Справа № 591/3584/16-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 р. Справа № 591/3584/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Жигилія С.П. , Дюкарєвої С.В.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 22.09.2016р. по справі № 591/3584/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області третя особа Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії, зобов'язання повернути безпідставно утриману суму пенсії,

ВСТАНОВИЛА

13 липня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - ГУПФУ в Сумській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ в Сумській області про утримання надміру виплачених сум пенсії № 42 від 18 лютого 2016 року, зобов'язати ГУПФУ в Сумській області повернути ОСОБА_1 безпідставно утриману суму пенсії у розмірі 20% починаючи з 01 квітня 2016 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03.08.2016 року по справі № 591/3584/16-а до участі у справі залучено Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби як третю особу.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 22.09.2016 року по справі № 591/3584/16-а в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, третя особа: Сумський прикордонний загін Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії, зобовязання повернути безпідставно утриману суму пенсії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції постанову Зарічного районного суду м. Суми від 22.09.2016 року по справі № 591/3584/16-а скасувати, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що перебуває на обліку у ГУПФУ у Сумській області як особа, яка отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Стверджує, що має право на підвищення пенсії в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», оскільки індексація грошового забезпечення, отриманого за місцем служби, йому не проводилась. Зазначив, що в силу ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за рішенням органу Пенсійного фонду можуть бути стягнуті лише суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера чи подання страхувальником недостовірних даних. Вважає, що з його боку фактів зловживання чи подання недостовірних даних до пенсійних органів не було, а відтак, оскаржуване рішення ГУПФУ в Сумській області є протиправним. Крім того, вказує, що обов'язок повідомлення відповідача про отримання пенсіонером (позивачем) грошового забезпечення покладено на Сумський прикордонний загін як роботодавця, а не на пенсіонера.

Представник відповідача в надісланих до суду письмових запереченнях просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, справу розглянути без участі представника відповідача. Вважає оскаржуване рішення від 18.02.2016 року № 42 про утримання надміру виплачених сум пенсій законним та таким. що не підлягає скасуванню, оскільки переплата індексації розміру пенсії виникла внаслідок несвоєчасного повідомлення позивачем про призов його на військову службу. Вказує, що позивач лише 17 лютого 2016 року повідомив пенсійні органі, що він відповідно до наказу начальника Сумського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 10 лютого 2015 року № 23-ОС призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, та подав заяву, в якій зазначив, що повідомлений про переплату індексації розміру пенсії. З посиланням на ст. 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ч.3 ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 1078, стверджує про те, що невиконання позивачем свого обов'язку щодо повідомлення про призов на військову службу під час мобілізації є фактично зловживанням з боку ОСОБА_1, що призвело до переплати пенсії, яка в цьому випадку повинна бути стягнута на підставі рішення органу, який призначив пенсію.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 07 серпня 2011 року перебуває в Головному управлінні пенсійного фонду України в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_1 в період з 10 лютого 2015 року по 05 квітня 2016 року перебував на військовій службі. В зазначений період отримував грошове забезпечення, суми індексацій на грошове забезпечення йому не нараховувалися (а.с.40-45).

Як вбачається з копії заяви позивача, поданої до управління пенсійного забезпечення військовослужбовців ГУПФУ в Сумській області, 17 лютого 2016 року ОСОБА_1 повідомив, що 10 лютого 2015 року він був мобілізований до Збройних сил України (а.с.29).

18.02.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області було винесено рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій № 42, згідно з яким за період з 01.02.2015 року по 29.02.2016 року утворилася сума переплати пенсії в розмірі 2331,68 грн., яка підлягає поверненню ОСОБА_2 (а.с.11).

Не погодившись із вказаним вище рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування та зобов'язання відповідача повернути ОСОБА_1 стягнуту з нього суму пенсії.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності прийнятого рішення про утримання надмірно виплачених сум пенсій позивача від 18.02.2016 року з огляду на неповідомлення позивачем органів ПФУ у встановлений законом строк про настання обставин, які зумовлюють зміну розміру пенсії (призов на військову службу з 10.02.2016 року). Також суд зазначив, що право позивача на індексацію розміру пенсії не порушено.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України, від 09.04.1992, № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі по тексту - Закон № 2262-XII).

Як з'ясовано судом апеляційної інстанції, спірні відносини склалися між сторонами внаслідок проведення відповідачем індексації пенсії ОСОБА_1 в період призову останнього на військову службу та неповідомлення позивачем про ці обставини органи ПФУ.

Згідно з ч.3 ст. 2 Закону № 2262-XII пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного прийняття їх на службу до дня демобілізації або звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу у зв'язку з мобілізацією, на особливий період.

Відповідно до ст.64 Закону № 2262-XII призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України від 03.07.1991 р. № 1282-XII "Про індексацію грошових доходів населення" (далі по тексту - Закон № 1282-XII).

За визначенням ст.1 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, у тому числі пенсії та оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ст. 10 Закону № 1282-XII індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Пенсія працюючого пенсіонера індексується в розмірі, що з урахуванням оплати праці не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, установлені постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" (далі по тексту - Порядок № 1078).

Пунктом 9 цього Порядку № 1078 передбачено, що працюючим пенсіонерам в першу чергу індексується сума оплати праці. Індексація пенсії, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачується замість пенсії, проводиться після індексації суми оплати праці на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

У всіх випадках загальний дохід працюючого пенсіонера, який підлягає індексації, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи.

Підприємства, установи та організації зобов'язані у двотижневий строк після проведення індексації оплати праці подавати органам, які призначають і виплачують пенсію, інформацію про розмір оплати праці працюючого пенсіонера, проіндексовану її суму та суму індексації. На підставі поданої інформації органи, які призначають і виплачують пенсію, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, здійснюють перерахунок сум індексації пенсій, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячного довічного грошового утримання, що виплачуються замість пенсії.

У разі звільнення пенсіонера з роботи власник або уповноважений ним орган подає відповідну довідку органу, який призначає і виплачує пенсію, державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, для проведення індексації зазначених виплат згідно з цим Порядком.

Таким чином у випадку, коли пенсіонер є працюючим, індексація його доходів проводиться спочатку за основним місцем роботи в межах сум прожиткового мінімуму для працездатної особи. В першу чергу індексується його сума оплати праці і лише після цього можливе проведення індексації пенсії (в межах прожиткового мінімуму для працездатної особи, тобто, якщо дохід пенсіонера за місцем роботи проіндексований виходячи з розміру оплати праці, меншому ніж вказаний прожитковий мінімум) на підставі виданої підприємством, установою або організацією, де працює пенсіонер, довідки, в якій зазначається розмір його оплати праці, проіндексована її сума і сума індексації.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в період з 10.02.2015 року по 05 квітня 2016 року ОСОБА_1, який є пенсіонером за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, перебував на військовій служби внаслідок призову під час мобілізації та отримував грошове забезпечення, на яке не нараховувалися та відповідно не виплачувалися суми інкасації.

З огляду на вищенаведені норми права та враховуючи, що індексація грошового забезпечення позивача не проводилася, посилання суду першої інстанції на необхідність вивчення та перевірки органом ПФУ сум індексації заробітної плати (грошового забезпечення) в період працевлаштування позивача з 10 лютого 2015 року по лютий 2016 року для правильного проведення подальшої індексації пенсії ГУПФУ в Сумській області є недоречним.

Слід також вказати, що ГУПФУ в Сумській області ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано належного розрахунку та інших будь-яких доказів на підтвердження обставин існування надміру виплачених сум пенсії позивачу в зв'язку з мобілізацією. Відповідачем не доведено обґрунтованості розрахунку надміру виплачених сум пенсії позивачу в зв'язку з індексацією пенсії у розмірі 2331,68 грн.

Посилання відповідача на надання ОСОБА_1 17.02.2016 року заяви про переплату індексації розміру пенсії вказаної обставини не спростовує.

Щодо наявності у позивача обов'язку повідомляти ГУПФУ в Сумській області про мобілізацію до Збройних сил України з огляду на заяву-зобов'язання одержувача пенсії за вислугу років ОСОБА_3 від 15.08.2011 року та заяви про проведення індексації призначеної йому пенсії, в якій останній зобов'язувався повідомляти Головне управління ПФУ у Сумській області про обставини, що зумовлюють зміну розміру пенсії, як на підставу для прийняття спірного рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.60 Закону № 2262-XII пенсіонери зобов'язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім'ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

Разом з цим, в силу ч.3 ст. 2 Закону № 2262-XII виплата пенсії позивачу на час призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації не припиняється.

Щодо неповідомлення позивачем про обставини, що зумовлюють зміну розміру його пенсії (призов на військову службу), колегія суддів зауважує, що оскільки індексація грошового забезпечення позивача не проводилася, факт надмірної виплати сум пенсії позивачу в зв'язку з індексацією пенсії у розмірі 2331,68 грн. не доведений відповідачем належним чином, а тому твердження про наявність вказаних обставин є необґрунтованим.

Крім того, колегією суддів взято до уваги те, що і в рішенні про утримання надміру виплачених сум пенсій від 18.02.2016 року № 42 відповідач в якості правової підстави для прийняття рішення посилається на ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а не на ст.60 Закону № 2262-XII.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Зі змісту наведеної норми права випливає, що підставою для прийняття рішення про стягнення з пенсіонера сум надміру сплаченої пенсії є допущені пенсіонером зловживання (подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо).

Матеріалами справи підтверджено, що розмір пенсії позивачу за спірний період обраховано без урахування проходження ним військової служби в Сумському прикордонному загоні Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України внаслідок призову під час мобілізації, який не повідомив відповідача про такі обставини.

Колегією суддів не встановлено, що суми пенсій у розмірі 2331,68 грн., які як вважає відповідач є надмірними, виплачені ОСОБА_1 внаслідок зловживань з його боку або подання страхувальником недостовірних даних, що у розумінні ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виключає застосування до позивача негативних наслідків у вигляді прийняття рішення про стягнення з нього надміру сплачених сум пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач, приймаючи рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії № 42 від 18 лютого 2016 року та здійснюючи утримання з пенсійних виплат ОСОБА_1, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законами України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", «Про індексацію грошових доходів населення», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Вищенаведене є підставою для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення щодо утримання надміру виплачених сум пенсії, зобов'язання повернути безпідставно утриману суму пенсії.

У відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст.202 КАС України невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Зарічного районного суду м. Суми від 22.09.2016 року по справі № 591/3584/16-а підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 22.09.2016р. по справі № 591/3584/16-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення про утримання надміру виплачених сум пенсії, зобов'язання повернути безпідставно утриману суму пенсії -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про утримання надміру виплачених сум пенсії № 42 від 18 лютого 2016 року.

Зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області повернути ОСОБА_1 безпідставно утриману суму пенсії у 2331,68 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Жигилій С.П. Дюкарєва С.В.
Повний текст постанови виготовлений та підписаний 08.11.2016 р.