушив п.2.9 та п. 31.4.3В ПДР України. Позивач зі вказаною постановою не згодний, оскільки останній перед початком руху перевіряв технічний стан автомобілю і усі освітлювані прибори були справні й можливо вийшов з ладу запобіжник, що відповідає за освітлення заднього державного номеру. Оскільки така несправність не є такою, при наявності якої, експлуатація автомобілю заборонена, вважає, що у навмисному порушенні ПДР не винен, та інспектори могли обмежитися усним попередженням. Крім того, під час спроби знайти необхідний запобіжник, позивач вмикав освітлення автомобіля та інший інспектор, побачив, що у автомобілі не працює ліва передня фара у режимі ближнього світла, що могло статися, коли згорає запобіжник однієї із фар, вона бере живлення з іншого і починає горіти лише у половину напруження і світить тускніше тощо. При складанні постанови з боку відповідача жодних доказів наявності вини позивача не встановлено, клопотання позивача проігноровані тощо.

Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить адміністративний позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи належним чином, причини неявки суду не сповістив, яких-небудь документів, що б підтверджували правомірність своїх дій до суду не надав.

Суд, вивчивши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, надійшов до наступного.

Як вбачається із постанови серії ДР № 126250 від 08.08.2016, винесеної інспектором патрульної служби роти № 7 батальйону № 2 УПС МВС у м. Харкові, лейтенанта поліції ОСОБА_2, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Деу Ланос» д/з НОМЕР_1, 08.08.2016 о 00.10 в м. Харкові, на перехресті вул.. Мира та вул.. С. Потоцького, керував транспортним засобом з номерним знаком, що був неосвітлений в темну пору доби в умовах недостатньої видимості, а також у подальшому виявлено, що у транспортному засобі не горіла лампа лівої фари в темну пору доби, чим порушив п.2.9 та п. 31.4.3В ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1,6 ст. 121 КУпАП, за що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа (орган) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, висновком експерта, показаннями технічних приладів… та іншими документами.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущенне порушення і адміністративне стягнення, що на неї покладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, який є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, з боку посадової особи протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Далі, згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, його представник в судове засідання не з'явилися і правомірність прийнятого інспектором рішення щодо накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 не довели, факт вчинення зазначеного правопорушення інспектором не підтверджений доказами, тому у відповідності до положень ст. 62 Конституції України усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд не вбачає доведеними дії ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.ч. 1,6 ст. 121 КУпАП та скасовує постанову від 08.08.2016 про накладання на позивача штрафу у розмірі 340 грн.

Разом з цим, суд відмовляє позивачу у задоволені вимоги про визнання дій інспектора протиправними, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що в діях інспектора мали місця порушення чинного законодавства і його дії не відповідають вимогам ст. 258 КУпАП.

Суд також відмовляє позивачу у задоволені вимог позову про закриття провадження по адміністративної справі, оскільки таке питання не входить до компетенції адміністративного суду.

Отже, вимоги адміністративного позову підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 71, 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 247 п.1, 258, 288, 296 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову, серії ДР № 126250 від 08.08.2016, складену інспектором патрульної служби роти № 7 батальйону № 2 УПС МВС у м. Харкові, лейтенанта поліції ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1,6 ст. 121 КУпАП, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В іншої частині позову відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя