Справа № 814/851/16
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 р. Справа № 814/851/16

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

(у зв'язку з неприбуттям у судове засідання сторін, справа

розглядається в порядку п.2 ч.1 ст.197 КАС України)

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа - Національна поліція України, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ГУ Національної поліції в Миколаївській області, Атестаційної комісії Головного управління Національної поліції в Миколаївській області третя особа - Національна поліція України, про визнання протиправним та скасування наказу №58о/с від 28 березня 2016 року; поновлення на посаді; стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2016 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Національної поліції в Миколаївській області №58о/с від 28 березня 2016 року в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_2 на посаді поліцейського Вознесенського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області. Стягнуто з ГУ Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 29 березня 2016 року по 14 червня 2016 року у сумі 5 733, 54 грн., включаючи середню заробітну плату за одним місяць, що підлягає негайному виконанню в розмірі 3 245, 50 грн. Стягнуто з ГУ Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за один місяць в розмірі 3 245, 50 грн.

В апеляційній скарзі Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, ставиться питання про скасування судового рішення, в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проходив службу в органах внутрішніх справ з 22 вересня 2008 року по 06 листопада 2015 року на посадах: інспектора патрульної служби ГПС Вознесенського МВ (МРВ) УМВС України в Миколаївській області.

07 листопада 2015 року наказом начальника ГУ Національної поліції в Миколаївській області №1 о/с «По особовому складу» відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліції» ОСОБА_2 призначено на посаду поліцейського Вознесенського відділу поліції, з присвоєнням спеціального звання старший сержант поліції.

28 січня 2016 року голова Національної поліції України дала доручення «Про організацію атестування поліцейських Головного управління Національної поліції в Миколаївській області», відповідно до якого вимагалось від Головного управління Національної поліції України у Миколаївській області вжити заходів щодо створення організаційних заходів по проведенню атестування поліцейських.

01 лютого 2016 року наказом начальника ГУ Національної поліції в Миколаївській області №52 вирішено провести атестування поліцейських; створити атестаційні комісії №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7 та №8; керівників структурних підрозділів, відділів зобов'язано скласти списки поліцейських, які підлягають атестуванню; подати на осіб, які підлягають атестації відповідні документи.

09 лютого 2016 року начальником Вознесенського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області подано атестаційний лист на позивача, відповідно до якого ОСОБА_2 добре характеризується по службі та відповідає займаній посаді.

22 лютого 2016 року під час проходження атестації ОСОБА_2 було здано тести на знання законодавчої бази на 16 балів із 60 можливих та тест на загальні здібності та навички на 24 бали з 60 можливих.

05 березня 2016 року Атестаційною комісією проведено співбесіду з ОСОБА_2, про що складено протокол ОП№15.00004447.0022624. Відповідно до зазначеного протоколу, Атестаційна комісії вивчала: декларацію про доходи, послужний список, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», інформацію з відкритих джерел. На підставі зазначених документів, а також проведеної співбесіди, комісія прийшла до висновку: «займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність».

15 березня 2016 року Апеляційною атестаційною комісією Південного регіону №3 розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_2 та прийнято рішення про її відхилення.

28 березня 2016 року начальником ГУ Національної поліції в Миколаївській області видано наказ №58 о/с «По особовому складу», яким старшого сержанта поліції ОСОБА_2, поліцейського Вознесенського відділу поліції звільнено зі служби в поліції за ст.77 ч.1 п.5 Закону України «Про Національну поліцію» - через службову невідповідність. Підстава - протокол ОП№15.00004447.0022624 від 05 березня 2016 року.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення атестаційної комісії від 05 березня 2016 року, яке оформлене протоколом ОП№15.00004447.0022624, суперечить атестаційному листу та іншими матеріалами, які були зібрані на поліцейського, не враховує жодний із критеріїв, визначених п.16 Інструкції: повноту виконання ним функціональних обов'язків (посадових інструкцій); показники службової діяльності; результати тестування; рівень теоретичних знань та професійних якостей; оцінки з професійної і фізичної підготовки; відсутність дисциплінарних стягнень, а тому висновок про те, що ОСОБА_2 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, є необґрунтованим, протиправним та не може бути підставою для звільнення позивача з поліції, у зв'язку з чим наказ ГУ Національної поліції в Миколаївській області №58 о/с від 28 березня 2016 року в частині звільнення позивача підлягає скасуванню. Також, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідно до довідки про грошове утримання, середньоденне грошове утримання позивача складало 108, 18 гривень, а середньомісячне - 3 245, 50 грн., а тому сума середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу складає 5 733, 54 грн. (53 роб. дня Х 108,18 грн.), у зв'язку з чим ця сума підлягає стягненню на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закон України «Про Національну поліцію», який був прийнятий 02 липня 2015 року № 580-VІІІ та опублікований 06 серпня 2015 року набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім: 1) пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; 2) ч. 7 ст. 15 та ч. 5 ст. 21 цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2017 року.

Згідно з п.9 розділу ХІ Закону України «Про Національну поліцію» працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до п.12 працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до схеми співвідношення спеціальних звань.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, позивач скористався таким правом та 07 листопада 2015 року був призначений на посаду поліцейського Вознесенського відділу поліції з присвоєнням спеціального звання - «старший сержант поліції», що підтверджується наказом №1 о/с від 07 листопада 2015 року.

Отже, колегія суддів вважає, що тим самим ГУ Національної поліції в Миколаївській області визнало позивача таким, що відповідає вимогам до поліцейських, визначеним Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Згідно з приписами ст. 58 Закону України «Про Національну поліцію» призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Таким чином, оскільки позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», шляхом видання наказу про призначення за його згодою він вважається відповідно до ст. 58 цього Закону призначеним безстроково.

З аналізу п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що вказана норма не визначає будь-якого окремого порядку прийняття на службу в поліцію, а визначає порядок прийняття на службу в поліцію осіб, які проходили службу в органах міліції, у зв'язку з ліквідацією цих органів - суб'єктів публічного права та утворення органів поліції.

Законом України «Про Національну поліцію» також визначені мета та підстави атестування поліцейських.

Відповідно до ч.1 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

При цьому, наведені у ч.2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію» підстави для проведення атестації є вичерпними.

Зі змісту наказу ГУ Національної поліції в Миколаївській області №52 від 01 лютого 2016 року вбачається, що він не містить посилань на підстави для атестування позивача, встановлених ч.2 ст. 57 Закону України «Про національну поліцію», а містить посилання лише на мету проведення атестації, яка визначена в ч.1 ст. 57 Закону України «Про національну поліцію».

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта щодо правомірності проведення атестації позивача з посиланням на ч.4 ст. 52 Закону України «Про національну поліцію» як на окрему підставу для її проведення, оскільки атестація з метою комплектування в порядку просування по службі посад молодшого, середнього та вищого складу поліції не є самостійно підставою проведення атестації, та як кореспондується з п.1, п.2 ч.2 ст. 57 Закону України «Про національну поліцію».

Колегія суддів зазначає, що кожна з трьох підстав для проведення атестування, встановлених ч.2 ст. 57 Закону України «Про Національну поліцію», повинна бути пов'язана з певними передумовами в залежності від самої підстави проведення цього атестування, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби.

Відповідно такі підстави повинні бути визначені відносно конкретного поліцейського.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, жодної з трьох підстав для проведення атестування позивача не існувало. Позивач не претендував на призначення на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу, що встановлено п.1 ч.2 ст. 57 Закону України «Про національну поліцію України».

Щодо наявності підстав встановлених п.2 та п.3 ч.2 ст. 57 Закону України «Про національну поліцію України» (для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність), представник апелянта не зазначив жодних обставин та не надав жодних належних і допустимих доказів щодо їх наявності для атестування позивача, тобто наявності відповідних передумов для призначення атестації з цих підстав (неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби).

