Справа № 603/576/16-а
Суддя: Галіян І. М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/576/16-а
Провадження № 2-а/603/14/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Галіяна І. М.

за участі секретаря судового засідання Сандалюка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська Тернопільської області адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Фреяк О.Б.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в Монастириський районний суду Тернопільської області з адміністративним позовом та в процесі судового засідання подала зміни до адміністративного позову в якому просить визнати протиправним рішення від 26.08.2016 року №10/02 Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 та зобов'язати Бучацьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1, призначеної в розмірі 86% заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, та грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 24.02.2003 року №212, з яких сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.09.2016 року, відповідно до довідки від 17.08.2016 року №1281/04.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.08.2016 року вона звернулась з заявою до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо перерахунку її пенсії з урахуванням у складі зарплати нараховані за період з 01.07.2008 року по 30.06.2010 року: індексації заробітної плати (в сумі 3536,43 грн.), матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань ( в сумі 7254,28 грн.) та грошову винагороду (в сумі 8880 грн.) відповідно до постанови Кабінету Міністрів №212 на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Проте їй було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з мотивів того, що немає законних підстав для вчинення такої дії з чим вона не погоджується, оскільки згадана сума індексації та матеріальної допомоги, нараховані за період з липня 2008 року по червень 2010 року повинні бути включені в її заробіток для обчислення пенсії, оскільки законом вказані суми віднесено до структури заробітної плати для нарахування пенсії та на них нараховані і виплачені страхові внески, а тому ці виплати підлягають включенню в заробітну плату для призначення їй пенсії.

Представник позивача, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в адміністративному позові, просять їх задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала з підстав викладених в запереченні на адміністративний позов, просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши сторони по справі, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Розглядаючи зазначений спір, суд керується наступним.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з питань захисту прав людини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бучацькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Тернопільської області та отримує пенсію за віком за станом здоров'я відповідно до Закону України «Про державну службу» з 23.07.2010 року, розмір її пенсії визначений як 86% від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, як вбачається з довідки про інші складові заробітної плати ОСОБА_1, позивачу за період з липня 2008 року по червень 2010 року були нараховані та виплачені інші виплати в загальній сумі 19670,74 грн., з яких: індексація заробітної плати в сумі 3536,43 грн., матеріальна допомога на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань в сумі 7254,28 грн., грошова індексація відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №212 від 24.03.2002 року «Про затвердження порядку видачі грошової винагороди державними службовцями за сумлінну, безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків 10 посадових окладів в сумі 8880, 00 грн.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про державну службу» (в редакції, яка діяла на момент призначення розміру пенсійного забезпечення позивачу), заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, де основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до п. 2.3.3. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики №5 від 13.01.2004 року, до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв'язку з екологічним станом).

Згідно з приписами ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року, індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року).

Суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати, згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати, оскільки є додатковою заробітною платою та грошовим доходом населення, який згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року враховуються при обчисленні пенсій.

Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року не містить визначення заробітної плати, на підставі якої здійснюється розрахунок пенсії, однак із змісту ст. 40 цього Закону вбачається, що з середньої заробітної плати (доходу) повинні бути сплачені страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України №212 від 24.02.2003 року «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків» передбачено, що сума грошової винагороди включається до фонду оплати праці та відповідно до законодавства враховується під час визначення бази (об'єкта) для оподаткування, для нарахування страхових внесків до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування та збору до Пенсійного фонду.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати. Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, а також індексація та грошова винагорода державним службовцям за сумлінну, безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків входять до системи оплати праці державного службовця.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постановах від 14 травня 2013 року в справі № 21-125а13, від 28 травня 2013 року в справі №21-97а13 та від 03 червня 2014 року в справі №21-134а14, які з врахуванням вимог ст. 244-2 КАС України є обов'язковими для врахування судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, відповідачем не доведена правомірність прийнятого ним рішення щодо не врахування при призначенні позивачці пенсії державного службовця розміру інших виплат, а тому позов в частині визнання неправомірними дій відповідача підлягає задоволенню.

Визначаючись з періодом, з якого підлягає захисту порушене право позивача, суд зазначає наступне.

Позивачу пенсію призначено з 23.07.2010 року.

Як видно із матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 22.08.2016 року, і оскільки відповідно до вимог ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією, то її порушене право підлягає захисту з моменту такого звернення.

Відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Згідно з ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42-1 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

-у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

-у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З аналізу вказаної норми слідує, що підставою для перерахунку пенсії у визначені цією нормою строки є виникнення права на збільшення розміру пенсії.

У позивача право на збільшення розміру пенсії виникло у зв'язку з отриманням та наданням відповідачу довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», а відтак ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Оскільки позивач звернувся до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про перерахунок пенсії 22.08.2016 року, перерахунок його пенсії необхідно провести з 01.09.2016 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем вірно вказано період з якого необхідно здійснити перерахунок пенсії.

З приводу вимоги позивача щодо зобов'язати Бучацьке об'єднання управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1, призначеної у розмірі 86% середньомісячної заробітної плати відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу», з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань, та грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 24.02.2003 року №212, суд зазначає, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, і інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до переконання, що вимога позивача щодо зобов'язати Бучацьке об'єднання управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 є ефективним способом відновлення позивачем його порушеного права та в подальшому виключить прийняття протиправних рішень, вчинення протиправних дій чи бездіяльності з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 46 Конституції України, ст.ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції станом на час призначення пенсії позивачу), ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 2, 5-11, 69-72, 94, 158-163, 254, 256 КАС України,суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання протиправним рішення про відмову в проведення перерахунку пенсії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним рішення від 26.08.2016 року №10/02 Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Бучацьке об'єднання управління Пенсійного фонду України Тернопільської області провести перерахунок та виплату пенсії державного службовця ОСОБА_1 згідно ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 86% заробітної плати, з урахуванням сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань та грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 року №212 з 01 вересня 2016 року, відповідно до довідки від 17.08.2016 року №1281/04.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Бучацького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на користь ОСОБА_1 витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 551 грн. 20 коп.

Постанову суду допустити до негайного виконання в межах суми стягнення за один місяць.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного адміністративного суду через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі якщо постанову було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І. М. Галіян

Повний текст постанови суду виготовлений 10.11.2016 року.