Справа № 821/1055/16
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/1055/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

в зв'язку з неприбуттям учасників процесу в судове засідання справа розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 197 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Прокуратури Херсонської області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області, про визнання дій протиправними, стягнення заборгованості по виплаті заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Прокуратури Херсонської області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби (далі ГУ ДКС) України у Херсонській області про:

· визнання протиправними дій Прокуратури Херсонської області щодо не нарахування та невиплати позивачу заробітної плати за період з 02 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року включно відповідно до ст. 81 Закону України "Про прокуратуру";

· стягнення з Прокуратури Херсонської області на користь позивача заборгованості по виплаті заробітної плати у розмірі 44 746,17 грн. (за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року), за період з 02 липня 2015 року по 14 грудня 2015 року включно відповідно до ст.81 Закону України "Про прокуратуру".

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що Прокуратура Херсонської області в порушення ст. 116 КЗпП України при звільненні не виплатила в повному обсязі заробітну плату згідно вимог ст. 81 Закону України "Про прокуратуру". Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31 травня 2012 року № 505, яка не приведена у відповідність до законодавства, встановлено розміри посадових окладів працівників органів прокуратури, які не відповідають вимогам ст. 81 Закону України "Про прокуратуру". Відсутність механізму реалізації права працівника прокуратури на заробітну плату в розмірі, передбаченому Законом України "Про прокуратуру" у зв'язку з невнесенням відповідних змін до вказаної постанови, не є підставою для відмови у виплаті заробітної плати.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що положеннями Закону України "Про Державний бюджет на 2015 рік" визначено, що норми ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету. Заробітна плата, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31 травня 2012 року №505, за липень-грудень 2015 року нарахована позивачу правомірно, оскільки Прокуратура Херсонської області не наділена правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати поза межами кошторису.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_2 з 10 грудня 2012 року працював на різних посадах в органах Прокуратури Херсонської області.

10 грудня 2012 року призначений на посаду слідчого прокурора Прокуратури Горностаївського району Херсонської області.

Наказом прокурора Херсонської області від 14 грудня 2015 року №1116к ОСОБА_2 - слідчого прокурора прокуратури Горностаївського району Херсонської області, звільнено із займаної посади та органів прокуратури Херсонської області у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості органу прокуратури (п.9 ч.1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру", п.1 ст. 40 КЗпП України) з 14 грудня 2015 року.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що реалізація положень Закону України "Про прокуратуру" є неможливою без внесення відповідних змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31 травня 2012 року №505 та Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік". Однак, такі зміни з незалежних від відповідача причин протягом спірного періоду не були внесені.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71, 72 КАС України, п.29 ст. 116 БК України, ч.1 ст. 49, ст. 81 Закону України "Про прокуратуру", п.9 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік", Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік", Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік", Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказується, що відсутність механізму реалізації права працівника прокуратури на заробітну плату в розмірі, передбаченому Закону України "Про прокуратуру", у зв'язку з не внесенням відповідних змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року №505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури", не є підставою для відмови у задоволені позовних вимог, оскільки закони України мають вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України, а також у зв'язку з тим, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Судова колегія не приймає до уваги ці доводи апелянта, виходячи з наступного.

Статтею 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року визначено: ч.3 - посадовий оклад прокурора місцевої прокуратури встановлюється з 1 липня 2015 року - 10 мінімальних заробітних плат, п.1 ч.4 - посадовий оклад прокурора регіональної прокуратури - 1,2 посадового окладу прокурора місцевої прокуратури. Окрім цього, прокурорам виплачуються щомісячні надбавки за вислугу років, порядок виплати яких затверджується Кабінетом Міністрів України (за ч.7 ст. 81).

Але, п.3 р. XII Прикінцевих положень Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року визнано таким що втратив чинність Закон України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року, крім окремих статей, у тому числі ч.1 ст. 49.

Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України "Про прокуратуру" від 05 листопада 1991 року визначено, що заробітна плата прокурорів і слідчих прокуратури складається із посадових окладів, надбавок за класні чини, вислугу років і має забезпечувати достатні матеріальні умови для незалежного виконання службових обов'язків, а так само закріплення кваліфікованих кадрів. Надбавки за вислугу років встановлюються також іншим працівникам прокуратури (спеціалістам, службовцям, робітникам). Розміри посадових окладів, надбавок за класні чини та вислугу років затверджуються Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_2 була обрахована і виплачена заробітна плата відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури".

Таким чином, фактично Законом України "Про прокуратуру" одночасно прийнято ст. 81 і залишено в силі ч. 1 ст. 49 Закону від 05 листопада 1991 року.

Крім того, п.9 Прикінцевих положень Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік", за яким норми положень ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" на 2015 рік застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Відповідно до ч.9 ст. 81 Закону України "Про прокуратуру" фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За ст. 48 БК України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

У бюджетних призначеннях органам прокуратури України на заробітну плату, встановлених Законами України "Про державний бюджет України на 2015 рік", Законом України "Про державний бюджет України на 2016 рік" відповідні кошти для реалізації вимог ст. 81 Закону України " Про прокуратуру" не були передбачені.

Також, відповідно до п.29 ст. 116 БК України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, Прокуратура Херсонської області уповноважена здійснювати виплати лише в межах затвердженого фонду оплати праці і не наділена правом самостійно, без правового врегулювання Кабінету Міністрів України та фінансової можливості Державного Бюджету України здійснювати перерахунок заробітної плати позивачу та виплачувати її у вищому розмірі. У даному випадку Кабінетом Міністрів України не було приведено нормативно - правові акти у відповідність із Законом України "Про прокуратуру".

Аналогічної правової позиції викладена у постановах Верховного суду України від 13 липня 2016 року у справі № 820/4653/15 та від 12 липня 2016 року у справі №820/4648/15.

Ухваливши данні рішення від 12 липня 2016 року та від 13 липня 2016 року Верховний суд України виходив з того, що управління Державної судової адміністрації як головний розпорядник бюджетних коштів не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено.

Враховуючи, що вказане рішення, прийнято за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, то у відповідності до вимог ст. 244-2 КАС України вони є обов'язковими для всіх судів України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які брали участь у справі, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Милосердний М.М.

Суддя: Ступакова І.Г.