Справа № 495/6533/16-а
Суддя: Мишко В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/6533/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 05.12.2000 року)

від відповідача: Власенко А.Р. (довіреність № 29/1474 від 21.06.2016 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 495/6533/16-а

за позовом Малого підприємства «Нектар»

до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

23.08.2016 року Мале підприємство «Нектар» (далі по тексту - позивач) звернулося до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області (далі по тексту - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення (а.с.2-9).

Так, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення ВК Білгород-Дністровської МР №419 від 21.07.2016 року про демонтаж самочинно встановленої огорожі по вул. Ізмаїльській,70-а;

- зобов'язати ВК Білгород-Дністровської МР відновити становище, яке існувало до порушення, а саме: встановити огорожу на тому ж місці у тій же конфігурації, яка існувала до прийняття оскаржуваного рішення ВК Білгород-Дністровської МР № 419 від 21.07.2016 року, поновити лінію електропостачання об'єкта будівництва по вул. Ізмаїльській,70-а.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.07.2016 року ВК Білгород-Дністровської МР було винесено рішення № 419 про демонтаж огорожі по вул. Ізмаїльській,70-а, за яким доручено МЦ «Благоустрій» терміново вжити заходи з проведення демонтажу огорожі та звільнення тротуару по вул. Ізмаїльській,70-а. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для прийняття такого рішення стала невідкладна необхідність проведення ремонту тротуару, що проходить біля земельної ділянки МП «Нектар». 25.07.2016 року МЦ «Благоустрій» виконав рішення ВК Білгород-Дністровської МР, про що склав акт № 3 від 25.07.2016 року, яким підтверджується виконання оскаржуваного рішення та йде мова про прийняття майна МП «Нектар» на тимчасове зберігання на територію МЦ «Благоустрій». Вказані дії відбувались без повідомлень та зулучення МП «Нектар». Так само ніхто не запропонував МП «Нектар» забрати своє майно.

Про існування оскаржуваного рішення МП «Нектар» стало відомо лише при примусовому його приведенню в дію МЦ «Благоустрій» 25.07.2016 року, від сусіда, який зателефонував керівнику МП «Нектар» та повідомив про те, що невідомі особи розбирають залізобетонні плити, які належать МП «Нектар». Жодних повідомлень, викликів чи будь-яких інших відомостей про прийняття такого рішення МП «Нектар» не отримував ні від ВК Білгород-Дністровської МР, ні від МЦ «Благоустрій». За таких обставин, МП «Нектар» було позбавлено гарантованих прав Конституцією України щодо оскарження протиправного рішення виконавчого комітету та щодо можливості самостійного виконання такого рішення.

З вказаним рішенням МП «Нектар» не погоджується, адже воно порушує законні права та інтереси МП «Нектар» як користувача земельної ділянки, що розташована по вул. Ізмаїльській,70-а в м. Білгород-Дністровський Одеської області та порушує встановлений порядок вирішення подібних правовідносин. Оскаржуване рішення ВК Білгород-Дністровської МР не відповідає Конституції України та чинному законодавству України, оскільки воно прийнято не на підставі, не у спосіб, що передбачений законодавством України, без урахування всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення виконавчого комітету ради, а також з перевищенням повноважень, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню.

Жодних порушень з боку МП «Нектар» не було здійснено, адже огорожа збудована на земельній ділянці, яка перебуває в постійному користуванні МП «Нектар», разом із наданими дозвільними документами, погодженими у відповідних управілннях та службах, не виходить за межі дозволених. Вказана огорожа не створювала небезпеки, а навіть навпаки, захищала перехожих від можливої небезпеки будівництва, адже на території по вул. Ізмаїльській,70-а ведуться будівельні роботи. Після знесення огорожі територія земельної ділянки стала відкритою, відсутній безперешкодний доступ до об'єкту нерухомості, що будується. З самого початку будівництва МП «Нектар» має усі необхідні дозвільні документи на проведення будівельних робіт, різноманітні погодження, в тому числі і погодження Білгород-Дністровського ДАІ відносно розміщення огорожі.

Більш того, міська рада порушила процедуру знесення огорожі по вул. Ізмаїльській 70-А. Чинним Законодавством визначено, що питання про знесення самочинно побудованих об'єктів вирішується лише в судовому порядку. Тому, навіть якщо виконавчий комітет вважає, що вказана огорожа є самочинно побудованою, рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про демонтаж самочинно встановленої огорожі по вул. Ізмаїльській,70-а повинно бути визнано незаконним з тієї причини, що питання про демонтаж самочинно побудованого нерухомого майна вирішує суд.

Оскаржуване рішення відповідачем було прийнято поспішно, без врахування та з'ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

При винесенні оскаржуванго рішення ВК Білгород-Дністровської МР керувався ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в яких відсутнє повноваження про наділення міської ради або виконавчого комітету міської ради повноваженнями щодо знесення або демонтажу огорожі чи будь-якої іншої споруди. За загальними правилами, такими повнаваженнями наділений виключно суд відповідної юрисдикції.

У прийнятому рішенні про демонтаж огорожі, ВК Білгород- Дністровської МР надає розпорядження МЦ «Благоустрій» вжити заходи з проведення демонтажу огорожі та звільнення тротуату по вул. Ізмаїльській,70-а в місті Білгород-Дністровському. Це є істотним порушенням, адже в першу чергу право на усунення недоліків та здійснення демонтажу самочинно побудованих об'єктів, споруд надається особам, які здійснили таке будівництво.

Також при примусовому виконанні оскаржуваного рішення, що є виключною компетенцією Державної виконавчої служби, було пошкоджено лінію електропередачі шляхом демонтажу металічної будки розміром 3,5x2 м, в якій були розміщено електрообладнання для будівництва. Мова про вказану металічну будку йде в акті № 3 МЦ «Благоустрій», незважаючи на те, що виконавчий комітет не давав такої вказівки в своєму оскаржуваному рішенні.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.08.2016 року відкрито провадження у справі № 495/6533/16-а за адміністративним позовом МП «Нектар» до ВК Білгород-Дністровської МРпро визнання протиправним та скасування рішення. Справу призначено до розгляду (а.с.40).

04.11.2016 року МП «Нектар» подано до суду клопотання, згідно з яким позивач просить суд при постановленні судового рішення вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача суму понесених витрат на встановлення огорожі у розмірі 4 675 грн. (а.с.70).

В судовому засіданні 04.11.2016 року представник позивача - директор МП «Нектар» ОСОБА_1, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 04.11.2016 року представник відповідача (ВК Білгород-Дністровської МР) - Власенко А.Р., проти заявлених МП «Нектар» позовних вимог заперечував та просив суд у їх задоволенні відмовити в повному обсязі з тих підстав, що, по-перше, оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та наявних матеріалів, по-друге, за результатами проведених перевірок встановлено, що спірна огорожа є тимчасовою та на неї відсутні будь-які дозвільні та правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим і було прийнято рішення про її демонтаж без необхідності звернення до суду.

Розглянувши адміністративний позов МП «Нектар», вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно із п.1 ч.1 ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією із сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушено або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод.

Положеннями частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішеннях № 6-рп/1997 від 25.11.1997 року, № 9-рп/1997 від 25.12.1997 року щодо офіційного тлумачення частини 2 статті 55, статей 64, 124 Конституції України, статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

При цьому, на думку суду, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України. Саме по собі звернення до адміністративного суду ще не означає, що суд зобов'язаний надати такий захист. Адже для того, щоб був наданий судовий захист, слід встановити, що особа, яка звернулась з позовом, дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем саме у публічно-правових відносинах.

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушено його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність мають бути такими, що породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки саме у сфері публічно-правових відносин.

