Справа № 805/3442/16-а
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Волгіна Н.П.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

.

09 листопада 2016 року справа №805/3442/16-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 805/3442/16-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправної відмови відповідача у передачі в оренду земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1); зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву про надання позивачу земельної ділянки у тимчасове користування та укладення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1). Разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії Наказу відповідача № 23-сг від 29 січня 2016 року в частині, що стосується спірної земельної ділянки та про заборону вчиняти будь-які дії, приймати будь-які рішення щодо розпорядження спірною земельною ділянкою (а.с. 4-6).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року заборонено відповідачу вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення щодо розпорядження земельною ділянкою площею 25,0315 га, розташованою за межами населених пунктів Петровської Другої сільської ради (кадастровий номер НОМЕР_1) - до набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за результатом розгляду даної справи (а.с. 98-99).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року закрито провадження у даній справі у зв'язку з тим, що дану справу належить розглядати у порядку цивільного судочинства (а.с. 100-102).

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 805/3442/16-а та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини по справі, не вірно визначено, що дані правовідносини, у сфері оформлення земельної ділянки, мають розглядатись у порядку цивільного судочинства. Зазначено, що дана категорія справ є виключною компетенцією адміністративного суду (а.с. 107-110).

Сторони у судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, ухвалу - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на продовження розгляд, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 07 вересня 2011 року ОСОБА_2 звернулась до Голови Олександрівської районної державної адміністрації із клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 50 років для створення фермерського господарства,загальною площею 119,38 га (а.с. 17-18).

Розпорядженням Голови Олександрівської районної державної адміністрації від 13 вересня 2011 року № 302 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 119,38 га, в тому числі, 22,7 га пасовищ (лот 85 землі запасу), 20,0 га пасовищ (лот 122 землі резервного фонду), 20,6 га ріллі (лот 110 землі резервного фонду), 26,0 га ріллі (лот 130 землі запасу), 6,4 га пасовища поліпшені (лот 137 землі запасу), 23,68 га ріллі (лот 10а землі запасу) із земель сільськогосподарського призначення (запасу та резервного фонду), розташованих за межами населених пунктів Петровської Другої сільської ради в довгострокову оренду строком на 50 років для ведення фермерського господарства (а.с. 19).

Розпорядженням Голови Олександрівської районної державної адміністрації від 27 січня 2012 року № 34 «Про внесення змін до розпорядження Голови райдержадміністрації від 13 вересня 2011 року № 302», внесено зміни у дане розпорядження, відповідно до яких ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, загальною площею 195,58 га, в тому числі, 50 га пасовища поліпшені (лот 128 землі резервного фонду), 34,5 га пасовищ (лот 127 землі запасу), 20,6 га ріллі (лот 110 землі резервного фонду), 19,9 га пасовища поліпшені (лот 103 землі запасу), 6,4 га пасовища поліпшені (лот 137 землі запасу), 23,68 га ріллі, лот 10а землі запасу), 20,0 га пасовища поліпшені (лот 104 землі запасу), 25,5 га пасовища поліпшені (лот б/н землі резервного фонду, біля лотів № 123, № 127), розташованих за межами населених пунктів Петровської Другої сільської ради в довгострокову оренду строком на 50 років для ведення фермерського господарства (а.с. 20).

Проект землеустрою щодо відведення вищевказаних земельних ділянок розроблено інженером-землевпорядником Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 у 2015 році (а.с. 12-63).

У ході розробки даного проекту землеустрою відповідно до ст. 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" сформовано земельну ділянку, визначена площа, її розмір, встановлено межі, присвоєно кадастровий номер (НОМЕР_1).

Відділ Держгеокадастру в Олександрівському районі Донецької області погодив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1) ОСОБА_2 відповідно до Висновку від 22 січня 2016 року № 24-03/12 (а.с. 53-54).

У зв'язку із переходом з 01 січня 2013 року повноважень щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності від районних державних адміністрацій до головних управлінь Держгеокадастру (Держземагентства) України в областях, погоджений проект землеустрою разом із клопотанням про його затвердження та передачу позивачу у оренду зазначеної у проекті земельної ділянки 16 травня 2016 року подано позивачем до Головного управління Держкомзему у Донецькій області (а.с. 77).

Листом від 06 червня 2016 року № Т-1817/0-1433/6-16 Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області позивача повідомлено, що відповідно до наказу Держземагентства України від 22 жовтня 2014 року № 343 "Про методичні рекомендації щодо підготовки територіальними органами Держземагентства до продажу на земельних торгах прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності за рахунок коштів виконавців земельних торгів", витребувану позивачем земельну ділянку на території сільської ради включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які можуть бути виставлені на земельні торги. На підставі вищенаведеного, передати ОСОБА_2 в оренду зазначену земельну ділянку не уявляється за можливе (а.с. 7, 76).

16 вересня 2016 року відповідачем на запит позивача від 12 вересня 2016 року разом із супровідним листом (вих. № 31-5-0.28-8224/2-16) направлено перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Олександрівського району Донецької області, права на які виставляються на торги у 2015-2016 роках, в який включено і земельну ділянку із кадастровим номером НОМЕР_1 (а.с. 8-9).

Не погодившись із відмовою відповідача у затвердженні проекту землеустрою та наданні в оренду зазначеної у проекті земельної ділянки позивач звернулась до суду із даним позовом.

Закриваючи провадження за вищевказаним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач приймаючи рішення, в якому одночасно зазначає про затвердження наданого проекту землеустрою та про надання особі земельної ділянки у користування (оренду), вирішує питання щодо цивільного (матеріального) права особи, яка звернулась із відповідним клопотанням, виконуючи при цьому повноваження власника землі (суб'єкта земельних правовідносин), дії якого спрямовуються на реалізацію його права розпоряджатись землею, відтак, дані відносини між сторонами мають вирішуватись за нормами цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції передчасними, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання надання земельних ділянок державної або комунальної власності в оренду для створення фермерських господарств регулюється, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство».

Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

До 2013 року повноваження органів державної влади щодо розпорядження земельними ділянками визначалися відповідно до потреби, для якої відводилася земельна ділянка, а не відповідно до категорії, до якої відносилась земельна ділянка до відведення у приватну власність або надання в користування.

З 01 січня 2013 року, після вступу в силу змін до земельного законодавства України, законодавчо змінено принцип розподілу повноважень між органами державної влади щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення, відповідно до якого Держземагентству України (сьогодні - Держгеокадастру) і його територіальним органам надано повноваження передавати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб ( ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України в новій редакції на підставі Закону України від 06 вересня 2012 року N 5245-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності»).

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 134 Земельного кодексу України визначено, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Аналогічні вимоги закріплені в ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», відповідно до змісту якої, для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Відповідно до ч.ч. 6, 13 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Відповідно до ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відтак, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до винесення відповідним суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельної ділянки у власність чи оренду (тобто прийняття ненормативного акту, який вичерпує свою дію після його реалізації) та виникнення і оформлення права на земельну ділянку відповідно до ст. 125, 126 Земельного кодексу України, усі правовідносини щодо передачі у власність чи користування земельних ділянок стосуються здійснення суб'єктом владних повноважень контрольних функцій та підпадають під юрисдикцію адміністративного суду.

Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним судом України у постанові від 19 січня 2016 року (справа № 824/167/15-а).

Враховуючи, що у даному випадку позивач не набула права власності на земельну ділянку (права постійного користування чи права оренди земельної ділянки), суд дійшов до висновку, що правовідносини між сторонами знаходяться на етапі передачі у власність чи користування земельної ділянки, що, за своєю правовою природою, є правовідносинами, які стосуються здійснення суб'єктом владних повноважень контрольних функцій та підпадають під юрисдикцію адміністративного суду.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Відтак, враховуючи предмет даного позову, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції помилково визначив, що даний спір підлягає розгляду місцевим судом у порядку цивільного судочинства, що є порушенням норм процесуального права та тягне за собою скасування спірної ухвали та направлення справи на продовження розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 17, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 211 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 805/3442/16-а - задовольнити.

Скасувати ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2016 року у справі № 805/3442/16-а за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити певні дії та направити справу на продовження розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Т.Г.Арабей

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова