Справа № 2а-2676/12/2170
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2016-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2016 року м. Київ К/800/36366/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Борисенко І.В., Веденяпіна О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2012

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013

у справі № 2а-2676/12/2170 Херсонського окружного адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Митра-Експо»

до 1. Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби

2. Головного управління Державної казначейської служби (ГУ ДКС) України у Херсонській області

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, стягнення суми бюджетного відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2012, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013, позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні від 17.11.2011 № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування на 131600,00 грн.; визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні Херсонської області ДПС від 20.03.2012 №№ , та від 12.09.2012 № ; стягнуто з Державного бюджету України в особі ГУ Державної казначейської служби України у Херсонській області на користь ТОВ «Митра-Експо» (вул. Миру, 26, кв. 80, м. Херсон, ) суму бюджетного відшкодування в розмірі 341848,00 грн.; стягнуто з Державного бюджету України в особі ГУ ДКС України у Херсонській області на користь ТОВ «Митра-Експо» (вул. Миру, 26, кв. 80, м. Херсон, ) суму бюджетного відшкодування в розмірі 50616,00 грн.; повернуто ТОВ «Митра-Експо» судовий збір у сумі 2113,81 грн., стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Митра-Експо» судовий збір в сумі 2146,00 грн.; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ просить скасувати ухвалені у справі судові рішення у частині задоволених позивних вимог, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити її без задоволення як безпідставну.

У відповідності до норм частини 2 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Фактичною підставою для зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ, суми бюджетного відшкодування з ПДВ та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, з приводу правомірності яких виник спір, стали висновки контролюючого органу, викладені в актах перевірки від 08.11.2011р. за № 3786/07-0/33390898, від 13.03.2012р. № 123/15-4/33390898 та від 04.09.2012р. № 1789/15-4/33390898. Згідно з висновками акту від 08.11.2011 позивач порушив норми пункту 1.8 ст.1, підпунктів 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5 пункту 7.4, підпунктів 7.7.1, 7.7.2 пункту 7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» (Закон № 168/97-ВР): завищив заявлені до відшкодування суми ПДВ у податкових деклараціях за березень 2009 року та жовтень 2010 року на 17325,00 грн. та 131600,00 грн. відповідно у зв'язку із завищенням сум податкового кредиту за лютий 2009 року на 17325,00 грн. за операціями з поставки від ТОВ «Торгинвест Плюс» товару (горох) та за вересень 2010 року на 131600,00 грн. за операціями з поставки від ТОВ «Агроюг-Сервіс» товару (гірчиця), які не мали реального характеру. Висновок про нікчемність правочину між позивачем та ТОВ «Торгинвест Плюс» обґрунтовано тим, що цей постачальник визнаний банкрутом постановою Господарського суду Миколаївської області від 27.07.2010 у справі № 5/113/10 та розпочато ліквідаційну процедуру; у цього постачальника відсутні основні фонди (складські приміщення, транспортні засоби, виробничі потужності), трудові ресурси та інші матеріальні ресурси, необхідні для здійснення поставки. Щодо відсутності реального характеру поставки між позивачем та ТОВ «Агроюг-Сервіс», то цей висновок обґрунтовано нікчемністю правочинів з поставки товарів контрагентами цього постачальника у 2-у ланцюзі поставки: ПП «Альтекс-Юг», ПП «Стилет-Юг», ПП «Агропрайд», ПП «Югтрансагро», відсутністю доказів транспортування товару від цих постачальників до позивача.

За висновками акту від 13.03.2012р. № 123/15-4/33390898 позивач порушив норми ст. 198, пунктів 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст. 200 ПК: завищив податковий кредит у податковому обліку за вересень 2010 року на 409989,00 грн., з яких 131600,15 грн. зменшено за актом перевірки від 08.11.2011р. за № 3786/07-0/33390898 (операції з поставки сільськогосподарської продукції з участю, зокрема ТОВ «Агроюг-Сервіс», ФГ ОСОБА_1, ТОВ «С Клаус», ТОВ «Аграрій СВПП»); за жовтень 2010 року на 594056,00 грн. (за операціями з поставки сільськогосподарської продукції від ТОВ «Новосілля», ТОВ «Хорс», ТОВ «Продексім ЛТД», СТОВ «Надія України»). Підставою для зменшення сум податкового кредиту стали обставини ненадання доказів транспортування товару від цих постачальників до позивача. У результаті цих порушень позивач завищив суму бюджетного відшкодування по декларації за жовтень 2010 року на 210248,00 грн.; податковий кредит у податковому обліку за вересень та жовтень 2011 року на 278388,85 грн. та 594056,00 грн. відповідно.

