Справа № 826/333/16
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/333/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2016 року м. Київ

колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Межевича М.В., Сорочко Є.О.

за участю секретарів Генчмазлумо І.С., Канівець К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд", звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Солом'янському районі), в якому просить: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22 липня 2015 року №, від 22 липня 2015 року №, від 15 жовтня 2015 року №, від 15 жовтня 2015 року №, від 15 жовтня 2015 року №.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ'єктивність рішення суду, неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню в частині з ухваленням нового рішення в цій частині з таких підстав.

Згідно зі п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 18.05.2015 року по 30.06.2015 року відповідачем було проведено планову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року.

За результатами перевірки було складено акт від 07 липня 2015 року №3267/26-58-22-08-18/35383493 "Про результати планової виїзної перевірки ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2014 року (далі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки встановлено порушення позивачем:

- підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 статті139 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 606 113,00 грн., в тому числі за 2014 рік - 606 113,00 грн.;

- пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 583 333,00 грн., в тому числі за грудень 2014 року - 583 333,00 грн. та завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на загальну суму 45 476,00 грн., а тому числі по періодах: серпень 2012 року - 5 539,00 грн.; вересень 2012 року - 3 290,00 грн.; травень 2013 року - 3 487,00 грн.; жовтень 2013 року - 29 731,00 грн.; липень 2014 року - 3 429,00 грн.;

- пункту 3 "Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку", затвердженого наказом ДПА України від 24 грудня 2010 року №1020 та наказом Міністерства доходів і зборів України від 21 січня 2014 року №49 щодо подання з недостовірними відомостями податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за IV квартал 2013 року;

- пункту 103.9 статті 103 Податкового кодексу України в частині не подання "Розрахунку (звіт) податкових зобов'язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України" по виплаченим доходам нерезиденту "RB Lending Servicess Limited", Кіпр в тому числі за 3 квартали 2012 року в сумі 1 355 453,00 грн., за 2012 рік в сумі 4 505 000,00 грн., за 2013 рік в сумі 19 903 664,00 грн., що не призвело до заниження податкових зобов'язань;

- пункту 2 розділу 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 та Порядку складання звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 05 грудня 2012 року №1276;

- пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі висновків зазначеного акта перевірки винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 22 липня 2015 року №, яким згідно з пунктом 54.3 статті 54, статті 58, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 статті139 Податкового кодексу України ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 606 113,00 грн.;

- від 22 липня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 875 000,00 грн., в тому числі за основним платежем - 583 333,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 291 667,00 грн.;

- від 15 жовтня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, статті 58, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 56 845,00 грн., в тому числі за основним платежем - 45 476,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11 369,00 грн.;

- від 15 жовтня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно з частиною 2 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", за порушення пункту 2 розділу 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 та "Порядку складання звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 05 грудня 2012 року №1276 до ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 30 000,00 грн.;

- від 15 жовтня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно з частиною другою статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", за порушення пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР до ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 360,00 грн.

Позивач вважаючи його протиправним і такими, що підлягають скасуванню, звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, так як не підтверджена товарність господарських операцій та підтверджена правомірність накладення штрафів

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Так, щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 15 жовтня 2015 року № та від 15 жовтня 2015 року №, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенонні позову в цій частині зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі від 15 жовтня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно з частиною 2 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", за порушення пункту 2 розділу 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 та "Порядку складання звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 05 грудня 2012 року №1276 до ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 30000,00 грн.;

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами по справі, під час проведення перевірки ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" контролюючим органом встановлено, що відповідно до наказу від 01 липня 2014 року №1-к підприємством встановлено ліміт залишку готівки в касі підприємства у розмірі 3 000,00 грн., а відповідно до наказу від 01 жовтня 2014 №4-к підприємством встановлено ліміт залишку готівки в касі підприємства у розмірі 5 100,00 грн.

Разом з тим, акт перевірки свідчить, що 12 вересня 2014 року згідно з видатковим касовим ордером №442 підприємством здійснено видачу коштів з каси підприємства на суму 120 000,00 грн. під звіт ОСОБА_2, який 15 вересня 2014 року подав авансовий звіт №2-к та повернув до каси підприємства кошти на суму 120 000,00 грн., згідно з прибутковим касовим ордером №361.

У свою чергу, суд першої інстанції вірно звертаю увагу та ту обставину, що з наказу від 01 липня 2014 року №1/1-к вбачається встановлення цілодобового режиму роботи для каси, що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Павла Тичини, 1 В, офіс В701, яка буде здійснювати прийом-видачу готівкових коштів для забезпечення роботи розрахунково-касових апаратів.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що каса підприємства працювала щоденно, у період з 12 вересня 2014 року по 15 вересня 2014 року.

Отже, в порушення вимог пункту 2.11 розділу 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (далі по тексту - Положення), встановлено факт перевищення ОСОБА_2 строків використання отриманих під звіт коштів на суму 120 000,00 грн.

Так, відповідно до пункту 2.11 Положення видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України.

Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, уключаючи день отримання готівкових коштів під звіт.

Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, так і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження.

Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування нею у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми.

Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12 червня 1995 року №436/95 до юридичних осіб всіх форм власності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданих під звіт сум.

Отже, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, що з урахуванням щоденної роботи каси підприємства у період з 12 вересня 2014 року по 15 вересня 2014 року та фактичним місцезнаходженням позивача за адресою: 02152, місто Київ, проспект Павла Тичини, 1 В, офіс В701, то відповідач дійшов вірного висновку про порушення ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" пункту 2 розділу 11 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, Порядку складання звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі від 15 жовтня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та згідно з частиною другою статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", за порушення пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР до ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 1 360,00 грн.

Так, з акту перевірки вбачається, що підприємством не забезпечено зберігання в книгах ОРО 4 фіскальних звітних чеків, чим порушено вимоги пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР.

Вказана обставина не спростована сторонами по справі ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Отже, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач дійшов вірного висновку про порушення ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" пункту 9 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг"

А тому відповідачем доведена правомірність прийняття податкових повідомлень-рішень від 15 жовтня 2015 року № та від 15 жовтня 2015 року №.

В свою чергу, представником позивача ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не було надано доказів протиправності даних податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 липня 2015 року №, № та від 15 жовтня 2015 року №, то колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в цій частині зважаючи на таке.

Так, відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі від 22 липня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, статті 58, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14, підпункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 статті139 Податкового кодексу України ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 606 113,00 грн.;

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі від 22 липня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 875 000,00 грн., в тому числі за основним платежем - 583 333,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 291 667,00 грн.;

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ДПІ у Солом'янському районі від 15 жовтня 2015 року № згідно з пунктом 54.3 статті 54, статті 58, пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, за порушення пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.2, 198.3 статті 198, пунктів 201.1 та 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість на 56 845,00 грн., в тому числі за основним платежем - 45 476,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 11 369,00 грн.

При цьому, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позову в цій частині дійшов висновку про безтоварність господарських операцій між позивачем та його контрагентами, у зв'язку з чим, правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Однак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджені документи на підтвердження товарності господарських операцій з його контрагентами та зроблено помилковий висновком щодо безтоварності з деякими з них.

Дійсно, в межах даного спору слід встановити факт здійснення (реальність) господарських операцій ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" з його контрагентами - ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ", Mr. Gal Nir, ПП "ТВП "Лізард" та ТОВ "Інвест Аква Груп"; мету придбання та обставини використання придбаних товарів/послуг у власній господарській діяльності позивача, встановити спеціальну податкову правосуб'єктність учасників господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" (замовник) та Mr. Gal Nir (виконавець) укладено наступні договори про надання послуг: від 22 вересня 2014 року, відповідно до якого замовник залучає виконавця для надання послуг, а саме з консультування та впровадження рекомендацій на підставі оцінки ризиків для ТОЦ "Сільвер Бріз"; від 06 серпня 2014 року, відповідно до якого замовник залучає виконавця для надання послуг, а саме аналіз стану безпеки для ТОЦ "Сільвер Бріз" в Києві.

Згідно актів здачі-прийняття наданих послуг, виконавцем надавались ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" визначені Договорами від 22 вересня 2014 року та від 06 серпня 2014 року послуги на загальну суму 25 000,00 доларів США.

Однак, із вказаних актів неможливо встановити які саме роботи виконувалися спірним контрагентом у певний проміжок часу та в якому обсязі.

