Справа № 653/3101/16-а
Суддя: Шарко Н. А.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 653/3101/16-а
Провадження № 2-а/653/70/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 жовтня 2016 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Шарко Н.А.,

секретаря - Карпенко І.Д.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Дурненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Генічеську адміністративну справу за позовом повного товариства «Підприємство «Торговий сервіс» до Генічеської міської ради про скасування рішення органа місцевого самоврядування та зобов'язання вчинити певну дію,

встановив:

повне товариство «Підприємство «Торговий сервіс» звернулось до суду з позовом до Генічеської міської ради, в якому просило визнати незаконним та скасувати рішення сесії Генічеської міської ради №116 ввід 30 березня 2016р. про відмову повному товариству «Підприємство «Торговий сервіс» в наданні згоди на складання проекту відведення земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1, площею 0,3850 га, кадастровий номер ОСОБА_2, для подальшого викупу у власність; зобов'язати Генічеську міську раду повторно розглянути заяву повного товариства «Підприємство «Торговий сервіс» про надання згоди на складання проекту відведення земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1, площею 0,3850 га, кадастровий номер ОСОБА_2, для подальшого викупу у власність, з прийняттям рішення відповідно до вимог земельного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, позивач є власником незавершеного будівництва промислового та продовольчого павільйонів загальною площею 409,68 кв.м., які розташовані на земельній ділянці, яка перебувала у них в оренді, за адресою: АДРЕСА_1. У лютому 2015р. позивач звернувся до Генічеської міської ради із заявою про надання згоди на складання проекту відведення земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою площею 0,3850 га, кадастровий номер ОСОБА_2 для подальшого її викупу. Однак, відповідач своїм рішенням за №116 від 30 березня 2016р. відмовив позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Позивач вважає вказану відмову незаконною та такою, що прийнята не у відповідність до вимог діючого земельного законодавства, у зв'язку з чим звернувся до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що прийняте рішення в частині відмови позивачу в отриманні згоди на розробку проекту землеустрою є незаконним, створює перешкоди позивачу в оформленні правовстановлюючих документів, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, зазначила, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог діючого законодавства України. Крім того вказала, що у разі ухвалення рішення про задоволення позовних вимог, Генічеська міська рада повторно розгляне документи позивача щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, та прийме відповідне рішення.

Суд, заслухавши думку учасників процесу дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, повне товариство «Підприємство «Торговий сервіс» на підставі договору оренди від 24 вересня 2004р., укладеним з Генічеською міською радою, орендувало земельну ділянку площею 4248,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1. Строк оренди землі становив десять років.

У зв'язку з закінченням строку договору оренди, позивач звернувся до Генічеської міської ради із заявою про поновлення договору оренди вищевказаної земельної ділянки на строк 49 років. Проте, рішенням Генічеської міської ради за №1033 від 28 жовтня 2014р. у задоволенні заяви повного товариства «Підприємство «Торговий сервіс» було відмовлено, з тих підстав, що на земельній ділянці знаходиться нерухоме майно громадян, у зв'язку з чим рекомендували звернутись із заявою про викуп.

01 лютого 2015р. повне товариство «Підприємство «Торговий сервіс» звернулось до Генічеської міської ради із заявою, в якій просило надати згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 3850 кв.м., кадастровий номер ОСОБА_2 для подальшого викупу у власність, мотивуючи тим, що на вказаній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно, яке належить товариству на праві власності.

До заяви було додано копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію довідки з єдиного державного реєстру АБ НОМЕР_2; копію установчого договору; копію витягу з Державного реєстру речових праві на нерухоме майно про реєстрацію права власності за НОМЕР_1; копію площі та кадастрового номеру земельної ділянки по АДРЕСА_1; схему земельної ділянки; копію технічного паспорту на будівлі та земельну ділянку.

За наслідком розгляду заяви повного товариства «Підприємство «Торговий сервіс», Генічеською міською радою було прийнято рішення за №116 від 30 березня 2016р., яким заявнику відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 0,3850 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, оскільки це суперечить ст. 331 Цивільного кодексу України та ст. 18 Закону України «Про основи містобудування».

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Так, у відповідності до статті 1 Земельного кодексу України (в редакції на момент виникнення правовідносин) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 2 Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституції України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до вимог п.п. а, б ч.1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Суб'єктами права власності на землю є громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності (ст. 80 Земельного кодексу України).

Статтею 127 Земельного кодексу України визначено, що органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтю 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 128 Земельного кодексу України, продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки. До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу.

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Отже, першим етапом є розгляд заяви та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Підставою для відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ст. 123 Земельного кодексу України).

Виготовлений замовником проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186 Земельного кодексу України.

Рішення про продаж землі чи передачу її в користування приймається органом місцевого самоврядування вже після виконання ряду інших дій: затвердження проекту, можливого вилучення у інших землекористувачів, визначення умов використання, та інше. При цьому, можуть виникнути обставини для відмови у затвердженні самого проекту землеустрою.

Системний аналіз земельного законодавства дає підстави вважати, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про її надання саме тій особі, якій такий дозвіл надано.

Тому законодавець не обмежує коло осіб, яким може бути наданий дозвіл на виготовлення проекту землеустрою та не передбачає такої підстави для відмови у наданні дозволу, як то суперечність ст. 331 Цивільного кодексу України та ст. 18 Закону України «Про основи містобудування».

Як вбачається з матеріалів справи 30 березня 2016р. Генічеська міська рада прийняла рішення №116, яким відмовила повному товариству «Підприємство «Торговий сервіс» у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу земельної ділянки площею 0, 3850 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, оскільки це суперечить ст. 331 Цивільного кодексу України та ст. 18 Закону України «Про основи містобудування».

Однак, представник відповідача у судовому засіданні жодним чином не навела обґрунтування прийнятого рішення, та в чому надання дозволу на розробку проекту землеустрою суперечить вимогам ст. 331 Цивільного кодексу України та ст. 18 Закону України «Про основи містобудування».

У силу ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Таким чином, даною правовою нормою, на відповідача покладено обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність своїх дій, бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його права, однак ним не наведено жодної законної підстави для відмови у наданні дозволу на розробку технічної документації, в зв'язку з чим, на думку суду, відповідач вийшов за межі своїх повноважень та порушив основоположні принципи діяльності органу місцевого самоврядування, встановлені ст. 19 Конституції України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Обираючи спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає необхідним відповідно до положень ст. 162 КАС України, визнати оскаржуване рішення в частині відмови позивачу у наданні згоди на розробку проекту землеустрою протиправним та скасувати, а також зобов'язати відповідача повторно розглянути заяву повного товариства «Підприємство «Торговий сервіс» про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки з метою викупу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-163 КАС України, суд

постановив:

позов повного товариства «Підприємство «Торнговий сервіс» - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення сесії Генічеської міської ради №116 від 30 березня 2016р. в частині відмови повному товариству «Підприємство «Торговий сервіс» у наданні згоди на складання проекту відведення земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1, площею 0,3850 га, кадастровий номер ОСОБА_2, для подальшого викупу у власність.

Зобов'язати Генічеську міську раду повторно розглянути заяву повного товариства «Підприємство «Торнговий сервіс» про надання згоди на складання проекту відведення земельної ділянки, розташованої у АДРЕСА_1, площею 0,3850 га, кадастровий номер ОСОБА_2, для подальшого викупу у власність, з прийняттям рішення відповідно до вимог земельного законодавства.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя Н. А. Шарко