Згідно з актом від 04.09.2012р. позивач порушив норми ст.198, пунктів 200.1, 200.3, 200.4 ст. 200 ПК: завищив суму бюджетного відшкодування з ПДВ за червень 2012 року на 50616,00 грн. та залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у червні 2012 року на 227773,00 грн., у зв'язку з не проведенням коригування сум податкового кредиту за вересень 2010 року згідно з висновками акту перевірки від 13.03.2012 № 123/15-4/33390898 та прийнятим на підставі його висновків податковим повідомленням-рішенням.

На підставі акту перевірки від 08.11.2011р. № 3786/07-0/33390898 ДПІ стосовно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.11.2011р. № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у податковому обліку за березень 2009 року, жовтень 2010 року на 17325,00 грн. та 131600,00 грн. відповідно, збільшення грошового зобов'язання з ПДВ та зобов'язання сплатити податок у сумі 17325,00 грн., як відшкодовану, та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 4331,00 грн.

На підставі акту перевірки від 13.03.2012р. № 123/15-4/33390898 ДПІ стосовно позивача прийняті податкові повідомлення-рішення від 20.03.2012р.: № - про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у податковому обліку за жовтень 2010 року на 210248,00 грн., збільшення грошового зобов'язання з ПДВ та зобов'язання сплатити податок у сумі 46648,00 грн., як відшкодовану, та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 52562,00 грн.; № р. - про зменшення розміру від'ємного значення суми ПДВ у податковому обліку за вересень 2011 року на 278389,00 грн.

На підставі акту перевірки від 04.09.2012р. № 1789/15-4/33390898 ДПІ стосовно позивача прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.09.2012 № про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у податковому обліку за червень 2012 року на 50616,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 25308,00 грн.

У судовому процесі встановлено, що за податковими накладними, виписаними від імені ТОВ «Агроюг-Сервіс», ФГ ОСОБА_1, ТОВ «С Клаус», ТОВ «Аграрій СВПП», інших дрібних постачальників, перелік яких наведено в зазначених вище актах перевірки, ТОВ «Новосілля», ТОВ «Хорс», ТОВ «Продексім ЛТД», СТОВ «Надія України» за наслідками господарських операцій з поставки позивачу сільськогосподарської продукції, позивач задекларував податковий кредит за вересень та жовтень 2010 року. Ці суми податкового кредиту у подальшому вплинули на формування сум бюджетного відшкодування, заявлених до повернення за податковими деклараціями з ПДВ за жовтень 2010 року та червень 2012 року, а також розміру від'ємного значення суми ПДВ у податковому обліку за вересень 2011 року.

Абзацами першим, другим підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР (втратив чинність з 1 січня 2011 року) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону № 168/97-ВР) (абзац перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї статті).

При цьому законодавцем презумується реальність оподатковуваних операцій та витрат платника податку, достовірність документів податкового обліку.

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (послуг) або основних фондів (та/або будування, спорудження останніх), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією суми витрат на придбання товару (послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (послуг).

Заперечуючи проти позову та доводячи правомірність зменшення у податковому обліку позивача за вересень, жовтень 2010 року сум податкового кредиту за податковими накладними, виписаними від імені ТОВ «Агроюг-Сервіс», ФГ ОСОБА_1, ТОВ «С Клаус», ТОВ «Аграрій СВПП», інших дрібних постачальників, ТОВ «Новосілля», ТОВ «Хорс», ТОВ «Продексім ЛТД», СТОВ «Надія України» за наслідками поставки сільськогосподарської продукції, ДПІ посилається на відсутність доказів транспортування товару від цих постачальників на адресу позивача.

Разом із тим, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, на підставі оцінки доданих до матеріалів справи доказів, а саме: копій видаткових та податкових накладних, накладних, платіжних доручень, - встановлення у судовому процесі обставин щодо передачі насіння гірчиці та проса позивачу від постачальників шляхом списання їх у натуральному виразі на зерносховищі з картки постачальників на картку позивача, про що зазначено на стор. 10 акту перевірки від 13.03.2012р. № 123/15-4/33390898 (а.с. 75 т. 1), за відсутності з боку контролюючого органу доказів, які б беззаперечно спростовували реальний характер поставки позивачу від цих постачальників товару, зробили правильний висновок про недоведеність з боку ДПІ на виконання процесуального обов'язку, встановленого нормою частини другої ст. 71 КАС України, правомірності зменшення у податковому обліку позивача з ПДВ сум податкового кредиту. Оцінка доказів судами зроблена з дотриманням норм ст. 86 КАС України.

З огляду на це суди зробили правильний висновок про безпідставне зменшення ДПІ у податковому обліку позивача сум бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2010 року та червень 2012 року, сформованих за рахунок сум податкового кредиту за вересень, жовтень 2010 року. Висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 17.11.2011р. № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування на 131600,00 грн.; від 20.03.2012р. №№ , та від 12.09.2012р. № відповідає встановленим у справі обставинам та правильному застосуванню норм матеріального права.

Разом із тим, не можна погодитись із висновком суду щодо задоволення позовних вимог про стягнення сум бюджетного відшкодування з ПДВ у сумах 341848,00 грн. та 50616,00 грн.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст.7 Закону № 168/97-ВР сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту кожного наступного податкового періоду лише в частині суми податку фактично сплаченої отримувачем постачальникам товарів (послуг) та при імпорті і включається до розрахунку бюджетного відшкодування наступного звітного періоду (підпункт 7.7.2 цього пункту).

Платник податку, згідно підпункту 7.7.3 цього пункту, може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) бюджетне відшкодування - відшкодування від'ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.1 ст. 200 вказаного Кодексу сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.3 цієї статті визначено, що при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду (пункт 200.4 ст.200 ПК України).

Згідно з пунктом 200.7 цієї статті платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до пункту 200.15 у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов'язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Кабінет Міністрів України постановою від 17.01.2011 № 39 затвердив Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість (чинного на час виникнення відносин, з приводу прав і обов'язків у яких виник спір; далі - Порядок). Відповідно до пункту 9 цього Порядку на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п'яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

За змістом норм пункту 200.15 ст. 200 ПК, пункту 9 Порядку бюджетне відшкодування ПДВ здійснюється органом державного казначейства з дотриманням процедури та на умовах, встановлених статтею 200 ПК та Порядком, на підставі податкової декларації та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації у п'ятиденний термін з дня надходження від податкового органу висновку.

Цей порядок не передбачає бюджетне відшкодування ПДВ у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями податкових органів, ухвалених за результатами перевірки сум ПДВ, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю.

Відшкодування з Державного бюджету України ПДВ є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості. Таке правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній, зокрема в постанові від 16.09.2015 у справі за позовом ПАТ «Донагроімпекс» до ДПІ у Ворошиловському районі м. Донецька ГУ Міністерства доходів і зборів України у Донецькій області, ГУ Державної казначейської служби України в Донецькій області, Управління Державної казначейської служби у м. Донецьку Донецької області про стягнення бюджетної заборгованості з ПДВ; в постанові від 31.05.2016 у справі за позовом ТОВ «Аскоп-Україна» до ДПІ у Дніпровському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів.

Відповідно до частини 1 ст. 244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

З огляду на викладене, висновок судів про задоволення позовних вимог про стягнення суми бюджетного відшкодування з ПДВ є помилковим, не відповідає вищевикладеній позиції Верховного Суду України та правильному способу захисту порушеного права позивача. Згідно з правовою позицією Верхового Суду України, викладеною в зазначених вище постановах, способом захисту права платника ПДВ на відшкодування за рахунок бюджетних коштів суми надмірно сплаченого податку є зобов'язання контролюючого органу виконати встановлений правовими нормами обов'язок прийняти висновок щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету, та направити такий висновок до органу державної казначейської служби.

Враховуючи завдання адміністративного судочинства, визначені у ст.2 КАС України, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача у відповідності до вищевказаних законодавчих норм та правової позиції Верховного Суду України, а саме: зобов'язати ДПІ у м. Херсоні прийняти висновок про відшкодування з бюджету на користь ТОВ «Митра-Експо» за податковими деклараціями з ПДВ за жовтень 2010 року ПДВ у сумі 341848,00 грн., за червень 2012 року ПДВ у сумі 50616,00 грн. та надати цей висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області.

З огляду на те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині задоволення позову про стягнення на користь позивача сум бюджетного відшкодування не відповідають правовій позиції Верхового Суду України в цій категорій справ щодо застосування норм пункту 200.15 ст. 200 ПК та пункту 9 Порядку, ухвалені у справі судові рішення підлягають зміні.

Відповідно до ст. 225 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке змінюється, є помилковим тільки в частині.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 225, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий адміністративний суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби задовольнити частково, змінити постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 26.10.2012 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.05.2013, позов задовольнити частково: скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби від 17.11.2011 № в частині зменшення суми бюджетного відшкодування на 131600,00 грн.; від 20.03.2012 №№ , та від 12.09.2012 № повністю; зобов'язати Державну податкову інспекцію у м. Херсоні Херсонської області Державної податкової служби прийняти висновок про відшкодування з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Митра-Експо» податок на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість за жовтень 2010 року у сумі 341848,00 грн. і за податковою декларацією з податку на додану вартість за червень 2012 року у сумі 50616,00 грн. та надати цей висновок до Головного управління Державної казначейської служби України в Херсонській області.

В іншій частині позову відмовити.

Повернути ТОВ «Митра-Експо» судовий збір у сумі 2113,81 грн., стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «Митра-Експо» судовий збір у сумі 2146,00 грн.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238, 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: підписЄ.А. Усенко
Судді: підписІ.В. Борисенко
підписО.А. Веденяпін