Справа № 2-а-637/10
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-637/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.03.2010м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про визнання дій неправомірними, зобовязання провести перерахунок та виплатити недоотриману допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради про визнання неправомірними дій відповідача, зобовязання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради провести перерахунок, нарахувати та виплатити недонараховану суму допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі за 2007 рік.

У позові зазначала, що вона є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому згідно Закону України Про державну допомогу сімям з дітьми має право на державну допомогу, а саме на отримання допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року, яким визнані неконституційними окремі положення Закону України Про державний бюджет України на 2007 рік, в тому числі й щодо зупинення дії ст. ст. 41, 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, виплачував в 2007 році допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в меншому розмірі, ніж визначено Законом. Тому просила суд визнати дії відповідача неправомірними, зобовязати нарахувати та виплатити їй допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років на відповідний період.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не зявився, надавши письмову заяву про розгляд справи без участі представника.

У поданому письмовому запереченні відповідач ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради посилається на те, що позивач перебуває на обліку як одержувач допомоги по догляду за дитиною. Розмір допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивачу визначений відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 56 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік та постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року № 13. Зазначена норма неконституційною не визнавалась та є чинною. У 2008 році допомога призначена відповідно до статті 15 та п. 3 розділу VІІІПрикінцеві положення Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми в редакції пункту 23 розділу ІІ Закону України Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який не визнавався неконституційним. Зазначав також, що позивачем пропущено строк звернення до суду та не надано доказів про поважність причин пропуску строку. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується також свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 049116, виданим Ленінським відділом РАЦС Полтавського міського управління юстиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми громадяни України, в сім'ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Позивачка є застрахованою (працюючою) особою в системі загальнообов'язкового державного соціального страхування та відповідно мала право на призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням" у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, але не менше прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Позивачу розпорядженням ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради в липні 2007 року призначено допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 144,10 грн. на місяць.

Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Крім того статтею 2 Закону України „Про прожитковий мінімум від 15 липня 1999 року, передбачено, що прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім'ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимогКонституції України та законів України.

Статтею 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням встановлено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Разом з тим, дія статі 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням на 2007 рік зупинена Законом України Про Державний бюджет на 2007 рік № 489-У від 19 грудня 2006 року, відповідно до ст. 56 якого така допомога виплачувалась позивачу в 2007 році органами праці та соціального захисту населення в розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім'ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 23 відсотків зазначеного прожиткового мінімуму для застрахованих осіб. Вказане підтверджується довідкою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Полтавській області.

Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 9 липня 2007 року зупинення дії статті 43 Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням на 2007 рік, передбачене пунктом 7 статті 71 Закону України від 19 грудня 2006 року N 489-V, визнано таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним), щодо встановлення розміру допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, також визнано неконституційним положення ст. 56 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік, відповідно до якої позивачу виплачувалась допомога в 2007 році.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пунктом 5 зазначеного Рішення Конституційного Суду України визначено, що рішення має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, при нарахуванні допомоги з 9 липня 2007 року органи соціального захисту населення повинні керуватися ст. 43 Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням.

Таким чином, з 9 липня 2007 року правовідносини щодо визначення розміру допомоги при народженні дитини врегульовувалися окремими положеннями нормативних правових актів однакової юридичної сили, які за змістом суперечать один одному, а саместаттею 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням та абзацом 2 частини 2 статті 56 Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

У частині 2 статті 38 Бюджетного кодексу України визначено вичерпний перелік правовідносин, які регулюються законом про Державний бюджет України.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 листопада 2008 року дане офіційне тлумачення положення частини 2 статті 95 Конституції України , а саме зі змісту ч. 2 ст. 95 Конституції України, якою визначено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків, випливає, що вони не можуть визначатися іншими нормативно-правовими актами. Самі ж загальносуспільні потреби, до яких належить і забезпечення права на соціальний захист громадян України, проголошені у ст. 46 Конституції України, передбачаються у державних програмах, законах, інших нормативно-правових актах. Визначення відповідних бюджетних видатків у законі про Державний бюджет України не може призводити до обмеження загальносуспільних потреб, порушення прав людини і громадянина, встановленихКонституцією України, зокрема щодо забезпечення рівня життя для осіб, які отримують пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, не нижчого від прожиткового мінімуму, визначеного законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даних спірних правовідносинах Закон України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням є спеціальним по відношенню до Закону України Про Державний бюджет на 2007 рік.

Статтею 62 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рік затверджено на 2007 рік прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць з 1 січня - 492 грн.. з 1 квітня - 525 грн., з 1 жовтня - 532 грн.

Відповідно до ст. 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням позивачу з 26 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року підлягало виплаті з урахуванням проведених виплат: за вересень (з 26 по 31 липня): 105 грн. 00 коп. (525 грн. : 30 день х 6 дня), тоді як фактично за вказаний період 29 грн. 19 коп., тобто заборгованість становить 75 грн. 81 коп.;

за серпень 525 грн. 132 грн. 64 коп. = 392 грн. 36 коп.;

за вересень 525 грн. - 134 грн. 45 коп. = 390 грн. 55 коп.;

за жовтень 532 грн. - 136 грн. 13 коп. = 395 грн. 87 коп.;

за листопад 532 грн. - 140 грн. 05 коп. = 391 грн. 95 коп.;

за грудень 532 грн. - 144 грн. 10 коп. = 387 грн. 90 коп.

Всього за період з 26 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року позивачу недоплачено допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в сумі 2034 грн. 44 коп., яка підлягає донарахуванню та виплаті позивачу.

Натомість допомога по догляду за дитиною виплачувалась позивачу в розмірі, встановленому відповідно до п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2007 року № 13 "Деякі питання призначення і виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку особам, застрахованим в системі загальнообовязкового державного соціального страхування", у звязку з чим позивачем недоотримано допомогу за період з 26 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

Таким чином, допомогу по догляду за дитиною у 2007 році позивачу призначено у розмірі, меншому, ніж встановлено Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням".

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку про те, що позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню, а саме про необхідність зобовязання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної в м. Полтаві ради здійснити перерахунок, нарахувати позивачу допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбачену ст. 43 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму за період з 09 вересня 2007 року по 31 грудня 2007 року та провести відповідні виплати. При цьому, застосуванню підлягають саме вимоги Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, а не норми Закону України Про державну допомогу сім'ям з дітьми щодо визначення розміру належної допомоги, як того просить позивач.

Доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для реалізації вищевказаних норм Закону не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань, а також звертав увагу на принцип відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

При цьому, виходжу з того, що нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку здійснюється органами праці та соціального захисту населення в порядку, встановленому чинним законодавством, з урахуванням вимог законодавства про індексацію грошових доходів населення, тому суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та нарахування допомоги, покладену законодавством на зазначені органи, і не може зобовязати управління нарахувати позивачу допомогу у визначеному розмірі, а може зобовязати лише здійснити дії щодо перерахунку допомоги з урахуванням вимог законодавства.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення конкретно визначеної суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задоволенню не підлягають.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 6 грудня 2006 року № 453 функції призначення та виплати допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку застрахованим особам від страхувальників та робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень передано органам праці та соціального захисту населення, які з 1 квітня 2007 року продовжили здійснення виплат допомоги при народженні дитини та допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Крім того постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 року № 256 Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів до виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, визначено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів щодо, зокрема, допомоги сім'ям з дітьми, відповідно до якого, головні розпорядники коштів (керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких віднесено питання праці та соціального захисту населення): щомісячно готують інформацію про фактично нараховані суми і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (до 3 числа щодо допомоги сім'ям з дітьми), зазначені фінансові органи на підставі актів звіряння щомісяця готують реєстри нарахованих сум та подають їх управлінням Державного казначейства в областях (до 5 числа поточного місяця щодо допомоги сім'ям з дітьми), органи Державного казначейства направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, які в свою чергу перераховують їх на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків.

Таким чином, вважаю належним відповідачем щодо вимог про нарахування допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської в м. Полтаві ради.

Посилання відповідача на пропущення строку звернення до суду позивачем, суд вважає необґрунтованими з таких підстав:

Відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується позивачці з 2007 року по теперішній час в меншому розмірі, ніж передбачено Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням. При цьому виплати здійснюються кожного місяця до цього часу.

Оскільки порушення прав позивача носить триваючий характер, виплата допомоги по догляду за дитиною проводилася відповідачем ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної в м. Полтаві ради кожного місяця протягом 2007року та до у розгляду справи судом, що свідчить про визнання відповідачем існування зобов'язань перед позивачем зі сплати вказаних сум, нарахування та виплата яких в 2007 році проводилася не в повному обсязі, приходжу до висновку про те, що позивачем не пропущено строк звернення до суду та не знаходить підстав для застосування при вирішенні спору положень ст. 99-100 КАС України.

Задовольняючи позовні вимоги позивача щодо зобовязання ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної в м. Полтаві ради здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити недоплачену допомогу, вважаю за необхідне задовольнити й вимоги позивача щодо визнання протиправними дій ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради щодо недонарахування їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбаченої ст. 43 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням", в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму за період з 26 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, ч. 5 ст. 152 Конституції України, ст.ст.1, 3, 5 "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", ст. ст. 41, 43 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007,Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 , ст.ст. 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Визнати дії ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради в частині відмови ОСОБА_1 в нарахуванні допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбаченої ст. 43 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням", в редакції станом на 9 липня 2007 року, в розмірі прожиткового мінімуму, встановленогоЗаконом України Про державний бюджет України на 2007 рік, за період з 26 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, - протиправними.

Зобовязати ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Ленінської районної у м. Полтаві здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, передбаченої ст. 43 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням, в редакції станом на 9 липня 2007 року, в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік, за період з 26 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року з урахуванням проведених виплат.

Постанова може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням протягом 20 днів після цього апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4