Справа № 813/2131/16
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року № 876/6802/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

представника позивача Дутканич Н.І.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року у справі за позовом Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Галицька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (далі - Галицька ОДПІ) 30.06.2016 року звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, в якому просила стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 кошти в сумі 17000 грн. 12 коп.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України кошти в сумі 17000 грн. 12 коп.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови не з'ясовано не доведено обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися податковим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, зокрема, стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. В порушення вказаних норм позивач не направив відповідачу податкове повідомлення-рішення та не провів узгодження суми грошового зобов'язання в порядку, встановленому Податковим кодексом України. Також, вказує на порушення позивачем строків звернення до суду.

У судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ФОП ОСОБА_3 зареєстрований у виконавчому комітеті Львівської міської ради, внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і йому присвоєний ідентифікаційний код в ЄДРПОУ НОМЕР_1.

Податковий борг відповідача складається із сум податкових зобов'язань по надходженнях від викидів забруднюючих речовин (основний платіж) та по адміністративних штрафах та штрафних санкціях (штрафна санкція). /

Заборгованість згідно карток особових рахунків та довідки про заборгованість станом на 14.06.2016 складає 17 000,12 грн.

Вказана сума податкового боргу позивача виникла згідно з декларацією від 20.04.2016 на суму 23,61 грн. по надходженнях від викидів забруднюючих речовин, з яких непогашеною залишилась заборгованість у розмірі 0,12 грн. та згідно з рішенням про застосування фінансових санкцій від 30.03.2015 №22/2100/НОМЕР_1 на суму 17 000,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки за відповідачем рахується податковий борг, а доказів добровільної сплати податкового боргу не надано, то позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Податковим кодексом України ( далі ПК України) регулюються відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, визначається вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпункт 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначає, що платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, передбачених податковим законодавством. Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (п. 38.1 ст. 38 ПКУ).

Пунктом 8.2 статті 8 ПК України встановлено, що до загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктом 54.3 статті 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 58.1 статті 58 ПК України у разі коли сума грошового зобов'язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно з п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги .

З матеріалів справи видно, що ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області відповідачу виставлено податкову вимогу форми «Ф» № 208-23 від 16.06.2015 року на загальну суму 17000,00 грн.

Податкову вимогу вручено платнику податків 20.06.2015 року (а.с.9).

Проте, всупереч п. 95.2 ст. 95 ПК України, податковий орган звернувся до суду 30.06.2016 року, тобто раніше дня виникнення у податкового органу права на звернення з відповідним позовом права на стягнення податкового боргу.

За вказаних обставин позов податковим органом заявлено передчасно, що судом першої інстанції враховано не було.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року у справі №813/2131/16 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову Галицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 07.11.2016 року.