Справа № 826/22559/15
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 листопада 2016 року м. Київ К/800/18247/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу Державної міграційної служби України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 9 червня 2016 року у справі за позовом громадянина Сирії ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України Ситникова О.Ф. від 7 липня 2016 року зазначена касаційна скарга залишена без руху, а скаржникові у строк до 28 липня 2016 року запропоновано усунути зазначені в ній недоліки виконавши вимоги статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, роз'яснено наслідки невиконання вимог ухвали.

Зокрема, скаржнику необхідно було у строк, встановлений цією ухвалою, привести касаційну скаргу у відповідність вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, сплативши судовий збір у розмірі, встановленому чинним, на час подання касаційної скарги, законодавством з одночасним наданням до суду документу про оплату такого.

28 липня 2016 року на адресу Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додано документ про сплату судового збору у розмірі 584,64 гривень.

В подальшому, згідно розпорядження керівника апарату суду від 27 жовтня 2016 року і проведеного 1 листопада 2016 року на його підставі повторного автоматизованого розподілу цієї справи, матеріали касаційного провадження передано на розгляд судді Мойсюку М.І.

Дана касаційна скарга одержана суддею Вищого адміністративного суду України Мойсюком М.І. 2 листопада 2016 року відповідно до реєстру передачі судових документів.

Разом з тим, недоліки касаційної скарги не усунуто з огляду на наступне.

Згідно з приписами частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За правилами підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI "Про судовий збір", в редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі - Закон № 484-VІІІ) ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За змістом частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

У даному випадку, позивач - фізична особа звернувся до суду з цим адміністративним позовом у 2015 році після набрання чинності Законом № 484-VІІІ.

Станом на 1 січня 2015 року, розмір мінімальної заробітної плати складав 1218 гривень.

В свою чергу, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, станом на момент звернення з цим позовом до суду першої інстанції, становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 487,20 гривень.

Водночас, у відповідності до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, позовна заява містила 2 вимоги немайнового характеру, а відтак судовий збір належало сплачувати за кожну з них, тобто загалом у розмірі 974,40 гривень.

Таким чином, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону № 3674-VI і змісту позовної заяви, розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду цієї касаційної скарги становить 1169,28 гривень.

Натомість, відповідач надав до суду квитанцію про сплату судового збору у меншому розмірі ніж встановлено вищевказаними нормами Закону № 3674-VI.

Таким чином, недоліки касаційної скарги не усунуто, зокрема, вимоги частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України щодо надання документу про оплату судового збору скаржником не виконані.

У відповідності до частини 3 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 213 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу, якою передбачено повернення касаційної скарги.

За таких обставин, згідно приписів частини 3 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, дану касаційну скаргу слід повернути скаржникові.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 108, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Державної міграційної служби України, разом з доданими до неї матеріалами, повернути скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк