Справа № 214/5041/16-а
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5041/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю відповідача - Іолкіна Е.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Іолкіна Едуарда Сергійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Іолкіна Е.С. (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: визнати незаконними дії інспектора щодо складання постанови про адміністративне правопорушення від 13 серпня.2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч.1 ст. 122 КупАП; скасувати постанову інспектора про адміністративне правопорушення від 13 серпня 2016 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ч.1 ст. 122 КупАП.

В обґрунтування позову наводить наступне. 13 серпня 2016 року відносно нього, позивача, інспектором була винесена постанова про адміністративне правопорушення, в якій вказано, що він, позивач, 13 серпня 2016 року о 08 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом «Форд», номерний знак НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «Форд»), який належить йому на праві власності, в Довгинцівському районі по вул. Привокзальна, 1, порушив правила зупинки, зупинивши транспортний засіб на виїзді з прилеглої території, чим порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП України та постановив про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. З постановою не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу, провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Вважає, що відповідачем ці обставини не враховувались. Данні про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, досліджені не були, постанову винесено без урахувань вимог ст.ст. 34-35 КУпАП. Наполягає, що в порушення ст. 278 КУпАП, не проведено підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме посадовою особою не вирішено, чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вважає, що вимоги цієї статті також не виконані. Також вважає, що відповідач грубо порушив процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ст.279 КУпАП України, інспектор не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається де адміністративної відповідальності, не роз'яснив права і обов'язки, не оголосив протокол про адміністративне правопорушення, не заслухав осіб, які беруть участь у розгляді справи, не дослідив докази і не надав мені можливості заявити жодних клопотань. Відповідно до п. 15.9 ПДР України, зупинка забороняється: на залізничних переїздах; на трамвайних коліях (крім випадків, обумовлених пунктом 15.8 цих Правил; на естакадах, мостах, шляхопроводах і під ними, а також у тунелях; на пішохідних переходах і ближче 10м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі; на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга; у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м; ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків; ближче 10м від позначеного місця виконання дорожніх робіт і в зоні їх виконання де це створить перешкоди технологічним транспортним засобам, що працюють; у місцях, де буде неможливим зустрічний роз'їзд або об'їзд транспортного засобу, що зупинився; у місцях, де транспортний засіб закриває від інших водіїв сигнали світлофора або дорожні знаки; ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Наполягає, що автомобіль стояв у дозволеному місці з дотриманням ПДР України. Однак, на пояснення відповідача, саме його, позивача, автомобіль стоячи у дозволену місці поряд з іншими автомобілями, здійснював перешкоди руху тролейбусу. Підійшовши до свого автомобілю, не помітив перешкод та зупиненого тролейбусу, у якості потерпілого, окрім інспектора, який стояв саме біля його, позивача, транспортного засобу. На звернення до відповідача про надання пояснень та доказів, що саме його, позивача, автомобіль перешкоджав руху тролейбусу, чим порушив правила стоянки, та хто являється потерпілою особою в даному випадку, не було надано пояснень у відповідності до чинного законодавства України. Тим самим, на місці складено постанову без залучення свідків, заяви потерпілої особи, та будь - яких доказів щодо скоєння ним, позивачем, адміністративного правопорушення. Відповідно до ст. 251 КУпАП, сам адміністративний протокол є доказом у справі, але якщо справа по «поліцейській» статті, то ніякого протоколу по закону просто немає, а значить, немає одного з основних доказів у справі. Саме в протоколі, згідно зі ст. 256 КУпАП, вказуються і суть правопорушення, і обставини, і дані свідків і потерпілих, якщо вони є. Тобто правопорушення, не можуть бути здійснені за відсутності свідків або потерпілих. Якщо немає даних цих людей, якщо їх не можна викликати в суд, то така постанова тим більше буде необґрунтованою. Вважає, що при відсутності протоколу зафіксувати дані свідків і потерпілих буде просто ніде. Відсутність же доказів правопорушення - ще одна підстава скасування постанови судом. Наполягає, що будь-яка постанова, винесена поліцейськими, матиме ознаки порушення прав людини, і його можна скасувати в суді. Згідно «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», зафіксовані не в автоматичному режимі, поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків і потерпілих протокол про адміністративне правопорушення підписується також цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Вважає, що всупереч Інструкції, відповідачем не було складено протоколу, відсутні заяви, свідки, потерпілі особи, акт (у разі необхідності), пояснення та зауваження щодо протоколу та постанови. Згідно п.5 вказаної Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Наполягає, що внаслідок порушення вищезазначених норм чинного законодавства, були грубо порушенні його, позивача, конституційні права, та норми КУпАП, у зв'язку з чим постанову не можна вважати законною. Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засідання позивач підтримав позов та зміст позову. Крім того, пояснив, що автомобіль «Форд» стояв на час прибуття інспектора під тралєями.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що під час чергування було отримано телефонне повідомлення, що автомобіль «Форд» перешкоджає руху тролейбусу. На місці події автомобіль «Форд» стояв безпосередньо на виїзді з прилеглої території. Крім того, подав письмові заперечення (а.с.15-18), згідно яких вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. 13 серпня 2016 року о 08 год. 23 хв. до Довгинцівського відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області по лінії 102 - від аноніма надійшло повідомлення про те, що за адресою вул. Привокзальна біля ж/д вокзалу автомобіль марки «Форд» білого кольору д/н НОМЕР_1 перекрив рух тролейбусу. Інформацію було передано до патрульної поліції. Виїздом на місце вчинення правопорушення було встановлено, що дійсно водій автомобіля «Форд» порушив Правила дорожнього руху (затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., далі - Правила), а саме: п. 15.9 "й", згідно якого, зупинку заборонено ближче 10 м від виїзду з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Приїхавши за адресою та виявивши вищевказаний автомобіль та водія, підійшов до автомобіля, представився, повідомив про вчинюване позивачем адміністративне правопорушення, перевіривши документи, з'ясував, що розгляд даної справи належить до компетенції Національної поліції. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, повідомив позивачу, що стосовно нього відкрита адміністративна справа за порушення ПДР і зараз буде проходити розгляд даної справи, зачитав позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що підтверджується підписом позивача. Давати письмове пояснення позивач відмовився, та будь яких клопотань від нього не надходило. Взявши до уваги усі обставини справи, вислухавши усні пояснення свідків, керуючись ст. 245 КУпАП та ч.2 ст.33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. В результаті чого, було прийняте рішення притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП , та застосувати санкцію у вигляді штрафу, про що повідомив позивача та пішов до свого автомобіля заповнити постанову про накладення адміністративного стягнення. Не погоджується з твердженням позивача, щодо не проведення підготовки до розгляду справи, оскільки, він, інспектор, перевіривши документи позивача, переконався, що особа повнолітня, отже, розгляд належить до компетенції працівників Національної поліції. Також не погоджується з твердженням позивача щодо не оголошення посадової особи, яка розглядає справу, оскільки відповідно до вимог ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», звертаючись до особи, назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання. Згідно зі ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь яких фактичних даних, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Ним, інспектором, встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме порушення водієм правил зупинки, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, вимоги якої відповідачем були виконані в повному обсязі. Позивачу під його особистий підпис було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Отже, вказані вимоги закону, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Вважає твердження позивача щодо неправомірності винесення постанови про вчинене адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення не обґрунтованим. Що стосується вимог позивача щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення, просить суд врахувати вимоги ч.2 ст.258 КУпАП, відповідно до якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правила дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 -126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Наполягає, що при винесенні оскаржуваної постанови, керувався вимогами чинного законодавства в тому числі Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Жодних доказів своєї невинуватості позивачем не надано, позовні вимоги зводяться до порушень норм процесуального права з його, інспектора, боку. По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги знаходить безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.3, 19), паспорт (а.с.4), довідка (а.с.5, посвідчення (а.с.6), телеграма (а.с.20), рапорт (.с.21-22), схема (а.с.27).

Також у судовому засіданні оглянутий диск з відеозаписом (а.с.23).

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає допустимими наступні докази: постанову (а.с.3, 19), паспорт (а.с.4), довідку (а.с.5, посвідчення (а.с.6), телеграму (а.с.20), рапорт (.с.21-22), схему (а.с.27), які добуті з дотриманням вимог КАС України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами постанову (а.с.3, 19), телеграму (а.с.20), рапорт (.с.21-22), так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд вважає належними доказами телеграму (а.с.20), диск з відеозаписом (а.с.23), схему (а.с.27), так як на відеозаписі відображені обставини вчинення позивачем порушення правил зупинки, а саме зупинення транспортного заслбу на виїзді з прилеглої території.

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши з точки зору достатності та взаємозв'язку безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно досліджених доказів, суд вважає встановленими наступні обставини.

13 серпня 2016 року об 08 год. 20 хв. керуючи транспортним засобом «Форд», в Довгинцівському районі по вул. Привокзальна, 1 зупинив вказаний автомобіль на виїзді з прилеглої території. Вказана обставина встановлена судом на підставі огляду відеозапису, якій міститься на диску.

Про зупинку вказаного автомобіля надійшло телефонне повідомлення до Довгинцівського ВП.

На підставі вказаного повідомлення інспектор прибув на вул. Привокзальна у м. Кривому Розі, де підійшов до автомобіля, представився, повідомив про вчинюване позивачем адміністративне правопорушення, перевіривши документи, з'ясував, що розгляд даної справи належить до компетенції Національної поліції. Також інспектор повідомив позивачу, що стосовно останнього відкрита адміністративна справа за порушення ПДР і буде проходити розгляд даної справи, роз'яснив позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що вбачається з постанови. Також інспектор назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання.

13 серпня 2016 року інспектором відносно позивача була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП за те, що позивач о 08 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом «Форд», в Довгинцівському районі по вул. Привокзальна, 1 порушив правила зупинки, зупинивши транспортний засіб на виїзді з прилеглої території, чим порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Доводи позивача про те, що автомобіль стояв у дозволеному місці з дотриманням ПДР України, спростовуються дослідженими у судовому засіданні записами, які містяться на диску.

При вирішенні справи, суд керується вимогами КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил стоянки. Відповідно до п.15.9 «и» «Правил», зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Судом встановлено, що позивач зупинив автомобіль «Форд» безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, (частини перша, друга і третя статті 122). Згідно вимог ч.2 ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Таким чином, доводи позивача про те, що інспектор, всупереч своїм обов'язкам не склав протокол, суд не враховує, оскільки ці доводи суперечать вказаним нормам закону.

На думку суду інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, діяв відповідно до ст.245 КУпАП своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставин, вирішив її в точній відповідності до закону. Суд вважає, що інспектор, відповідно до вимог ст.252 КУпАП обґрунтовано оцінив наявні на час винесення постанови докази за своїм внутрішнім переконанням. Суд вважає, що з урахуванням положень ст.251 КУпАП, зібраних інспектором фактичних даних було достатньо, для встановлення наявності адміністративного правопорушення, винності ОСОБА_1

Тому, суд приходить до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, інспектор діяв з дотриманням вказаних вимог КУпАП, винесена ним постанова не підлягає скасуванню.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного процесу є рівними, та ст.11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що у задоволенні позовних вимог належить повністю відмовити.

Керуючись ст.ст.122, 245, 247, 251, 252, 256, 280 КУпАП, ст. ст. 6, 10, 86, 94, 128, 158, 161, 162, 163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Іолкіна Едуарда Сергійовича про визнання дій незаконними та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити повністю.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов