Справа № 826/4225/15
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"02" листопада 2016 р. м. Київ К/800/50789/15

Колегія Вищого адміністративного суду України у складі:
головуючого судді - Олексієнка М.М.,
суддів: Рецебуринського Ю.Й., Штульман І.В.,
за участю секретаря судового засідання Пасічніченко А.А., позивача ОСОБА_1 , представників - позивача Дворницького О.О., відповідача - Манюгіна С.О., Чахуйди В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в касаційному порядку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі Адміністрація ДПС) про визнання незаконними та скасування наказів за касаційною скаргою позивача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року,
в с т а н о в и л а :
У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:
визнати незаконними та скасувати накази Голови Адміністрації ДПС від 13 лютого 2015 року № 91-ос, яким скасовано наказ від 26 січня 2015 року № 52-ос про звільнення з військової служби в запас (за станом здоров`я), від 14 лютого 2015 року № 66АГ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення військового звання «підполковник медичної служби», від 18 лютого 2015 року №118-ос про присвоєння військового звання «солдат», від 19 лютого 2015 року №121-ос про звільнення з військової служби в дисциплінарному порядку у запас у зв`язку з позбавленням військового звання, від 20 лютого 2015 року №124-ос про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення;
зобов`язати відповідача здійснити розрахунок при звільненні відповідно до наказу Голови Адміністрації ДПС від 26 січня 2015 року № 52-ос про звільнення з військової служби в запас (за станом здоров`я) з урахуванням посади, військового звання, вислуги років інших передбачених законодавством доплат і надбавок, поновити з 8 лютого 2015 року на посаді старшого офіцера відділу планування і медичного постачання управління охорони здоров`я Департаменту персоналу Адміністрації ДПС у військовому званні підполковник медичної служби та вплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.
Посилався на порушення, допущені відповідачем при проведенні службового розслідування, зокрема не було доведено до відома наказ про проведення службового розслідування, саме розслідування здійснено поверхового, упереджено, без дотримання строків, інкриміноване йому діяння не відноситься до корупційних правопорушень.
Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними та скасовані накази Голови Адміністрації ДПС від 13 лютого 2015 року № 91-ос про скасування наказу від 26 січня 2015 року № 52-ос щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби в запас (за станом здоров`я), від 14 лютого 2015 року № 66АГ про накладення дисциплінарного стягнення у виді позбавлення військового звання «підполковник медичної служби», від 18 лютого 2015 року №118-ос про присвоєння військового звання «солдат», від 19 лютого 2015 року №121-ос про звільнення з військової служби у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку у запас Збройних Сил України, від 20 лютого 2015 року №124-ос про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. У решті в задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з недоведеності вини у вчиненні корупційного діяння, допущеного позивачем, тому його незаконно позбавлено військового звання та відповідно звільнено з військової служби.
Київський апеляційний адміністративний суд рішенням від 11 листопада 2015 року постанову окружного суду скасував та ухвалив нову про відмову в позові з тих підстав, що Адміністрацією ДПС правомірно видано наказ про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за корупційне правопорушення.
У касаційній скарзі позивач, з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, допущені апеляційним судом, просить рішення цього суду скасувати і залишити в силі постанову суду першої інстанції. Вказує на те, що особа вважається невинною у вчиненні злочину доки її вину не доведено судом. Вирок відносно нього не ухвалено, тому він не може бути звільненим за вчинення корупційного правопорушення.
В судовому засіданні позивач та його представник доводи, викладені в касаційній скарзі, підтримали, наголосивши на тому, що вини в корупційних діяннях не доведено, відповідно і стягнення накладено незаконно.
Представники відповідача вказали на те, що на момент прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення не було відмово про перекваліфікацію діяння. Рішення, які є предметом оскарження, прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.
Вислухавши доводи осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), колегія суддів приходить до висновку про задоволення касаційної скарги з урахуванням наступного.
Загальні засади проходження в Україні військової служби, в тому числі в Державній прикордонній службі, притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності, визначаються Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі Закон № 2232-XII), Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Статут), Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року №1115/2009, а також Законом України від 7 квітня 2011 року № 3206-VI «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі Закон № 3206-VI), який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.
Поняття корупційного діяння та корупція наведені у абзацах 5, 6 частини першої статті 1 Закону № 3296-VІ, діючого на момент виникнення спірних правовідносин, згідно яких корупційне правопорушення - умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 4 цього Закону, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.
Корупція - використання особою, зазначеною в частині першій статті 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей.
Частиною першою статті 21 Закону № 3206-VI передбачено, що за вчинення корупційних правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 4 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності в установленому законом порядку.
Що стосується військовослужбовців, то відповідно із частиною другою статті 45 Закону № 551-ХІV (в редакції Закону України від 17.05.2012 р. № 4711-VІ) за вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.
Порядок накладення дисциплінарного стягнення на військовослужбовців встановлений статтями 84, 85 Закону № 551-ХІV. Зокрема, якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного корупційного правопорушення, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції (частина друга статті 84 Закону № 551-ХІV в редакції Закону України від 17.05.2012 р. N 4711-VI).
У разі, якщо ознаки адміністративного корупційного правопорушення встановлено під час проведення службового розслідування стосовно військовослужбовця Збройних Сил України чи одержано інформацію про вчинення ним такого правопорушення, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та начальникові відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (частина шоста статтю 85 в редакції Закону України від 18.09.2012 р. N 5288-VI)
У кожному випадку вчинення корупційного правопорушення або невиконання військовими посадовими особами вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції (стаття 84 Закону доповнено частиною другою згідно із Законом України від 17.05.2012 р. N 4711-VI).
Як установлено судами попередніх інстанцій, наказом Голови Адміністрації ДПС від 14 лютого 2015 року № 66 АГ, який є предметом оскарження, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності і накладено стягнення позбавлення військового звання за вчинення корупційного діяння, яке виразилося в отримання незаконної винагороди у розмірі 10 000 грн. за майбутнє сприяння в підписанні договору на поставку лікарських засобів для потреб Державної прикордонної служби. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками, передбаченими частиною третьою статті 368 КК України. Під час розслідування позивачу змінено раніше повідомлення підозри і дії кваліфіковано за частиною першою статті 190 КК України. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.03.2015 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності з підстав, встановлених статтею 45 КК України, а провадження у справі закрито. Тобто його не визнано винним у вчиненні корупційного діяння.
З урахуванням зазначених обставин та норм права, дисциплінарне стягнення, накладене на позивач за корупційне діяння, є незаконним, оскільки, відповідно до положень частини другої статті 45 Закону № 551-ХІV (в редакції Закону України від 17.05.2012 р. № 4711-VІ) за вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення, а у разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності. Вини ОСОБА_1 у вчиненні корупційних діянь не доведено. В той же час, в наказі, який оскаржується, не наведено обставин, які б свідчили про невиконання (неналежне виконання) позивачем як військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни або громадського порядку, тобто не зазначені обставини, які, окрім корупційного діяння, свідчили б про порушення обов`язків служби.
На підставі наведеного, суд першої інстанції, на відміну від апеляційного суду, прийшов до обґрунтованого висновку про протиправність наказу Голови ДПС від 14 лютого 2015 року № 66 АГ в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення стягнення у виді позбавлення військового звання. Відповідно є протиправними й накази від 11 лютого 2015 року №90-ос про скасування наказу про звільнення позивача з військової служби в запас за станом здоров`я, від 18 лютого 2015 року №118-ос про присвоєння йому військового звання «солдат», від 19 лютого 2015 року №121-ос про звільнення з військової служби за підпунктом «в» пункту 2 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, від 20 лютого 2015 року №124-ос про виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, оскільки вони випливали із наказу № 66 АГ.
Враховуючи доводи, викладені в касаційній скарзі, положення частини другої статті 220 КАС України, згідно якої суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, і може лише встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилань в касаційній скарзі, колегія суддів касаційної інстанції прийшла до висновку про задоволення касаційної скарги в межах вимог, заявлених в ній, тому рішення апеляційного суду підлягає скасуванню і залишенню в силі постанови суду першої інстанції, яка ухвалена відповідно до закону і скасована помилково.
На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року та залишити в силі судове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 серпня 2015 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: