Справа № 2-а-1973/11
Суддя: Боровікова А. І.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1973/2011
Провадження № 6-а/333/202/16
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04.11.2016 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровіковій А.І., при секретарі Носаченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася із поданням про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 09.03.2011 року, винесеного Комунарським районним судом м. Запоріжжя.

У своєму поданні ОСОБА_1 послалася на те, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 52464249 з примусового виконання виконавчого документа № 2-а-1973/2011 від 29.09.2016 року, виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя. Про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст..6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за період з 09.08.2010 року до 09.03.2011 року включно, з врахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення. Згідно заяви боржника від 10.10.2016 за вих.№914/12, ОСОБА_2 нараховано 1 189,62 грн.

01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Зокрема ст.3 Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів. Передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. У відповідності до норм вищезазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених постановою Кабінету міністрів України №45 від 30.01.2013, яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами, які відповідно до Закону мають право приймати такі рішення.

У зв'язку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов'язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, державний виконавець не має можливості арештувати реєстраційний рахунок Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашення заборгованості перед стягувачем.

У зв'язку з чим державний виконавець просила змінити спосіб і порядок подальшого виконання виконавчого документу №2-а-1973/2011 від 29.09.2016 року з зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя на стягнення з Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя на користь ОСОБА_2 згідно статі 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за період з 09.08.2010 року до 09.03.2011 року включно, з врахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення в розмірі 1 189,62 гривень.

Сторони в судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду заяви були повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ст. 263 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, розглянувши подання, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені повністю.

Визнано протиправною бездіяльність УПФ України в Комунарському районі м. Запоріжжя, в період з 09.08.2010 р. до 09.03.2011 р. щодо не нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року.

Зобовязано УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити нарахування та провести відповідні виплати підвищення до пенсії ОСОБА_2 відповідно до ст.6 Закону України Про соціальний захист дітей війни від 18.11.2004 року, виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за період з 09.08.2010 року до 09.03.2011 року з врахуванням раніше виплачених сум зазначеного підвищення, та стягнуто судові витрати.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.03.2013 р., постанову Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09.03.2011 року залишено без змін.

Враховуючи, що вказана постанова набрала законної сили, Комунарським районним судом м. Запоріжжя 29.09.2016 року був виданий виконавчий лист, який позивачем поданий для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області. За наслідками прийнятого виконавчого листа, державним виконавцем виконавчої служби було відкрито виконавче провадження.

01.01.2013 року набрав чинності Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» який встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження» та особливості їх виконання. Зокрема ст..3 Закону передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів. Передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. У відповідності до норм вищезазначеного Закону виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей передбачених постановою Кабінету міністрів України №45 від 30.01.2013, яка визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами, які відповідно до Закону мають право приймати такі рішення.

У зв'язку з тим, що резолютивна частина вказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов'язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувача, державний виконавець не має можливості арештувати реєстраційний рахунок Управління Пенсійного Фонду України в Комунарському районі міста Запоріжжя в органі Держказначейства із подальшим списанням коштів і погашення заборгованості перед стягувачем.

Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 263 КАС України.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту.

Суд зазначає, що приписи ст.263 КАС України передбачають зміну чи встановлення порядку чи способу виконання рішення, яке було ухвалено судом у справі, а саме резолютивної частини постанови, яка містить висновки суду по суті позовних вимог. Отже, суд здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не змінює змісту резолютивної частини та не змінює спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VІ, держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що подання щодо зміни способу та порядку виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2011 року не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення його вимог фактично буде змінено по суті зміст резолютивної частини постанови суду, що в свою чергу, є порушенням норм процесуального права.

Крім того, на думку суду, подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 взагалі не відповідає вимогам ст.263 КАС України, згідно якої державний виконавець за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення може звернутися до адміністративного суду першої інстанції із поданням про зміну способу та порядку виконання судового рішення, а не про зміну способу і порядку подальшого виконання виконавчого документу, з чим звернулася ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VІ, ст. ст. 7 - 16, 263 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення від 09.03.2011 року, винесеного Комунарським районним судом м. Запоріжжя відносно ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя А.І. Боровікова