Справа № 823/907/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року справа № 823/907/16

10 год. 06 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 - за довіреністю, представника відповідача ОСОБА_2 - за довіреністю, представника ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області ОСОБА_3 - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Черкаській області, ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, про визнання протиправними дій, скасування актів та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_4 (далі - позивач) з позовною заявою до управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - відповідач 1), ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - відповідач 2), третя особа, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Національної поліції в Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправною відмову управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від здійснення обовязку по підготовці та направленню до МВС матеріалів з висновком щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги та повернення ОСОБА_4 поданих ним документів;

- скасувати акт Форми Н-5* повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області від 19.04.2016;

- скасувати акт № 2 Форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, затвердженого головою ліквідаційної комісії УДСО при УМВС України в Черкаській області від 19.04.2016;

- зобовязати управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно розглянути рапорт (з доданими документами) ОСОБА_4 про призначення йому одноразової грошової допомоги в звязку з отриманим захворюванням повязаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобовязати управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо проведення виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги, у звязку з отриманим захворюванням повязаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ;

- зобовязати субєктів владних повноважень - управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області та голову ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області полковника поліції ОСОБА_5 подати у місячний строк до Черкаського кружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у порядку ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 17.10.2016 до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено - ліквідаційну комісію управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами розслідування нещасного випадку, відповідачем складено акт розслідування нещасного випадку Форми Н-1* від 18.01.2013 та акт Форми Н-5* нещасного випадку, що стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. в УДСО при УМВС України в Черкаській області з позивачем. Висновками вказаних актів було встановлено, що нещасний випадок, що стався з ОСОБА_4 є таким, що стався в період проходження служби при виконанні службових обовязків. Разом з тим на виконання припису № 21 від 16.03.2016 ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області ліквідаційною комісією УДСО при УМВС України в Черкаській області складено акт Форми Н-5* № б/н від 19.04.2016 розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. з позивачем в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області, яким визнано недійсним попередній висновок комісії, акт за Формою Н-5* від 18.01.2013 та акт по Формі Н-1* від 18.01.2013 № 1, натомість складено акт від 19.04.2016 № 2 по Формі НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру. Проте, позивач вважає що не порушував вимоги Закону України «Про охорону праці» та належно виконував покладені на нього службові обовязки. На думку позивача, нещасний випадок стався саме при виконанні службових обовязків.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити з підстав, викладених вище.

Представник відповідача 2 та представник ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, у звязку з тим, що нещасний випадок трапився під час служби і не пов'язаний з виконанням службових обовязків, тому що випадок стався за обставин, які підпадають під дію п. 3.11. розділу 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

ОСОБА_4, займав посаду молодшого інспектора СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області з 18.10.1995 по 02.03.2015.

Як вбачається з матеріалів розслідування нещасного випадку, 17.12.2012 згідно графіку виходу на службу молодший інспектор СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області ОСОБА_4 прибув до розташування підрозділу о 05 год. 30 хв., отримав інструктаж командира СПМО «ТИТАН» майора міліції ОСОБА_6, табельну зброю та о 06 год. 03 хв. разом із водієм СПМО «ТИТАН» ОСОБА_7 на службовому автомобілі «Мерседес Бенц» д/н 240510 залишили розташування підрозділу та прослідували маршрутом м.Черкаси - с. Нові Пертівці Київської області - м. Дніпропетровськ - м. Донецьк - м. Черкаси на здійснення заходів по охороні вантажу ТОВ «Інтерфінанс груп», відповідно до наказу УДСО при УМВС України в Черкаській області від 14.12.2012 № 980-В.

17.12.2012 позивач прибув до с. Нові Петрівці Київської області отримав вантаж о 17 год. 30 хв. та здійснив відмітку у чергового УДСО Київської області. Після здачі охоронюваного вантажу наряд виїхав до місця дислокації підрозділу у м. Черкаси. Під час слідування маршрутом у м. Царичанка Дніпропетровської області о 21 год. 00 хв. 18.12.2012 вийшов із ладу натяжний ролик ременю генератора службового автомобіля. Про дану подію засобами мобільного звязку було повідомлено командира СПМО «ТИТАН» майора міліції ОСОБА_6 У звязку з тим, що найближчий територіальний підрозділ УДСО знаходився на відстані близько 80 км. в м. Дніпропетровськ в зворотньому напрямку маршруту слідування, старшим нарядку ОСОБА_4 було прийнято рішення слідувати до м. Кременчук. Прослідувавши близько 40 км., акумуляторна батарея службового автомобіля розрядилась, рухатися на службовому автомобілі не було можливості, оскільки зникло світло, внаслідок чого було прийнято рішення продовжувати рух до с. Бутенки Полтавської області до автомобільної стоянки для отримання допомоги в ремонті автомобіля та обігріву наряду. Близько 24 год. 00 хв. 18.12.2012 наряд прибув в с. Бутенки Полтавської області.

Прибувши на стоянку в с. Бутенки Полтавської області наряд не зміг здійснити підзарядку акумулятора, у звязку з відсутністю директора автостоянки. Оскільки можливості підзарядити акумулятор службового автомобіля не було, наряд до 01 год. 00 хв. 19.12.2012 знаходився в кафе, яке розташоване на прилеглій території автостоянки. Після закриття заходу наряд знаходився в службовому автомобілі.

Близько 07 год. 50 хв. 19.12.2012, наряд вирушив до м. Черкаси. Прибувши до місця дислокації 19.12.2015 об 11 год 30 хв., ОСОБА_4 здав табельну зброю, оформив службову документацію наряду та вирушив додому.

Увечері 19.12.2012 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_4 відчув біль в нижніх кінцівках, на яких зявились водяні пухирці.

Наступного дня ОСОБА_4 звернувся до медичного закладу УМВС України в Черкаській області, звідки його було направлено до опікового центру першої Черкаської міської лікарні, де йому було поставлено діагноз відмороження пальців ступнів І-ІІ ступенів.

Розглянувши матеріали комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок, який стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. з молодшим інспектором в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області старшим прапорщиком міліції ОСОБА_4 можна вважати таким, що стався в період проходження служби, при виконанні службових обовязків.

За результатами розслідування вказаного нещасного випадку, складено акт розслідування нещасного випадку Форми Н-1* від 18.01.2013 та акт Форми Н-5* нещасного випадку, що стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. в УДСО при УМВС України в Черкаській області.

16.03.2016 ліквідаційною комісією управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області винесено припис за Формою Н-9* № 21, яким встановлено, що нещасний випадок, який стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області з старшим прапорщиком міліції ОСОБА_4, відбувся у період проходження служби не при виконанні службових обовязків.

Також суд встановив, що 19.04.2016 на виконання вимог припису за Формою Н-9* від 16.03.2016 ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 21 складено акт повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області з старшим прапорщиком міліції ОСОБА_4.

На підставі вказаного припису ліквідаційною комісією УДСО при УМВС України в Черкаській області складено акт Форми Н-5* № б/н від 19.04.2016 розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області, яким визнано недійсним попередній висновок комісії, акт за Формою Н-5* від 18.01.2013 та акт по Формі Н-1* від 18.01.2013 № 1, натомість складено акт від 19.04.2016 № 2 по Формі НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру.

Висновками вказаних актів за результатами повторного розслідування нещасного випадку ліквідаційною комісією УДСО при УМВС України в Черкаській області встановлено, що нещасний випадок трапився під час служби і не пов'язаний з виконанням службових обовязків, тому що випадок стався за обставин, які підпадають під дію п. 3.11. розділу 3 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах та підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України № 1346 від 27.12.2002р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003р. за № 83/7404 (далі - Порядок №1346).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує, що основні положення щодо реалізації конституційного права працівників на охорону їх життя і здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці, регулює за участю відповідних органів державної влади відносини між роботодавцем і працівником з питань безпеки, гігієни праці та виробничого середовища і встановлює єдиний порядок організації охорони праці в Україні врегульовані Законом України «Про охорону праці» від 14.10.1992 № 2694-ХІІ (надалі - Закон № 2694).

Статтею 1 Закону № 2694 визначено поняття охорони праці - як система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону, працівник зобов'язаний: дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

За приписами ст. 22 Закону №2694, встановлено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок.

Підзаконним нормативно-правовим актом, що регулює порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України - є «Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за № 83/7404 (надалі - Порядок № 1346), який розроблено з метою врегулювання питань, пов'язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України.

У відповідності до п. 2.1 Порядку № 1346, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров'я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі.

Пунктом 2.2 зазначеного Порядку № 1346 визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов'язків.

Виходячи з положень пункту 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

Відповідно до п. 3.9 Порядку № 1346, комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов'язків», якщо він трапився в період проходження служби під час: - припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; - охорони і забезпечення громадського порядку; - несення постової чи патрульної служби; - виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; - виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов'язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; - підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; - проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; - проведення навчання, тренувань, обов'язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; - прямування працівника до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Згідно частини 5 статті 25 Закону України «Про міліцію» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку.

В розумінні положень статті 14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

З аналізу наведених положень законів випливає, що нещасний випадок вважається таким, що стався з вини працівника міліції, якщо останній міг та зобовязаний був передбачити можливість настання нещасного випадку і при цьому не вжив необхідних заходів для його уникнення. В той же час, як вбачається з матеріалів службового розслідування позивач отримав відмороження пальців ступнів І-ІІ ступенів, у звязку з низькою температурою навколишнього середовища та конструктивними недоліками транспортного засобу при роботі в низькій температурі навколишнього середовища, а тому не міг передбачити настання нещасного випадку.

Враховуючи вищезазначене, на переконання суду, нещасний випадок стався з ОСОБА_4 у період проходження служби при виконанні службових обовязків, а тому акт Форми НТ* № 2 від 19.04.2016 про нещасний випадок невиробничого характеру та акт Форми Н-5* від 19.04.2016 розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012, складені без достатніх правових підстав та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог позивача, про зобовязання ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно розглянути рапорт (з доданими документами) ОСОБА_4 про призначення йому одноразової грошової допомоги в звязку з отриманим захворюванням повязаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобовязання подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо проведення виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги, у звязку з отриманим захворюванням повязаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 Порядку та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850), днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п. 3 Порядку № 850 передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Крім того, п. 8, 9 Порядку № 850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Таким чином, в даному випадку до повноважень ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області відноситься реєстрація пакету документів та прийняття висновку щодо виплати позивачу грошової допомоги, а вже МВС України приймає рішення щодо виплати такої допомоги або щодо відмови у її виплаті.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною відмови управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від здійснення обовязку по підготовці та направленню до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів з висновком щодо можливості призначення одноразової грошової допомоги та повернення ОСОБА_4 поданих ним документів, то вказані вимоги не підлягають до задоволення, оскільки на виконання припису ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 16.03.2016 № 21 було призначено повторне службове розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. та складено акт Форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, то в управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області були відсутні підстави для підготовки та направлення до Міністерства внутрішніх справ України матеріалів з висновком щодо можливості призначення ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги, а тому в цій частині адміністративного позову суд вважає за необхідне відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом доказування у кожній справі є факти, які становлять основу заявлених вимог і заперечень проти них або мають інше значення для правильного розгляду справи і підлягають встановленню для прийняття судового рішення.

Зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду України від 01.06.2010 р.).

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві. Водночас Суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших законодавчих приписів, ніж ті, про які зазначає позивач.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

З урахуванням всіх фактичних обставин у справі, та для повного та всебічного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Оскільки, підставою для складання оскаржуваного акту Форми Н-5* № б/н від 19.04.2016 повторного розслідування нещасного випадку, що стався 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» УДСО при УМВС України в Черкаській області, яким визнано недійсними попередні висновки комісії, акт по Формі Н-5* від 18.01.2013 та акт по Формі Н-1* від 18.01.2013 № 1, натомість складено акт від 19.04.2016 № 2 по Формі НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру став припис № 21 за Формою Н-9* від 16.03.2016 ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, тому для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне скасувати припис ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 21 від 16.03.2016 Форми Н-9*.

Частиною 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тому, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність зобовязання відповідача у 10-ти денний строк з дня набрання постановою у цій справі законної сили подати суду звіт про її виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому в силу ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищезгадане, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 11, 14, 94, 159-163, 167, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати припис ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області № 21 від 16.03.2016 Форми Н-9*.

Скасувати акт Форми Н-5* повторного розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 18.12.2012 о 24 год. 00 хв. в СПМО «ТИТАН» управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 19.04.2016.

Скасувати акт № 2 Форми НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру, затвердженого головою ліквідаційної комісії управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області від 19.04.2016;

Зобовязати ліквідаційну комісію управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області повторно розглянути рапорт (з доданими документами) ОСОБА_4 про призначення йому одноразової грошової допомоги в звязку з отриманим захворюванням повязаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Зобовязати ліквідаційну комісію управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області подати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо проведення виплати ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги, у звязку з отриманим захворюванням повязаним із проходженням служби в органах внутрішніх справ.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Зобовязати ліквідаційну комісію управління Державної служби охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області подати до Черкаського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови не пізніше 10-ти робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 07.11.2016.