Справа № 819/31552/15
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Київ К/800/5113/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Мороз Л.Л., Горбатюка С.А., Шведа Е.Ю.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2016 року у справі №819/3155/15 за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк" Кадирова В.В., третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просила: зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Дельта Банк" Кадирова В.В. надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_2, АДРЕСА_1, як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського вкладу (депозиту) № 001-19500-241014 від 24.10.2014р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем безпідставно не включено її до переліку вкладників АТ „Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що порушує права позивача як вкладника депозиту.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2016 року, позовні вимоги задоволені.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк" Кадиров В.В. звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 24.10.2014р. між ОСОБА_2 та Тернопільським відділенням АТ „Дельта банк" укладений Договір банківського вкладу (депозиту) „Найкращий"(для пенсіонерів) у гривнях № 001-19500-241014, згідно умов якого сума вкладу складає 170 000.00 гривень, строком по 29.10.2015р. з процентною ставкою 22,75 % річних, які виплачуються щомісячно шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника. Між ОСОБА_2 та Тернопільським відділенням АТ „Дельта банк" 24.10.2014р. укладена Додаткова угода №1, згідно якої процентна ставка збільшилася до 25 % річних.

На підставі постанови Правління Національного банку України №150 від 02.03.2015р. „Про віднесення публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення №51 від 02.03.2015р. „Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк", згідно якого з 03.03.2015р. запроваджена тимчасова адміністрація та призначена уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ „Дельта Банк" - Кадиров В.В (далі - Уповноважена особа).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №71 від 08.04.2015р. тимчасова адміністрація в АТ „Дельта Банк" запроваджена на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015р. строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ „Дельта Банк" продовжений по 02.10.2015р. включно.

На виконання постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015р. „Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства „Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення №181 від 02.10.2015р. „Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким була розпочата процедура ліквідації публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" та призначена уповноважена особа Фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Дельта Банк" Кадиров В.В. з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно.

У травні 2015р. позивач звернулася із заявою про відшкодування гарантованої суми вкладу. У відповідь на звернення ОСОБА_2 тимчасова адміністрація ПАТ „Дельта Банк" листом № 05-3010402 від 19.06.2015р. повідомила позивача про те, що кошти за її вкладом, розміщеним в Банку не підлягають відшкодуванню Фондом на підставі ст.26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що у відповідача не було правових підстав для не включення ОСОБА_2 до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1, 2 ст.26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 № 4452-VI(далі - Закон № 4452-VI) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно положень ст.27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах „Урядовий кур'єр" або „Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до п.7 ч. 4 ст.26 Закону № 4452-VI Фонд не відшкодовує кошти, зокрема у випадку, коли такі кошти розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку.

Судами встановлено, що позивач зверталась до Фонду із заявою про виплату їй гарантованої суми відшкодування за вкладом розміщеним у ПАТ „Дельта Банк". Листом від 19.06.2015р. вих. №05-3010402 у задоволенні її вимог було відмовлено з підстав відсутності даних позивача в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ „Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Підставою не включення позивача до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ „Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб стало те, що позивачем був укладений договір банківського вкладу на індивідуальних умовах - більш сприятливих умовах, ніж ті, що передбачені умовами договору банківського вкладу відповідного виду, а тому в силу п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" такі кошти відшкодуванню Фондом не підлягають.

У відповідності до ч.2 ст.1058 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

В частинах 1 і 2 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов'язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними (ч. 6 ст. 633 ЦК України).

Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що у випадку, коли спеціальні пропозиції банку щодо вкладів були однакові для всіх бажаючих укласти договір банківського вкладу та не встановлювались окремо для певної особи, ці вклади не можуть вважатись такими, що розміщені на індивідуальній основі та на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні.

Програмами лояльності або спеціальні пропозиції, які передбачають додавання певних процентів на депозит у зв'язку з пролонгацією договору, соціальним статусом вкладника (пенсіонери, студенти, тощо), акції під певні свята, є публічним пропозиціями, розрахованими на необмежене коло осіб.

Як вірно зазначено судами, умови договору банківського вкладу повинні бути однаковими для всіх вкладників, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно, до осіб, які мають надані законом пільги, банк може застосувати більш сприятливі договірні умови, аніж до інших вкладників.

Разом з тим, вкладом розміщеним на індивідуальній основі або на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, може вважатися лише такий вклад, який запропонований окремій особі на підставі, зокрема, окремих рішень уповноважених осіб банку тощо, тобто на умовах, які не пропонуються публічно невизначеному колу осіб. У разі неприйняття банком будь-яких документів, у яких фіксуються пільги для певних клієнтів банку, такі умови договору не можуть вважатися індивідуальними.

Судами встановлено, що Договір банківського вкладу (депозиту) „Найкращий"(для пенсіонерів) у гривнях № 001-19500-241014 між ОСОБА_2 та Тернопільським відділенням АТ „Дельта банк", з урахуванням Додаткової угоди №1 від 24.10.2014р., є публічним договором, оскільки спеціальні пропозиції процентних ставок за вкладом „Найкращий" були надані не лише позивачу, а іншим вкладникам банку.

Крім того, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій в розумінні п. 7 ч. 4 ст. 26 Закону № 4452-VI привілейований статус вкладника пов'язується з фактом отримання відсотків за вкладом, чого в даному випадку не відбулося відповідно до умов договору, у зв'язку з невиконанням банком його зобов'язань за договором.

Враховуючи викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність у відповідача правових підстав для не включення ОСОБА_2 до списку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в публічному акціонерному товаристві „Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича відхилити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 4 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: