Справа № 805/2754/16-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 р. Справа № 805/2754/16-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Аляб`єва І.Г., суддів: Козаченка А.В., Куденкова К.О., при секретарі судового засідання Филиппенко М.С.,

за участю позивача ОСОБА_1
представників відповідачів Шакальця І.Б., Хірного Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у якому, з урахуванням уточнень, просив:
- визнати протиправними дії Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату з підготовки, оформлення та передачі документів щодо звільнення ОСОБА_1 з посади офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату до вищестоящих органів військового управління;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо підготовки, оформлення та передачі Слов`янським об`єднаним міським військовим комісаріатом документів щодо звільнення ОСОБА_1 з посади офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату до вищестоящих органів військового управління.
- визнати незаконним та скасувати наказ командувача Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 13 серпня 2016 року № 159, в частині звільнення ОСОБА_1 за підпунктом «ж» частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу.
- поновити ОСОБА_1 на посаді офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату з 29 серпня 2016 року.
- зобов`язати Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » укласти з ОСОБА_1 новий контракт на проходження військової служби на посаді офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату з 29 серпня 2016 року строком на 6 (шість) місяців.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, як військовослужбовця, за період з 29 серпня 2016 року по 19 жовтня 2016 року.
В обгрунутування позову зазначав, що не зважаючи на те, що 23 червня 2016 року ОСОБА_1 подав рапорт на укладання з ним нового контракту на проходження служби, заступником військового комісара нанесено резолюцію щодо недоцільності укладання з позивачем контракту. У зв`язку з цим ОСОБА_1 був звільнений відповідно до наказу від 13 серпня 2016 року № 159. Вважає, що такі дії відповідачів грубо порушують його права та законні інтереси.
Від Донецького обласного військового комісаріата до суду надійшли письмові заперечення.
Зміст заперечень зводиться до того, що ОСОБА_1 не подавав рапорт про продовження контракту, оскільки у Слов`янському ОМВК такий рапорт відсутній та через діловодство не зареєстрований. Крім того, вказали на наявність характеристики ОСОБА_1 , яка характеризує його з негативного боку. Вважають, що у командування були усі підстави для прийняття рішення щодо не укладання з позивачем контракту та подальшого його звільнення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників відповідачів, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 18 березня 2015 року проходив військову службу за мобілізацією. 29 лютого 2016 року між позивачем та Оперативним командуванням «Схід» укладено контракт на проходження військової служби у Слов`янському об`єднаному міському військовому комісаріаті на посаді офіцера відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдат запасу строком на шість місяців.
Як вбачається зі змісту контракту, укладеного між Міністерством оборони України в особі командира в/ч НОМЕР_1 та ОСОБА_1 строк його дії становить 6 (шість) місяців з 29 лютого по 29 серпня 2016 року. Відповідно до пункту 4 контракту сторони зобов`язані не пізніше ніж за три місяця до закінчення строку контракту повідомити одна одну про бажання або небажання укладати новий контракт чи відмову в його укладенні із зазначенням причин.
Бажаючи укласти новий контракт, ОСОБА_1 23 червня 2016 року подав командуванню відповідний рапорт у якому просив укласти новий контракт з 29 серпня 2016 року по 01 березня 2017 року.
Як вбачається з матеріалів справи, на рапорті від 23 червня 2016 року міститься резолюція «Недоцільно за морально діловими якостями».
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 13 серпня 2016 року № 159 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Здійснивши оцінку обставин справи та надавши їм юридичну кваліфікацію, суд дійшов висновку про необґрунтованість цього позову.
Спірні відносини врегульовані Законом України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232), Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008), Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 № 170 (далі Інструкція № 170), Положенням про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками мічманами Збройних Сил України, затвердженим Указом Президента України від 7 листопада 2001 року № 1053/2001 (далі Положення № 1053/2001).
Відповідно до частини другої статті 15 Закону № 2232 громадяни призовного віку в добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Абзацом другим частини третьої статті 23 цього ж Закону передбачено, що для військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, які під час дії особливого періоду вислужили не менше 11 місяців, осіб, звільнених з військової служби під час дії особливого періоду, які приймаються на військову службу за контрактом у період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану (настання воєнного часу) або оголошення рішення про демобілізацію, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється шість місяців. Строк проходження військової служби для таких військовослужбовців може бути продовжено за новими контрактами на строк шість місяців.
Як встановлено судом, позивач уклав шестимісячний контракт за правилами наведеної норми.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 10 Положення № 1053/2001 новий контракт укладається не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку чинного контракту і набирає чинності після дня закінчення дії попереднього контракту.
Детально правила укладання нових контрактів військовослужбовцями унормовано абзацом третім підпункту 2.12 пункту 12 Інструкції № 170.
Зокрема, вказано, що не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту командування військової частини повинно попередити військовослужбовця про намір не укладати з ним новий контракт про проходження військової служби. У разі невиконання цієї вимоги командування військової частини не може відмовити військовослужбовцю в укладенні нового контракту про проходження військової служби. Військовослужбовець не пізніше як за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту повинен повідомити командування військової частини про свій намір укласти новий контракт. Якщо у цей строк військовослужбовець без поважних причин не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт про проходження військової служби, то він підлягає звільненню з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту. У цьому разі посадовою особою, визначеною в пункті 12.7 розділу XII цієї Інструкції, з військовослужбовцем проводиться бесіда, про що оформлюється Аркуш бесіди (додаток 10).
Таким чином, наведена норма зобов`язує в першу чергу військовослужбовця вчинити дії щодо укладення нового контракту.
Судом встановлено, що позивач за три місяці до закінчення строку дії чинного контракту не повідомив командування військової частини про намір укладати новий контракт.
У судовому засіданні позивач не навів поважних причин невиконання цього обов`язку. Пояснив, що вважав, що відповідний рапорт має подаватися за два місяці до закінчення строку дії чинного контракту.
Судом також встановлено, що командування військової частини за три місяці до закінчення строку дії попереднього контракту не попередило позивача про намір не укладати з ним новий контракт.
Аналіз наведених норм законодавства та обставин справи дає підстави для суду дійти висновку, що невиконання позивачем обов`язку з своєчасного повідомлення командування військової частини про намір укладати новий контракт тягне за собою звільнення з військової служби у зв`язку із закінченням строку контракту без подання рапорту.
При цьому, до спірних відносин не може застосовуватися положення підпункту 2.12 пункту 12 Інструкції № 170 щодо заборони відмови в укладанні нового контракту в разі не попередження командуванням військової частини про намір не укладати з позивачем новий контракт.
На думку суду така заборона може застосовуватися лише у тому разі, коли військовослужбовцем належно виконано обов`язок щодо повідомлення командування військової частини про свій намір укласти новий контракт.
Оскільки у спірному випадку такий обов`язок вчасно виконано не було, суд приходить до висновку про те, що оскаржуваний наказ про звільнення позивача є законним.
Це означає, що вимога позову про зобов`язання укласти позивачем новий контракт також не підлягає задоволенню, оскільки безпосередньо пов`язана із твердженням про незаконність звільнення позивача.
Щодо вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності Слов`янського об`єднаного міського військового комісаріату, суд зазначає, що такі вимоги є похідними від вимог про визнання незаконним звільнення, тому задоволенню не підлягають.
З аналогічних міркувань не є обґрунтованою і вимога позову про виплату позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.
Виходячи з викладеного та керуючись статтями 4-15, 51, 69-72, 86, 94, 122, 158-163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постановою за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Повний текст постанови підписаний 24 жовтня 2016 року.

Головуючий суддя Аляб`єв І.Г.

Судді Куденков К.О. Козаченко А.В.