Так, МП «Нектар» звернулося до суду з адміністративним позовом до ВК Білгород-Дністровської МРпро визнання протиправним та скасування рішення 21.07.2016 року №419 «Про демонтаж самочинно встановленої огорожі по вул. Ізмаїльській,70-а».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 07.04.2016 року головним спеціалістом-інспектором відділу контролю з питань благоустрою Білгород-Дністровської МР складено протокол серії ВК № 0060 про порушення ОСОБА_1 п.11.7 рішення Білгород-Дністровської МР від 08.10.2009 року № 820-V «Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Білгород-Дністровського «Кодекс чистоти», що є порушенням ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке виразилося у самовільному перекритті тротуару шляхом встановлення паркану по вул. Ізмаїльській,70-а (а.с.61).

10.05.2016 року адміністративною комісією ВК Білгород-Дністровської МР було розглянуто протокол серії ВК № 0060 від 07.04.2016 року та винесено постанову № 08/08-16, якою встановлено самовільне перекриття ОСОБА_1 тротуару шляхом встановлення паркану по вул. Ізмаїльській,70-а, чим порушено п.11.7 рішення Білгород-Дністровської МР від 08.10.2009 року № 820-V «Правила благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Білгород-Дністровського «Кодекс чистоти», що є порушенням ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно даної постанови, за скоєне адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.60).

25.05.2016 року комісією у складі заступника міського голови, в.о. начальника управління комунальної власності ВК Білгород-Дністровської МР, начальника юридичного відділу Білгород-Дністровської МР складено Акт, яким встановлено, що будівля по вул. Ізмаїльській,70-а будується гр. ОСОБА_1 з 2000 року; огорожа, яка на даний час існує навколо незавершеного будівництва займає пішохідний тротуар (територію загального користування); на даний час будівля по вул. Ізмаїльській,70-а без ознак виконання будівельних робіт та знаходиться у такому стані вже довгий термін. Вирішено: гр. ОСОБА_1 демонтувати огорожу та звільнити пішохідний тротуар для пересування мешканців міста без перешкод; віконні та двірні отвори будівлі закрити для попередження проникнення всередину будівлі; будівництво будь-яких додаткових виходів, а саме: вхід у підвал не відповідає проектній документації та є самочинним будівництвом (а.с.56).

21.07.2016 року ВК Білгород-Дністровської МР було винесено рішення № 419 «Про демонтаж самочинно встановленої огорожі по вул. Ізмаїльській,70-а» (а.с.10). Вирішено:

- МЦ «Благоустрій» терміново вжити заходи з проведення демонтажу огорожі та звільнення тротуару по вул. Ізмаїльській,70-а;

- Білгород-Дністровському МВ НП України в Одеській області забезпечити громадський порядок та збереження майна під час демонтажу;

- відповідальність за виконання даного рішення покласти на начальника управління містобудування та архітектури Білгород-Дністровської МР.

На виконання рішення ВК Білгород-Дністровської МР № 419 від 21.07.2016 року працівниками МЦ «Благоустрій» 25.07.2016 року були проведені роботи по демонтажу та вивозу майна (бетонні плити в кількості 5 шт.: 1,5х6 м. - 1 шт., 2х6 м. - 2 шт., 2х4,5 м. - 1 шт., 2х2 м. - 1 шт.; бочка металева 0-1 м. висота - 1,4 м.-шт; будка металева 3,5х2 м. - 1 шт.) на територію МЦ «Благоустрій» для тимчасового зберігання, про що було складено відповідний акт № 3 від 25.07.2016 року (а.с.11).

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських рад є їх виконавчі комітети, а також відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Статтею 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначені повноваження виконавчого комітету сільської ради. Зокрема, частиною 1 цієї статті встановлено, що виконавчий комітет може розглядати та вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Згідно із ч.2 ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет:

- попередньо розглядає проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради;

- координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників;

- має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Між тим, ні Конституцією України, ні Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ні жодним іншим чинним нормативно-правовим актом не надано виконавчому комітету сільської ради таких прав та повноважень як звільнення земельної ділянки, знесення самочинного будівництва, знищення майна.

Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування (ст.17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, координація виконавчим комітетом роботи комунального підприємства може бути здійснена лише в межах функцій, передбачених для такого комунального підприємства.

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що до видів діяльності КП «Благоустрій» відноситься діяльність, пов'язана зі здійсненням будь-яких робіт з демонтажу будівель та споруд.

Отже, незважаючи на відсутність передбачених чинним законодавством таких прав, повноважень та функцій ВК Білгород-Дністровської МРприймається 21.07.2016 року рішення № 419 «Про демонтаж самочинно встановленої огорожі по вул. Ізмаїльській,70-а» та доручається проведення цих робіт КП «Благоустрій», до видів діяльності якого це не відноситься.

Крім того, таке рішення прийнято та відповідні роботи проведені без визначення характеристик спірних будівель та споруд, без наявності правовстановлюючих документів на них, без встановлення належності їх певному власнику.

В судовому засіданні представник ВК Білгород-Дністровської МРзазначив, що вони не зверталися до суду з відповідним позовом про знесення самочинного будівництва, так як вважають, що, по-перше, це не є самочинним будівництвом, по-друге, вони наділені відповідними повноваженнями щодо таких дій.

Частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Стаття 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають з результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, суд вважає, що рішення ВК Білгород-Дністровської МРвід 21.07.2016 року № 419 «Про демонтаж самочинно встановленої огорожі по вул. Ізмаїльській,70-а» прийнято з перевищенням повноважень, у спосіб не передбачений чинним законодавством України та суперечить його положенням, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно із ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Між тим, суд вважає, що позовні вимоги МП «Нектар» про зобов'язання ВК Білгород-Дністровської МР відновити становище, яке існувало до порушення, а саме: встановити огорожу на тому ж місці у тій же конфігурації, яка існувала до прийняття оскаржуваного рішення ВК Білгород-Дністровської МР № 419 від 21.07.2016 року, поновити лінію електропостачання об'єкта будівництва по вул. Ізмаїльській,70-а, задоволенню не підлягають, оскільки ВК Білгород-Дністровської МР лише приймав оскаржуване рішення, а демонтаж огорожі та пошкодження лінії електропостачання об'єкта будівництва по вул. Ізмаїльській,70-а було здійснено КП «Благоустрій», яке до участі у справі залучено не було та ніяких вимог МП «Нектар» саме до КП «Благоустрій» не заявляло.

Крім того, в судовому засіданні представник позивача - директор МП «Нектар» ОСОБА_1, зазначив, що ним вже було встановлено нову огорожу по вул. Ізмаїльській,70-а.

Також суд вважає, що не підлягає задоволенню подане 04.11.2016 року до суду МП «Нектар» клопотання, згідно з яким позивач просить суд при постановленні судового рішення вирішити питання про стягнення з відповідача на користь позивача суму понесених витрат на встановлення огорожі у розмірі 4 675 грн., оскільки, по-перше, у адміністративному позові МП «Нектар» таких вимог не заявляло та відповідних заяв про уточнення або збільшення позовних вимог до суду не подавало, по-друге, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази понесення МП «Нектар» відповідних витрат.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до приписів ст.ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із ст.86 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про часткову законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог МП «Нектар» до ВК Білгород-Дністровської МРпро визнання протиправним та скасування рішення, у зв'язку з чим такий адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 17, 24, 26, 52, 59, 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.21 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-2, 6, 9-11, 18, 41, 69-72, 122, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов Малого підприємства «Нектар» до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити частково.

Рішення Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 21.07.2016 року № 419 «Про демонтаж самочинно встановленої огорожі по вул. Ізмаїльській,70-а» - визнати протиправним та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог Малого підприємства «Нектар» - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 186 КАС України, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Мишко