Справа № 814/1939/16
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(вступна та резолютивна частини)

03.11.2016 р. № 814/1939/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лебедєвої Г.В.,

при секретарі - Єрзікова О.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника відповідача - Колеснікової О.О. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо застосування наслідків нікчемності договору №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 у вигляді не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 200000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. "Найкращий від Миколая" у доларах США, -

Керуючись ст.ст. 51, 136, 155, 160, 165,167 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Лебедєва

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

03.11.2016 р. № 814/1939/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лебедєвої Г.В.,

при секретарі - Єрзікова О.М.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1 (за довіреністю);

представника відповідача - Колеснікової О.О. (за довіреністю);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо застосування наслідків нікчемності договору №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 у вигляді не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 200000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. "Найкращий від Миколая" у доларах США, -

В С Т А Н О В И В:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. щодо застосування наслідків нікчемності договору №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 у вигляді не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 200000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. "Найкращий від Миколая" у доларах США.

Ухвалою від 05.10.2016 року Миколаївським окружним адміністративним судом провадження у даній справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, мотивоване тим, що позивач ще в червні 2015 року знав про порушення своїх прав, про що свідчить його заява від 18.06.2016 року про роз"яснення причин заблокування збережень ОСОБА_3 на рахунках банку, а тому ним пропущено шестимісячний строк на звернення до суду.

Представник відповідача підтримав заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Представник позивача заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Розглянувши клопотання представника відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 99 КАС України визначаються строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Частиною 1 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з позовної заяви, на думку позивача його права порушені діями відповідача щодо застосування наслідків нікчемності договору №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая" у доларах США укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_3 у вигляді не включення ОСОБА_3 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Проте, доказів на підтвердження отримання позивачем повідомлення про нікчемність правочину від 23.09.2015 року №8821/1634, яким було визнано нікчемним договір №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая", відповідачем надано до суду не було.

Судом також не приймаються до уваги твердження представника відповідача про те, що позивач ще в червні 2015 року знав про порушення своїх прав, про що свідчить його звернення до відповідача від 18.06.2015 року та кредиторська вимога про визнання ОСОБА_3 кредитором АТ "Дельта Банк" від 06.11.2015 року, з якою позивач звернувся до відповідача, оскільки з цих заяв не вбачається про обізнаність позивача у визнанні відповідачем нікчемним договору №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. банківського вкладу (депозиту) "Найкращий від Миколая".

Крім того, вимоги позивача про зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В. надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "Дельта Банк" у розмірі 200000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) №010-14501-260115 від 26.01.2015 р. "Найкращий від Миколая" у доларах США ґрунтуються на бездіяльності відповідача, яка є триваючою.

В свою чергу, окремо слід зазначити, що право кожного на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод закріплено в статті 55 Конституції України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується право на суд, захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом. Ця норма закону є виконанням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в пункті 1 статті 6 якої закріплено право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безпосереднім судом.

Відповідно до статей 2, 3 Закону України «Про суд і статус суддів» завданням суду є забезпечення кожному права на справедливий суд при здійсненні правосуддя на засадах верховенства права. Реалізація права на справедливий судовий розгляд передбачає, зокрема, забезпечення доступу до правосуддя. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами України. Європейський суд з прав людини трактує доступ до правосуддя як одне з фундаментальних прав людини і громадянина, яке випливає зі змісту права на справедливий, незалежний безсторонній суд, утворений на підставі закону.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини дає можливість наступним чином охарактеризувати право на доступ до правосуддя.

По-перше, будь-яка особа може звернутися до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. При цьому, обмеження цього права, які можуть бути запроваджені державою, не повинні позбавляти особу взагалі права на захист.

По-друге, особа має не лише право порушити провадження у справі, але й право отримати «вирішення» спору судом.

Так у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 155, 160, 165,167 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Лебедєва