Справа № 2а-144/11/1370
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2016 року № 2а-144/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю представників: позивача ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській областідо ОСОБА_3 про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів,

в с т а н о в и в:

Державна податкова інспекція у Залізничному районі м. Львова звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 з вимогою про стягнення з нього податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 61 960 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3 всупереч вимог Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, при першій реєстрації в Україні 07.10.2009 автомобіля НОМЕР_1, 2001 року випуску; 19.09.2009 автомобіля НОМЕР_2, 1999 року випуску; 04.08.2009 автомобіля НОМЕР_3, 1996 року випуску не сплатив податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів. Оскільки на рахунок місцевого бюджету кошти від сплати вказаного податку в розмірі 61 960 грн не надійшли, він підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в порядку процесуального правонаступництва Державну податкову інспекцію у Залізничному районі м. Львова замінено на Залізничну об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Залізнична ОДПІ).

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнала. Пояснила, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2016 року скасовано державну реєстрацію транспортних засобів VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4 2.5D, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, CITROEN JAMPY, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 та FIAT SCUDO, 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, зареєстрованих на ім'я ОСОБА_3. Зазначила, що ОСОБА_3 не реєстрував на своє ім'я жодного з вказаних автомобілів, не був присутнім при здійсненні такої реєстрації та довідався про неї лише у зв'язку із даною справою. Ці події зумовили звернення ОСОБА_3 13.11.2013 звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин та визнання його потерпілим. За таких обставин вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області на ім'я ОСОБА_3 07.10.2009 здійснено першу реєстрацію в Україні автомобіля НОМЕР_1, 2001 року випуску; 19.09.2009 року автомобіля марки CITROEN JAMPYд.н.з. НОМЕР_2, 1999 року випуску; 04.08.2009 року автомобіля марки FIAT SCUDOд.н.з. НОМЕР_3, 1996 року випуску.

Згідно з Розрахунком суми податку з власників транспортних засобів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаних транспортних засобів в Україні, сума податку становить 61 960 грн.

Відповідно до довідок ДПІ у Залізничному районі від 26.10.2010 № 29098/9/19/-023/1356 та від 10.09.2010 № 24317/9/19-023/1058 до місцевого бюджету Залізничного району м. Львова від ОСОБА_3 не надходили кошти по податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів в сумі 61960 грн.

Вирішуючи спір, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До 01 січня 2011 року принципи побудови системи оподаткування, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників визначалися Законом України «Про систему оподаткування» від 25 червня 1991 року № 1251-XII (далі - Закон № 1251-XII).

Поняття податку і збору (обов'язкового платежу) до бюджетів та до державних цільових фондів дано у статті 2 цього Закону, під яким слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів згідно пункту 10 статті 14 Закону № 1251-XII належить до загальнодержавних податків.

Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11 грудня 1991 року №1963-XII (далі - Закон №1963-XII), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, встановлювався податок з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів як джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування та проведення природоохоронних заходів на водоймищах.

Відповідно до статті 1 Закону №1963-XII платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно зі статтею 2 цього Закону об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі, призначені для перевезення не менше 10 осіб, включаючи водія, - код 8702; автомобілі легкові - код 8703; автомобілі вантажні - код 8704.

Відповідно до статті 3 цього Закону перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону №1963-XII вказаний вид податку сплачувався фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд. При цьому сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, розраховується саме фізичною особою за ставками встановленими цим Законом.

Згідно з частиною четвертої цієї статті фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

В той же час, відповідно до частини 6 статті 5 Закону №1963-XII, у разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться.

Єдиний на території України порядок державної реєстрації та обліку автомобілів, та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України, від 07.09.1998 р. № 1388 (далі - Порядок).

Цей Порядок є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.

Представники власників транспортних засобів виконують обов'язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю, в числі іншого, за дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до пункту 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов'язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить, що безумовною підставою для першої реєстрації транспортного засобу є сплата відповідного податку, і такий податок сплачується до реєстрації транспортного засобу, а не після.

Судом встановлено, що на час звернення податкового органу з даним позовом до суду слідчим відділом прокуратури Львівської області була порушена кримінальна справа №181-0031щодо службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області за ознаками злочинів, передбачених частиною 3 статті 364, частиною 1 статті 365 Кримінального кодексу України.

Кримінальна справа по обвинувачення ОСОБА_4, який відповідно до наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області №72о/с від 12 лютого 2008 року працював на посаді начальника Львівського відділу реєстраційно-екзаменаційної роботи УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, за статтями ч.3 ст. 364, ч.1 ст. 365 КК України була скерована на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова.

Як видно з вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 по справі № 1-233/11, органами досудового слідства у вину ОСОБА_4 ставилося проведення протягом січня 2009 - березня 2010 років у Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у Львівській області реєстрації транспортних засобів без сплати та із частковою сплатою податку з власників транспортних засобів на наступних фізичних осіб.

Серед переліку таких транспортних засобів є і транспортні засоби, зареєстровані на ім'я ОСОБА_3: FIAT SCUDO, 1996 року випуску, зареєстровано 04.08.2009, несплата податку 18670,00 грн; CITROEN JAMPY, 1999 року випуску, зареєстровано 19.09.2009, несплата податку 18680,00 грн; VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4 2.5D, 2001 року випуску, зареєстровано 07.10.2009, несплата податку 17227,00 грн(вирок, сторінки 13,16,17).

У вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 р. вказано, що з оглянутих у судовому засіданні реєстраційних справ стосовно вищевказаних засобів вбачається, що спеціалістами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області, які здійснювали перевірку поданих документів, у всіх випадках перевірялась наявність квитанції про сплату податку з власників транспортних засобів, про що зроблені відповідні відмітки на бланку заяви про реєстрацію транспортного засобу.

Під час судового розгляду до матеріалів кримінальної справи було долучено копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, винесену 20 лютого 2012 року слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Львівської області. Даною постановою відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно спеціалістів (фахівців) та паспортистів Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 КК України за відсутністю в їх діях складу злочину. При цьому органами досудового слідства на підставі зібраних доказів було встановлено, що згадані особи здійснювали, згідно своїх службових обов'язків, перевірку сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, про що ними ставились відповідні відмітки на заяві, відповідно до встановленого порядку, та в більшості випадків долучались до реєстраційних матеріалів оригінали або копії квитанцій про сплату даного податку.

Виходячи із вимог законодавства, яке на момент виникнення спірних правовідносин регулювало питання сплати податку з власників транспортних засобів та самохідних машин і механізмів (частини 6 статті 5 Закону №1963-XII та пунктів 3, 8 Порядку), та обставин, встановлених вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 по справі № 1-233/11, суд дійшов переконання, що реєстрація на ім'я ОСОБА_3 транспортних засобів марки FIAT SCUDO, 1996 року випуску, CITROEN JAMPY, 1999 року випуску, VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4 2.5D, 2001 року випуску відбулася після перевірки посадовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області сплати особою необхідних платежів, в тому числі податку з власників транспортних засобів, після чого у встановленому порядку про це були зроблені відповідні відмітки на заяві.

Окрім цього, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2016 у справі №876/9149/13 зобов'язано УДАІ ГУ МВС України у Львівській області скасовувати державну реєстрацію транспортних засобів VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4 2.5D, 2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, CITROEN JAMPY, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 та FIAT SCUDO, 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, зареєстрованих на ім'я ОСОБА_3.

Постанова набрала законної сили17.05.2016, копія долучена до матеріалів справи.

З матеріалів даної справи слідує, що податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 61960 грн при реєстрації 07.10.2009 року автомобіля НОМЕР_1, 2001 року випуску; 19.09.2009 року автомобіля марки CITROEN JAMPYд.н.з. НОМЕР_2, 1999 року випуску; 04.08.2009 року автомобіля НОМЕР_3, 1996 року випуску 27.03.2010 року транспортних засобів на ОСОБА_3 до місцевого бюджету не надійшов.

Саме доводи позивача про те, що податок з власників транспортних засобів на загальну суму 61 960 грн не надійшов на рахунок відповідного місцевого бюджету, є основним аргументом на обґрунтування позову.

У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що поняття «сплата податку» та «надходження коштів на рахунок» не є тотожними поняттями. Сплата податку є обов'язком платника податку, а надходження коштів на рахунок є результатом діяльності установ, які в установленому законом порядку уповноважені на здійснення діяльності у сфері обігу грошових коштів.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать, що першій реєстрації в Україні транспортних засобів на ім'я ОСОБА_3 передувала сплата податку з власників транспортних засобів, яка є безумовною підставою для такої реєстрації, що спростовує доводи податкового органу про відсутність сплати податку. Окрім цього, судовим рішенням, яке набрало законної сили і є обов'язковим до виконання, зобов'язано скасувати державну реєстрацію транспортних засобів за відповідачем.

За правилами, встановленими статтею 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач жодними належними та допустимими доказами не підтвердив обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог Залізничної ОДПІ, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови відповідно до частини другої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Хома О.П.