Колегія суддів не приймає до уваги твердження апелянта на те, що позивач сам виявив бажання проходити атестацію, так як зареєструвався для її проходження, а тому відсутні протиправні дії щодо віднесення його до поліцейських, які підлягають атестуванню, оскільки зі змісту наказу №52 від 01 лютого 2016 року атестуванню підлягали всі поліцейські ГУ Національної поліції в Миколаївській області та підпорядкованих йому підрозділів, а відтак виконання позивачем, як поліцейським вказаного наказу не є свідченням правомірності дій апелянта щодо віднесення позивача до поліцейських, які підлягають атестуванню та проведення її атестування при відсутності на це встановлених Законом України «Про Національну поліцію» підстав.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про національну поліцію» розроблена Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських від 17 листопада 2015 року №1465, розділом ІV якої визначений порядок організації, підготовки, проведення атестування.

Згідно з п.11 розділу IV Інструкції атестаційна комісія при прийнятті рішення розглядає атестаційний лист та інші матеріали, які були зібрані на поліцейського, який проходить атестування.

Тому, саме атестаційний лист є основним документом, який розглядається атестаційними комісіями.

Зазначене підтверджується також вимогами Інструкції щодо осіб, які складають вказані атестаційні листи та до їх змісту.

Пунктами 3 та 4 розділу IV Інструкції визначено, що атестаційні листи на поліцейських складають безпосередні керівники. Безпосередній керівник складає атестаційний лист на підлеглого за умови спільної служби в одному підрозділі з ним не менше 3 місяців. Якщо на час складання атестаційного листа керівник не має тримісячного строку спільної служби з поліцейським, який атестується, то такий лист складається заступником керівника або прямим керівником, який має строк спільної служби понад 3 місяці.

При цьому, за змістом пунктів 7-9 Розділу ІV Інструкції керівники, які складають атестаційний лист, зобов'язані: 1) ознайомитися з вимогами цієї Інструкції; 2) проаналізувати проходження служби, професійну та спеціальну підготовку, а також конкретні показники служби поліцейського; 3) вивчити матеріали (характеристики) на осіб, які відряджені до державних (міждержавних) органів, установ та організацій із залишенням на службі в поліції; 4) на підставі всебічного вивчення особистих, професійних та ділових якостей поліцейського, який атестується, заповнити атестаційний лист за формою, визначеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

В атестаційному листі зазначаються такі відомості про поліцейського, який атестується: 1) результати службової діяльності згідно з функціональними обов'язками; 2) дисциплінованість, принциповість у вирішенні службових питань, уміння будувати свої стосунки з громадянами та колегами по службі, здатність працювати над усуненням особистих недоліків, авторитет у колективі та серед населення; 3) прагнення до вдосконалення службової діяльності, почуття особистої відповідальності, стійкість моральних принципів, сміливість, рішучість, організованість, здатність контролювати власні емоції, поведінка поза службою; 4) володіння іноземними мовами; 5) культура в службі та ставлення до підвищення свого освітнього та культурного рівнів; 6) стан здоров'я та фізична підготовленість, уміння володіти табельною вогнепальною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони, здатність переносити психофізичні навантаження та труднощі служби; 7) основні найбільш характерні та істотні недоліки в службовій діяльності та особистій поведінці; 8) інші дані, які, на думку керівника, заслуговують на увагу для більш повної характеристики підлеглого; 9) результати проходження підвищення кваліфікації.

Прямі керівники зобов'язані всебічно розглянути зміст атестаційного листа, з'ясувати відповідність викладених у ньому даних дійсному стану справ у службовій діяльності поліцейського, який атестується, та внести до відповідного розділу атестаційного листа один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Атестаційний лист після розгляду прямими керівниками передається на розгляд до атестаційної комісії.

Крім того, згідно з п.10 Розділу ІV Інструкції з метою визначення теоретичної та практичної підготовленості, компетентності, здатності якісно та ефективно реалізовувати на службі свої потенційні можливості атестаційна комісія проводить тестування поліцейського, який проходить атестування.

Пунктом 16 Розділу ІV Інструкції визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Згідно з п.15 Розділу ІV Інструкції атестаційні комісії на підставі всебічного розгляду всіх матеріалів, які були зібрані на поліцейського, під час проведення атестування шляхом відкритого голосування приймають один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді відповідає, заслуговує призначення на вищу посаду; 3) займаній посаді не відповідає, підлягає переміщенню на нижчу посаду через службову невідповідність; 4) займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Згідно з пунктами 20-23 Розділу ІV Інструкції усі рішення атестаційної комісії оформлюються протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалися, та прийняте рішення. У протоколі за результатами атестування серед іншого зазначається один із висновків, зазначених у пункті 15 цього розділу.

Керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу. Протоколи засідань атестаційної комісії підписуються головою, секретарем, присутніми на її засіданні членами комісії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до атестаційного листа, ОСОБА_2 по службі характеризується позитивно, як грамотний та підготовлений співробітник. Нормативні документи, які регламентують діяльність Національної поліції та органів досудового слідства знає. До виконання своїх функціональних обов'язків ставиться добросовісно та сумлінно, з почуттям відповідальності. У службовій діяльності суворо дотримується вимог законів, інших нормативних актів, що регламентують діяльність органів поліції. З початку проходження служби в Національній поліції ним особисто складено 3 адміністративних протоколи. Особисто дисциплінований, морально стійкій, порушень законності не допускає, у побуті дотримується норм етичної поведінки. Табельною зброєю, прийомами рукопашного бою, спеціальними засобами індивідуального захисту та активної оборони володіє задовільно. Здатний переносити психофізичні навантаження та труднощі служби. Займаній посаді відповідає.

За час роботи в поліції до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 не притягувався.

Відповідно до Довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», заборон, встановлених зазначеним Законом, стосовно ОСОБА_2 не виявлено.

Крім того, ОСОБА_2 має вищу юридичну освіту, в 2014 році закінчив Луганський державний університет внутрішніх справ та досвід роботи за спеціальністю більше 7 років.

Будь-яка інформація щодо ганебних вчинків позивача на службі чи в побуті, причетність до протиправної діяльності, корупції, невідповідність образу життя офіційним доходам та інше, в атестаційному листі та в інших матеріалів, які були зібрані на поліцейського, відсутні.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що вказані документи не містять будь-яких фактів щодо недбалого відношення позивача до службових обов'язків, навпаки він характеризується виключно з позитивної сторони, у тому числі і щодо виконання службових обов'язків.

Також, в протоколі не відображені встановлені законом підстави для прийняття відповідного рішення комісією, не відображений перелік питань, які були поставлені позивачу атестаційними комісіями під час проведення співбесіди та на які питання позивач не надав чи уникав відповіді.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на додатковий документ: «Список осіб, щодо яких атестаційна комісії ГУ Національної поліції в Миколаївській області прийняла рішення, що вони не відповідають займаній посаді в Національній поліції (Додаток №1 до Протоколу засідання атестації комісії №5 ГУ Національної поліції в Миколаївській області від 05 березня 2016 року)», з якого підставами для прийняття рішення щодо невідповідності займаній посаді і звільнення особи зі служби поліцейського Вознесенського відділу поліції ОСОБА_2 стали: «не знає законодавства, не викликає довіри, не зможе виконувати функціональні обов'язки», оскільки як було вірно зазначено судом першої інстанції в самому протоколі ОП№15.00004447.0022624 від 05 березня 2016 року немає посилань на додатки до нього, складання додатків до протоколу не передбачене Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, яка затверджена наказом МВС України №1465 від 17 листопада 2015 року та зазначений документ підписаний не членами атестаційної комісії, а іншими службовими особами ГУ Національної поліції, які не входили до Атестаційної комісії №5, та не були присутні під час проходження ОСОБА_2 співбесіди.

Отже, аналізуючи зазначений протокол, колегія суддів приходить до висновку, що в порушення вимог пунктів 8, 9, 10, 12, 13, 16 розділу IV Інструкції, у рішенні не вказано, з яких підстав не взято до уваги відомості, зазначені в атестаційному листі позивача, та яким критеріям, визначеним п.16 розділу IV (Порядок організації, підготовки, проведення атестування) зазначеної Інструкції, не відповідає позивач, що суперечить визначеним вимогам ч.3 ст. 2 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимоги про визнання протиправним та скасування наказу №58 о/с від 28 березня 2016 року, яким було звільнено позивача зі служби та який був прийнятий на підставі необгрунтованого висновку Атестаційної комісії ОП №15.00004447.0022624 від 05 березня 2016 року підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об'єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спору.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області залишити без задоволення, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

М.М. Милосердний