Справа № 803/1555/16
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року Справа № 803/1555/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Денисюка Р.С.,

при секретарі судового засідання Шепталовій А.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області, Ковельського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (з обслуговування міста та району) про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 року залучено до участі у справі як відповідача Ковельський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (з обслуговування міста та району).

07.11.2016 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій просить скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 16.09.2016 року № 12 о/с, поновити його на попередній посаді та стягнути з Ковельського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (з обслуговування міста та району) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.07.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 16.09.2016 року № 12 о/с згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 64 "г" (через скорочення штатів) капітана міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) з 06.11.2015 року.

Позивач зазначає, що ніякі посади йому не пропонувались, хоча він усно та письмово звертався до Головного управління Національної поліції у Волинській області. Позивач вважає, що його звільнили незаконно, тому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 16.09.2016 року № 12 о/с, поновити його на попередній посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В поданих до суду письмових запереченнях проти позову від 27.10.2016 № 2324/26/01-2016 представник відповідача Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області адміністративний позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що в зв'язку із вступом в законну силу 07.11.2015 року Закону України «Про Національну поліцію» та прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 16.09.2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», якими фактично ліквідовано діяльність міліції, тому продовжувати службу в органах УМВС України у Волинській області немає законних підстав, оскільки в такому органі немає штатного розпису. Тому, просить в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідач Ковельський міський відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області (з обслуговування міста та району) у клопотанні від 04.11.2016 року № 2587/56/01-16 позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

В судове засідання, призначене на 11:00 07.11.2016, особи, які беруть участь у справі не прибули, при цьому, від позивача, представника відповідача УМВС України у Волинській області та відповідача Ковельського МВ УМВС України у Волинській області (з обслуговування міста та району) надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а. с. 38, 43, 44).

Відповідно до вимог до частини четвертої статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Як передбачено частиною першою статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, заявили клопотання про розгляд справи без їх участі, тому судовий розгляд справи здійснювався без фіксування адміністративного процесу технічними засобами, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази, суд приходить висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 05.11.2015 року № 322 о/с "По особовому складу" згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 64 "г" (через скорочення штатів) капітана міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району). Вказаний наказ позивач оскаржив у судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 року у справі № 803/16/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу в частині звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, зобов'язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 року у справі № 803/16/16 скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ по Управлінню МВС України у Волинській області за № 322 о/с від 05.11.2015 року в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 - дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області; поновлено ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області та стягнуто з УМВС України у Волинській області на користь ОСОБА_1 18 417,55 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням податків та інших обов'язкових платежів, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 40-42).

Згідно із наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 16.09.2016 року № 12 о/с «По особовому складу» було скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 05.11.2015 № 322 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ через скорочення штатів, поновлено капітана міліції ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) з 06.11.2015 року та згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 64 "г" (через скорочення штатів) капітана міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) з 06.11.2015 року (а. с. 4).

Відповідно до частин першої, шостої статті 6 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку суду, відповідач Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області у даній справі не довів правомірності оскаржуваного наказу про звільнення позивача зі служби, з огляду на таке.

Згідно із пунктами 9 - 11 розділу ХІ (Прикінцеві та перехідні положення) Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції. Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Відповідно до підпункту "г" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (з наступними змінами та доповненнями), особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): - через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Як вбачається із матеріалів справи, позивача наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 05.11.2015 року № 322 о/с "По особовому складу" згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ було звільнено з 06.11.2015 року у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 64 "г" (через скорочення штатів).

Разом з тим, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 року у справі № 803/16/16, яка набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано наказ Управлінню МВС України у Волинській області за № 322 о/с від 05.11.2015 року в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1 - дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області; поновлено ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області та стягнуто з УМВС України у Волинській області на користь ОСОБА_1 18 417,55 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за виключенням податків та інших обов'язкових платежів.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з того, що звільнення ОСОБА_1 06.11.2015 року з посади дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) УМВС України у Волинській області є передчасним, оскільки на час звільнення не було правового порядку, який би дозволяв позивачу реалізувати своє право щодо переведення, у відповідності до вимог пункту 9 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію». На дату звільнення позивача 06.11.2015 року Головне управління Національної поліції у Волинській області створене не було, тому бажання з приводу проходження служби в поліції позивач міг реалізувати лише після створення згаданого органу. Звільнення позивача є таким, що порушило його право на працю в частині гарантій на зайняття певних посад у поряду, визначеному розділом XI Закону України «Про Національну поліцію».

Проте, як вбачається із матеріалів справи, згідно із наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 16.09.2016 року № 12 о/с було скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 05.11.2015 року № 322 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ через скорочення штатів, поновлено ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) з 06.11.2015 року та повторно згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію", відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено позивача у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за п. 64 "г" (через скорочення штатів). Тобто, позивач згідно із наказом від 16.09.2016 року № 12 о/с повторно був звільнений зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів з тих же підстав і з того ж часу, з яких він був звільнений згідно із наказом від 05.11.2015 року № 322 о/с, який в судовому порядку визнаний протиправний та скасований.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, оскільки позивач згідно із оскаржуваним наказом від 16.09.2016 року № 12 о/с повторно був звільнений зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів з тих же підстав і з того ж часу, з яких він був звільнений згідно із наказом від 05.11.2015 року № 322 о/с, який в судовому порядку визнаний протиправний та скасований, обставини щодо незаконного звільнення позивача відповідно до наказу від 05.11.2015 року № 322 о/с при розгляді цієї справи не доказуються, оскільки встановлені постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2016 року у справі № 803/16/16, яка набрала законної сили, тому суд дійшов висновку про протиправність наказу від 16.09.2016 року № 12 о/с в частині повторного звільнення позивача згідно із пунктами 10, 11 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ з 06.11.2015 року.

З наведених вище підстав, виходячи з наданих суду статтею 162 КАС України повноважень, адміністративний позов в частині скасування наказу та поновлення на посаді підлягає до задоволення шляхом прийняття постанови про визнання протиправними та скасування наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 16.09.2016 року № 12 о/с в частині звільнення, поновлення позивача на попередній посаді.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то вона підлягає до часткового задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114 (з наступними змінами та доповненнями), у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Як слідує з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.07.2016 року.

Однак, наказ, яким позивача поновлено на посаді та повторно звільнено винесено УМВС України у Волинській області 16.09.2016 року. Таким чином, період з 15.07.2016 року по 16.09.2016 року є часом затримки виконання рішення суду в поновленні ОСОБА_1 на посаді в міліції.

Порядок і умови вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі працівника визначено статтею 236 КЗпП України. Ця норма передбачає обов'язок власника, а у сфері публічно-правових правовідносинах - суб'єкта владних повноважень, виплатити працівникові середній заробіток або різницю в заробітку за весь час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. В цьому випадку орган, який розглядав спір, виносить ухвалу про виплату вказаного відшкодування.

Відтак, стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді не може вирішуватись судом в межах цієї справи.

Таким чином, вимушеним прогулом є період з 16.09.2016 року по 07.11.2016 року (52 дні) за який і належить стягнути середній заробіток.

З довідки про доходи Ковельського МВ УМВС України у Волинській області (з обслуговування міста та району) (а.с.30) слідує, що грошове забезпечення позивача за останні два місяці перед звільненням становить 6687,98 грн. При цьому середньоденний заробіток позивача за 1 день складає 151,99 грн. Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу становить 7 903,48 грн. (151,99 грн. х 52 календарних днів вимушеного прогулу).

Крім того, при визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом враховано суму отриманої позивачем допомоги по безробіттю в розмірі 232,00 грн. відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Ковельського міськрайонного центру зайнятості (а.с. 45).

Таким чином, сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка підлягає виплаті позивачу, становить 7 671,48 грн. (7 903,48 грн. - 232,00 грн.)

Відповідно до пунктів 2 та 3 частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах стягнення за один місяць, поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За таких обставин, суд приходить до висновку про звернення до негайного виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 3 343, 99 грн.

Керуючись статтями 41, 72, 122, 160, 162, 163, 256 КАС України, на підставі Закону України "Про Національну поліцію", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 № 114, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області від 16 вересня 2016 року № 12 о/с «По особовому складу» в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1, дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області з 06 листопада 2015 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області з 06 листопада 2015 року.

Стягнути з Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на користь ОСОБА_1 7 671 (сім тисяч шістсот сімдесят одну) гривню 48 копійок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції сектору дільничних інспекторів міліції Ковельського міського відділу (з обслуговування міста та району) Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області з 06 листопада 2015 року та стягнення грошового забезпечення в межах стягнення за один місяць в розмірі 3 343 (три тисячі триста сорок три) гривні 99 копійок звернути до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена в повному обсязі до 10 листопада 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий Р.С. Денисюк