Тобто, надані представником позивача акти не містять у собі відомостей, фіксування яких є основним призначенням таких актів про зміст та обсяг отриманих послуг та виконаних робіт. У зв'язку з цим на підставі зазначених актів неможливо визначити вартості таких робіт і послуг.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що надані представником позивача акти не є належним доказом у даній справі.

Крім того, позивачем не надано жодних документів, які б свідчили які саме послуги отримував позивач від контрагента, ким саме надавались такі послуги, та кому саме надавались такі послуги, не надано доказів як здійснювався пропускний режим працівників тощо.

На підтвердження виконання умов договору, руху активів в процесі здійснення господарських операцій позивачем надано суду копію шестимісячного плану із підвищення безпеки.

Проте, суд першої інстанції правомірно зазначає, що інших доказів виконання зазначених договорів матеріали справи не містять, зокрема позивачем не надано доказів (звіту або довідки) виконання наданого шестимісячного плану із підвищення безпеки.

Крім того, доказів оплати за надані послуги матеріали справи також не містять.

Також, в матеріалах справи відсутня інформація яким чином це вплинуло на господарську діяльність позивача.

Слід зазначити, що суд апеляційної інстанції неодноразово надавав позивачу можливість надати додаткові документи, які підтверджують реальне отримання послуг від даного контрагента, однак, в порушення ст.71 КАС України, позивачем не було надано первинних документів на підтвердження реальності даних господарських операцій зі спірним контрагентом.

Наданих в суді апеляційної інстанції наказ №01-09/12/2014 від 09.12.2014 року «Про затвердження Інструкції щодо дій працівників торгово-офісного центру «Сільвер-Бриз», підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів, що розташовані у торгово-офісному центрі «Сільвер-Бриз», в разі виникнення аварійної ситуації (аварій)» з долученими до нього Положеннями та Інструкцією, колегія суддів не приймає до уваги як доказ товарності господарських операцій, так як вищезазначені документи не дають змогу ідентифікувати участь контрагента позивача Mr. Gal Nir у господарських операціях.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безтоварність господарських операцій з Mr. Gal Nir.

Також, судом першої інстанції встановлено, що на підставі актів наданих послуг від 30 вересня 2013 року №883, від 30 вересня 2013 року №884 позивачем придбано у ПП "ТВП "Лізард" плівку матову та останнім надавались ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" послуги з поклейки плівкового матеріалу на підставі договору від 16 вересня 2013 року.

ПП "ТВП "Лізард" виписало позивачу податкові накладні: від 19 вересня 2013 року №65 на загальну суму 75 341,42 грн., в тому числі податок на додану вартість - 12 556,90 грн., від 30 вересня 2013 року №96 на загальну суму 75 341,42 грн., в тому числі податок на додану вартість - 12 556,90 грн., від 30 вересня 2013 року №94 на загальну суму 27 701,60 грн., в тому числі податок на додану вартість - 4 616,93 грн.

Оплата за виконані роботи здійснювалась позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується виписками з банку, копії яких містяться в матеріалах справи.

Однак, суд першої інстанції правомірно зазначає, що матеріали справи не містять доказів поставки таких матеріалів до місця проведення таких робіт, зокрема документів, що підтверджували б перевезення зазначеної продукції, товарно-транспортних накладних, тощо.

Також, в матеріалах справи відсутні довіреності на одержання товарно-матеріальних цінностей. Тобто, неможливо встановити ким, де та коли було передано плівковий матеріал, а також не можливо становити ким за який час та яким чином було надано послуги з поклейки такого матеріалу.

В матеріалах справи відсутня інформація яким чином це вплинуло на господарську діяльність позивача.

Крім того, договір від 16 вересня 2013 року укладений з ПП "ТВП "Лізард", позивачем не надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Слід зазначити, що суд апеляційної інстанції неодноразово надавав позивачу можливість надати додаткові документи, які підтверджують реальне отримання послуг від даного контрагента, однак, в порушення ст.71 КАС України, позивачем не було надано первинних документів на підтвердження реальності даних господарських операцій зі спірним контрагентом.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безтоварність господарських операцій з ПП "ТВП "Лізард".

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" (замовник) та ТОВ "Інвест Аква Груп" (виконавець) укладено договір підряду від 24 грудня 2014 року №24/12-1, відповідно до якого, замовник доручає, а виконавець зобов'язується на власний ризик власними та/або залученими силами, засобами, матеріалами виконати та здати замовнику відповідно до умов цього договору роботи, що включають в себе: роботи по облицюванню внутрішніх поверхонь чаш басейнів, крім того, виконати монтажні, електромонтажні та пусконалагоджувальні роботи обладнання, підключення обладнання до електричних мереж, роботи по внесенню змін до Проектної документації згідно вимог замовника та змін, потреба в яких може виникнути в ході виконання цього Договору, а замовник зобов'язується надати виконавцю фронт робіт - з/б чаші басейнів і технічне приміщення, забезпечити виконавця проектною документацією, необхідною для виконання робіт, здійснити приймання та сплатити вартість належним чином виконаних виконавцем робіт.

ТОВ "Інвест Аква Груп" виписало позивачу податкову накладну від 26 грудня 2014 року №6 на загальну суму 3 500 000,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 583 333,33 грн.

Інших доказів виконання умов договору підряду від 24 грудня 2014 року №24/12-1 позивачем ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Слід зазначити, що суд апеляційної інстанції неодноразово надавав позивачу можливість надати додаткові документи, які підтверджують реальне отримання послуг від даного контрагента, однак, в порушення ст.71 КАС України, позивачем не було надано первинних документів на підтвердження реальності даних господарських операцій зі спірним контрагентом.

Крім того, представник позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції зазначив, що в деклараціях про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації «реконструкція приміщень будівлі громадського центру (літ. «А») під фізкультурно-оздоровчий клуб за адресою: м. Київ, вул. Павла Тичини, 1-В, не вказано виконавцем робіт саме ТОВ "Інвест Аква Груп".

Тобто, в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б могли ідентифікувати ким саме, в який період та яким чином були виконані дані роботи.

Також, з наявних документів неможливо перевірити обставини стосовно ходу виконання робіт за договором підряду, укладеними позивачем з ТОВ "Інвест Аква Груп", зокрема, які особи конкретно контролювали виконання цих робіт; кому саме та яким чином позивачем було забезпечено доступ до об'єктів для виконання робіт, шляхом, зокрема, надання перепусток, подання списків осіб охороні тощо, яким чином позивач здійснював поточний контроль за станом виконання робіт.

Надані представником позивача в суді апеляційної інстанції роздруківки з сайту з фото басейнів, колегія суддів не приймає до уваги як докази товарності спірних договорів, так як відповідачем не оспорюється наявність басейнів у торгово-офісного центру «Сільвер-Бриз», однак, з даних фотокарток не можливо ідентифікувати ким саме були виконані роботи по облицюванню внутрішніх поверхонь чаш басейнів, та жодним чином не підтверджують виконання даних робіт саме працівниками ТОВ "Інвест Аква Груп"

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безтоварність господарських операцій з ТОВ "Інвест Аква Груп".

Так, необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази колегія суддів дійшла висновку про те, що надані представником позивача копії документів не є достатнім підтвердженням фактичного отримання послуг.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні в матеріалах справи копії первинних документів, які складені за результатами договорів, укладених між позивачем та Mr. Gal Nir , ПП "ТВП "Лізард" та ТОВ "Інвест Аква Груп" не дають змоги встановити їх зв'язок з укладеними договорами та не підтверджують товарність угод.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безтоварності господарських операцій з ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ" (раніше Юридична група «Альянс»).

Так, з матеріалів справи вбачається, що між ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" (замовник) та ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ" (виконавець) укладено договір про надання юридичних послуг від 07 квітня 2011 року №25-К/11, відповідно до якого виконавець зобов'язується надати замовнику, а замовник зобов'язується оплатити виконавцю вартість юридичних послуг згідно витраченого часу фахівців, закріпленого у Додатку №1 до цього Договору, який є невід'ємною частиною.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що одночасно із наданням замовлення, оформленим Угодою до цього Договору, замовник надає виконавцю всю наявну у нього інформацію і документи, необхідні для виконання Договору.

Згідно актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) виконавцем надавались ТОВ "Голдфіш-Інвест-Буд" юридичні послуги на суму 94 465,78 грн., у тому числі податок на додану вартість 15 744,30 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні документи, які містять перелік справ, по яким було надано юридичні послуги контрагентом (а.с.115 т.1).

Також, міститься звіт проведених робіт, який містить точну інформацію яка робота була виконана спірним контрагентом, в якому обсязі, з зазначенням часу, затраченого на виконання таких робіт та кількості осіб (а.с.113 т.1)

При цьому, в матеріалах справи міститься довіреність, видана позивачем ОСОБА_4, яка є старшим юристом ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ" (а.с.116 т.1), та яка представляла інтереси позивача в судових засіданнях під час розгляду справ.

Тобто, в даному випадку в матеріалах справи містяться документи з яких можливо встановити які саме юридичні послуги були надані позивачу його контрагентом, зокрема, супроводження справ в судах. Також міститься перелік судових справ, по яким контрагентом позивача було надано юридичні послуги позивачу. Окрім того, з наявних в матеріалах справи документів можливо становити кількість затраченого часу на надання юридичних послуг та кількість працівників, які виконували окремі етапи робіт.

Відповідно ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Позивачем в суді апеляційної інстанції було надано судові рішення про справам, яким ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ" здійснювала юридичне супроводження, тобто вбачається кінцевий результат отриманих робіт та зв'язок отриманих юридичних послуг з господарською діяльністю позивача.

За результатами наданих юридичних послуг ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ" виписало позивачу податкові накладні: від 27 червня 2012 року на загальну суму 33 232,50 грн., в тому числі податок на додану вартість - 5 538,75 грн., від 08 серпня 2012 року №2 на загальну суму 19 740,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 3 290,00 грн., від 19 квітня 2013 року №9 на загальну суму 20 920,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 3 486,76 грн. від 18 лютого 2014 року №3 на загальну суму 20 573,00 грн., в тому числі податок на додану вартість - 3 428,88 грн.

Оплата за виконані роботи здійснювалась позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується виписками з банку, копії яких містяться в матеріалах справи.

Доводи та висновки відповідача викладені у акті перевірки щодо нереальності господарських операцій позивача з ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ" є такими, що ґрунтуються на припущеннях податкового органу та не підтверджені відповідними доказами, так як здійснення господарських операцій позивача із ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ" підтверджений наданими позивачем під час перевірки первинними документами.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про необґрунтованість висновків відповідача, викладених в акті перевірки про завищення збитків у розмірі 78721,00 грн. (у податковому повідомленні рішенні № від 22.07.2015 року) та завищення відшкодування на суму 15745,00 грн. (у податковому повідомленні-рішенні № від 15.10.2015 року), по взаємовідносинам з ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ".

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного адміністративного суду про витребування доказів по справі, відповідачем було надано розрахунок податкових зобов'язань та штрафних санкцій по оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, згідно якого сума податкового зобов'язання по податковому повідомленню рішенню від 22.07.2015 року № по взаємовідносинам з ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ" - 78721,00 грн., а сума податкового зобов'язання по податковому повідомленню рішенню від 15.10.2015 року № по взаємовідносинам з ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ" - 15745,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідач, виносячи оскаржувані рішення від 22.07.2015 року № та від 15.10.2015 року № в частині сум по взаємовідносинам позивача з ТОВ "Юридична група "ЕЛ СІ ЕФ", діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, а тому відсутні правові підстави для їх скасування в цій частині, а саме податкове повідомлення рішення від 22 липня 2015 року № в суму 78721,00 грн. та податкове повідомлення рішення від 15 жовтня 2015 року № в суму 15745,00 грн., а позову в цій частині задоволенню.

Відповідно до ст. 159 КАС України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позову.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її в частині та в цій частині прийняти нову постанову суду.

Таким чином вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в частині.

Керуючись ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" - задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року - скасувати в частині відмови в задоволення позову про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення рішення від 22 липня 2015 року № на суму 78721,00 грн. та податкового повідомлення рішення від 15 жовтня 2015 року № на суму 15745,00 грн.

В цій частині прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдфіш-Інвест-Буд" до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення рішення від 22 липня 2015 року № на суму 78721,00 грн. та податкове повідомлення рішення від 15 жовтня 2015 року № на суму 15745,00 грн.

В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів із дня складання у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України у порядку ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Г.В.Земляна

Судді: М.В. Межевич

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови виготовлено 10 листопада 2016 року

Головуючий суддя Земляна Г.В.

Судді: Сорочко Є.О.

Межевич М.В.