Справа № 810/2339/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2016 року 810/2339/16
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1

до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Київській області, Рокитнянського РВ ГУ МВС України у Київській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного Фонду України у м. Білій Церкві Київської області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Київській області (далі відповідач 1 або Ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Київській області), Рокитнянського районного відділу Головного управління МВС України у Київській області (відповідач 2 або Рокитнянський РВ ГУ МВС України у Київській області), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління Пенсійного Фонду України у м. Білій Церкві Київської області, у якому позивач просить суд:

- дії Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Київській області про надання довідки про грошове забезпечення на роботах в 3-й зоні небезпеки м. Прип`ять 14.05.1986 та 2-й зоні небезпеки м. Чорнобиль 13.05.1986, 30.05.1986-12.06.1986 від 29.04.2016 без урахування виплат в п`яти чотирикратному розмірах без подвійного окладу у вихідні дні (їх чотири) та 15% надбавки в зоні радіаційного забруднення визнати неправомірними;

- зобов`язати ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Київській області провести розрахунок грошового забезпечення старшому оперуповноваженому БХСС Рокитнянського РОВД старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з урахуванням вимог постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних спілок №207-7 від 10.06.1986, Розпорядження Ради міністрів СРСР від 17.05.1986 №964-РС «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної», Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 №1031-1 РС, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(796-12), Листа Мінпраці, МінЧорнобиля та Міністерства соціальної політики від 29.10.1992 №09-3751/1032/31-412/308, Листа Міністерства соціальної політики від 09.06.1995 №224/8.13;

- зобов`язати ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Київській області надати ОСОБА_1 довідку про його перераховане грошове забезпечення з урахуванням вимог, передбачених постановою Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних спілок №207-7 від 10.06.1986, Розпорядження Ради міністрів СРСР від 17.05.1986 №964-РС «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної», Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 №1031-1 РС, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(796-12), Листа Мінпраці, МінЧорнобиля та Міністерства соціальної політики від 29.10.1992 №09-3751/1032/31-412/308, Листа Міністерства соціальної політики від 09.06.1995 №224/8.13 за роботу в 3-й зоні небезпеки м. Прип`ять за період від 13.05.1986-12.06.1986 з урахуванням п`яти чотирикратної надбавки, двократний розрахунок % надбавки за роботу в зоні радіоактивного забруднення.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ МВС України в Київській області з проханням надати довідки про заробітну плату під час перебування у зоні відчуження. Вважає, що розрахунок його заробітної плати має бути здійснений за період з 13.05.1986-14.05.1986 та з 30.05.1986 по 12.06.1986 року в п`яти та чотирикратному розмірі з урахуванням двократної оплати у вихідні дні та 15% надбавки за роботу в зоні радіаційного забруднення.

Водночас, в виданій Рокитнянським районним відділом ГУ МВС України в Київській області довідці №1697/109/1011/2-16 від 29.04.2016 відповідачем при проведенні розрахунку застосована кратність 3-4 за перебування 2-3 зоні. Позивач зазначає, що при проведенні нарахування протиправно не провели 15% доплати за роботу в зоні радіоактивного забруднення та не обліковувалася робота у вихідні дні в двократному розмірі (в період перебування в зоні відчуження їх було чотири: 31.05.1986, 01.06.1986, 07.06.1986, 08.06.1986), це призвело до суттєвого обмеження його конституційних прав, можливостей та суттєвої втрати його пенсії під час її перерахунку, осучаснення і виплати пенсії фондом України у м. Біла Церква.

Представник відповідача 1 через службу діловодства суду надав письмові заперечення, в яких зазначив, що ГУ МВС України в Київській позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, довідка про грошове забезпечення позивача за роботу в зоні відчуження вірна, з урахуванням нормативно-правових актів, на які посилається позивач. Згідно довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 за роботу в 2 зоні небезпеки здійснена оплата праці в трьохкратному розмірі та в 3 зоні небезпеки - в чотирьохкратному розмірі.

Наголошує, що всі дії Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області по видачі позивачеві довідки ґрунтуються виключно на нормах діючого законодавства та відповідають обставинам справи.

Представник третьої особи через службу діловодства суду надав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень вказав, що жодних документів, які б могли свідчить про те, що позивачу виплачена будь-яка премія за рахунок коштів, виділених Міненерго для заохочення учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та про перерахування коштів на розрахунковий рахунок колишньої організації, де працював позивач у 1986 році (Рокитнянський РВВС) для проведення саме таких виплат, ОСОБА_1 до Управління не надав.

Зазначає, що зміст довідки №1664 від 28.02.2012 згідно якої ОСОБА_1 проведений перерахунок пенсійного забезпечення та міститься в матеріалах пенсійної справи та підтверджена первинними документами, відповідає змісту довідки №1697/109/1011/2-16 від 29.04.2016, що видана Рокитнянський РВ ГУ МВС України в Київській області в 2016 році, на вимогу письмової заяви позивача від 26.03.2016. Отже, вимоги постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 повністю враховані при видачі позивачу довідки про грошове забезпечення за роботу у зоні відчуження №1664 від 28.02.2012. Окрім того зазначає, що позивачем не надано жодних документів, що містили б дані про отримання позивачем дози радіоактивного опромінення чи грошової винагороди (премії).

Звертає увагу, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що міститься в довідці відповідними первинними документами бухгалтерського обліку, а розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежності від заробітку фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження.

На підставі вищезазначеного, довідка про грошове забезпечення позивача за роботу в зоні відчуження у 1986 році, видана 28.02.2012 (№1664) вірна, тому, відповідно, відсутні підстави для видачі нової довідки.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №810/2339/16 та призначено справу до судового розгляду.

06 вересня 2016 року від позивача через службу діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

27 вересня 2016 року від представника відповідача 1 через службу діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ГУ МВС України у Київській області в порядку письмового провадження.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС № 1, відповідно до посвідчення № НОМЕР_1 виданого 26.09.2007, та інвалідом другої групи довічно, відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 виданого 31.10.2007, що надає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни (а.с. 9).

28.02.2012 позивачу Рокитнянським РВ ГУ МВС України видана довідка № 1664 про те, що йому за роботу у зоні відчуження м. Чорнобиль, м. Прип`ять 13.05.1986, 14.05.1986, з 30.05.1986 по 31.05.1986, з 01.06.1986 по 12.06.1986 по 20.04.1986 по місцю роботи Рокитнянський РВВС на посаді ст. о/у ДСБЕЗ, посадовий оклад (тарифна ставка) 100,00 по відомості №5,6 від 20.06.86 виплачена заробітна плата у сумі: 462,21 з урахуванням коефіцієнта 3,4 (три, чотири) відповідно до постанови Ради Міністрів УСРС та Укрпрофради від 01.06.1986 № 207-7. Оплата за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з установленого у зоні відчуження 6-ти годинного робочого дня та 6-ти годинного (36 годинного) робочого тижня (а.с. 27).

26.03.2016 року позивач звернувся до відповідача 1 з проханням провести розрахунок його грошового забезпечення, як колишнього старшого лейтенанта міліції, старшого оперуповноваженого БХСС Рокитнянського РОВД по обслуговуванню 30-ти км зони ЧАЕС ОСОБА_1 , з урахуванням вимоги Постанови Ради Міністрів УРСР і Української Ради професійних спілок №207-7 від 10.06.1986, Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964-РС, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (796-12), розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 №1031-РС, листом Міністерства фінансів України від 29.10.1992 №09-3751/032/31/13-412/308, листом Мінсоцполітики від 09.06.1995 №224/8.13 та надати ОСОБА_1 відповідну довідку про перераховане грошове забезпечення за роботу в зоні безпеки м. Прип`ять, м. Чорнобиль в травні, червні 1986 року. До заяви надав: копію паспорту, копію маршрутного листа, копію посвідчення ліквідатора ЧАЕС, копію посвідчення інваліда 2-ї групи. (а.с. 10).

22.04.2016 ГУ МС України в Київській області видана довідка №558/109/05/12-2016 про те, що колишній співробітник Рокитнянського РВВС УВС Київського облвиконкому ОСОБА_1 , відповідно до наказу УВС Київського облвиконкому про виплату кратних окладів особовому складу, який брав участь у заходах із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дійсно залучався до зазначених заходів на території зони відчуження в такі періоди: 13.05.1986-14.05.1986 м. Чорнобиль, м. Прип`ять (наказ 14.08.1986 №069); 30.05.1986-12.06.1986 м. Чорнобиль (наказ 14.08.1986 №069) (а.с. 11).

На вимогу заяви позивача від 26.03.2016 Рокитнянським РВ ГУ МВС України 26.03.2016 ОСОБА_1 видана довідка про грошове забезпечення №1697/109/1011/2-16 від 29.04.2016, зміст даної довідки відповідає змісту довідки № 1664 від 28.02.2012 (а.с.12).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - № 796-XII), який також створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з ст. 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно зі ст. 54 Закону № 796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

У свою чергу, умови оплати праці в період виконання позивачем робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначалися постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів СРСР та УРСР у залежності від категорії працюючих (працівники, особи рядового та начальницького складу, військовозобов`язані, призвані на збори, військові строкової служби) та місця знаходження працівника залежно від встановлених зон в період виконання цих робіт (1-ша, 2-га, 3-тя зони небезпеки, зона іонізуючого випромінювання (30-ти кілометрова зона).

Згідно з статтею 3 Закону України "Про правонаступництво України", закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України як такі, що не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України.

Постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС "Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища" від 05.06.1986 № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 відсотків тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Розпорядженням Ради Міністрів СРС «Про оплату праці військовослужбовців-учасників ліквідації наслідків на ЧАЕС» від 23.05.1986 №1031-рс

на військовослужбовців, начальницький і рядовий склад органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції, порядок і розміри підвищеної оплати праці, передбачені розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 №964. При цьому грошове утримання в підвищених розмірах виплачувати виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам і мічманам також з окладів за військовим або спеціальним званням.

Так, розпорядженням Положеннями абзацу 1 Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 № 964-рс «Про виділення Міненерго СРСР додаткового фонду заробітної плати» дозволено керівникам міністерств і відомств, що беруть участь у ліквідації аварії, за погодженням з головою урядової комісії здійснювати у виняткових випадках оплату праці працівників, зайнятих на зазначених роботах в III зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі в порівнянні з встановленими чинним законодавством нормами, в II зоні - в чотириразовому розмірі та в I зоні - у трикратному розмірі. Окрім того, зазначено що, з метою прискорення робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС виділено в розпорядження Міненерго СРСР додатковий фонд заробітної плати в розмірі 100 тисяч рублів та надавалось право голові Урядовій комісії по ліквідації наслідків аварії виплачувати відзначившимся працівникам за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпечності їх проведення одноразову винагороду у розмірі до 1 тисячі карбованців.

Як вже зазначалось, позивач працював у третій та другій зоні небезпеки, оплата праці ОСОБА_1 визначена у 4-кратному та 3-кратному розмірі, виходячи з його тарифної ставки (окладу) за основним місцем роботи, відповідно до вимог постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7.

У пункті 3 Постанови Ради Міністрів УРСР і УРРПС № 207-7 від 10.06.1986 року «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій та установ, на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (в редакції, чинній на час перебування позивача у зоні ЧАЕС) , вирішено виділяти в розпорядження міністерства енергетики і електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, установ і організацій (незалежно від їх підвідомчої підпорядкованості), які безпосередньо беруть участь в роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, кошти. Розмір премії не повинен перевищувати 400 крб. на місяць (понад встановлені максимальні розміри премії).

У свою чергу, відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій дозволено підвищувати до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7).

Відповідно до п. 6 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що в усіх випадках премія, передбачена підпунктом 3 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7 (207с-86-п ) (не більш як 400 карбованців на місяць), що була визначена умовами оплати праці для осіб, які безпосередньо брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи і запобіганням забрудненню навколишнього природного середовища, після проведеного розрахунку додається до суми обчисленого заробітку.

Таким чином, виплата премії та її максимальний розмір визначений нормативно-правовими актами, отже, працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні документи, які б могли свідчити про те, що позивачу виплачена будь-яка премія за рахунок коштів, виділених Міненерго СРСР для заохочення учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та про перерахування коштів на розрахунковий рахунок колишньої організації Білоцерківській РВ ГУ МВС України у Київській області, де працював позивач у 1986 році, для проведення саме таких виплат.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР І ВЦРПС від 07.05.1986 №524-156 та на підставі розпорядження Ради Міністрів СРСР від 03.09.1986 №1767 (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 №530-рс) тарифні ставки і посадові оклади працівників, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю підвищувалась на 15%.

Відповідно до п. 1 розпорядженням Кабінету Міністру України від 25.11.1993 №1006-р, з метою соціального захисту колишніх співробітників

аппарату МВС - учасників ліквідації наслідків аварії на

Чорнобильській АЕС, віднесених до першої категорії, а також тих,

які отримали в 1986-1987 роках дозу опромінення в 25 бер і більше,

дозволити МВС перерахувати їх грошове утримання за період роботи в

зоні відчуження із розрахунку посадових окладів і окладів за

спеціальними званнями, що діяли в період роботи в зоні

Чорнобильської АЕС, у кратних розмірах відповідно до зон

небезпечності, де вони несли службу. Перерахунок провести в межах

фонду заробітної плати МВС.

Згідно пп. б) п. 1 розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986 №530 міністерствам, відомствам, УРСР, облвиконкомам, Київському і Севастопальському міськвиконкомам надане право підвищувати до 25% тарифні ставки (посадові оклади) працівникам, які виконували роботи в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю. Конкретні розмірі підвищення тарифних ставок (посадових окладів) встановлюються з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт керівниками підприємств, організацій і установ.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять документів стосовно отримання позивачем дози радіоктивного опромінення, доказів виконання ним складних і термінових робіт, а також відомостей про встановлення такого підвищення керівником Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області, де у 1986 році працював ОСОБА_1 .

Щодо вимоги позивача про перерахунок його грошового забезпечення з урахуванням оплати праці в зоні відчуження у вихідні дні (31.05.1986, 01.06.1986, 07.06.1986, 08.06.1986) в подвійному розмірі, суд зазначає наступне.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 № 665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7 у редакції, чинній на час перебування позивача у зоні ЧАЕС) дозволено підприємствам, організаціям, установам залучати працівників на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і святкові дні з оплатою у подвійному розмірі, встановлено максимальний розмір премії - 60 процентів тарифної ставки (оклада) в місяць.

Оплата роботи у зоні відчуження у святковий і неробочий день (частина четверта статті 73) здійснюється за правилами статті 107 Кодексу законів про працю Української РСР.

Відповідно до статей 67, 68 Кодексу законів про працю Української РСР загальним вихідним днем є неділя.

Разом з тим, згідно з п.12 наказу МВС СРСР «Про затвердження Положення про грошове утримання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» № 090 від 19.03.1984, винагорода за понаднормову роботу, а також додаткова винагорода за роботу у вихідні та святкові дні особам рядового та начальницького складу не виплачуються, за винятком окремих випадків, передбачених наказами МВС СРСР на підставі спеціальних рішень Уряду СРСР.

Крім того, відповідно до п. 40 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьких складом органом внутрішніх справ», затвердженого постановою Ради Міністрі СРСР від 23.10.1973 №778 для осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ встановлюється ненормований робочий час. При змінній роботі або безперервному чергуванні встановлюється однакова вдень і вночі тривалість робочого часу. В разі необхідності особи рядового та начальницького складу зобов`язані нести службу в дні щотижневого відпочинку і святкові дні. При цьому взамін невикористаних днів щотижневого відпочинку і святкових днів їм надаються інші вихідні дні.

Отже, «положенням про грошове утримання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» №090 не передбачені виплати за працю в зоні відчуження у вихідні дні в подвійному розмірі.

З 01 січня 2012 року набрала чинності постанова КМ України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №1210, якою затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок №1210), пунктом 7 якого встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3. При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Водночас, частиною 4 статті 15 Закону № 796-ХІІ встановлено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Отже, розмір призначеної за Законом № 796-ХІІ пенсії, обчислюється виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, який зазначається у довідках, виданих підприємствами, установами та організаціями на яких працювали особи, що мають право на таку пенсію.

При цьому, пунктом 7 Порядку №1210 визначений перелік обов`язкових відомостей, які повинні бути зазначені у таких довідках. Відсутність таких даних у довідці виключає можливість проведення перерахунку пенсії відповідно до цього пункту.

З аналізу вказаного пункту Порядку вбачається, що для призначення пенсії повинні враховуватися такі дані, як заробітна плата за основним місцем роботи з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характер виконуваної роботи, місце роботи, тривалість робочого дня тощо.

Тобто, первинні документи для обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, повинні мати вище перелічені дані.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону № 796-ХІІ військовозобов`язаним, вільнонайманим, призваним та направленим для ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а також тим, які несуть службу на території радіаційного забруднення, оплата праці провадиться згідно зі статтею 39 цього Закону за всі календарні дні роботи на підставі довідки, яка надається військовою частиною.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що невід`ємною складовою підстав та порядку перерахунку пенсії є беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці, відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 04 листопада 2015 року (справа № 21-3120а15).

Суд зазначає, що розмір пенсії, призначеної відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону № 796-XII і Порядку №1210, ставиться в залежності від одержаного особою заробітку за період роботи в зоні відчуження.

В матеріалах справи наявна довідка №1665 від 28.02.2012, маршрутний лист №15/Ш-494 від 21.02.2012 та довідка №558/109/05/12-2016, яка підтверджує участь позивача у заходів із ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у періоди: 13.05.1986-14.05.1986 в м. Чорнобиль, м. Прип`ять та 30.05.1986-12.06.1986 в м. Чорнобиль.

Суд звертає увагу, що зміст довідки Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області від 29.04.2016 №1697/109/1011/2-16 відповідає змісту довідки №1664 від 28.02.2012, згідно з якої ОСОБА_1 проведений перерахунок пенсійного забезпечення. Перерахунок заробітної плати в довідці №1697/109/1011/2-16 від 29.04.2016 відповідає нормативно-правовим актам, що діяли під час участі позивача у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС

Водночас, жодних доказів, що спростовують відомості, зазначені у довідці №1664 від 28.02.2012, та відповідно довідці №1697/109/1011/2-16 від 29.04.2016, позивач не надав.

Враховуючи відсутність належних первинних документів для перерахунку довідки про грошове забезпечення позивача, документів, які б спростовували відомості, зазначені в раніше наданій довідці №1664 від 28.02.2012, підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у суду немає.

Разом з тим суд звертає увагу позивача про можливість звернутись до відповідного пенсійного органу для перерахунку пенсії відповідно до п. 7 «Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затвердженого постановою КМ України від 23.11.2011 №1210.

Щодо посилання Управління Пенсійного Фонду України у м. Білій Церкві Київської області про порушення шестимісячного строку звернення до суду, оскільки про порушення своїх прав, зокрема, про не врахування при видачі довідки про грошове забезпечення надбавки за роботу в забрудненій зоні позивач міг дізнатися ще із довідки Рокитнянського РВ ГУ МВС України в Київській області №1664 від 28.02.2012, суд зазначає наступне.

26.03.2016 позивач звернувся до начальника ГУ Національної поліції України про перерахунок грошового забезпечення і видачі нової довідки. 29.04.2016 йому було видано довідку №1697/109/1011/2-16, яке і є предметом розгляду даної справи. А отже, про порушене своє право ОСОБА_1 стало відомо 29.04.2016.

Відповідно до вимог частини 2 статті 99 КАСУ для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, ОСОБА_1 не пропущено строк звернення до суду.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи матеріали справи, а також встановлені судом факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 КАСУ, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова