Справа № П/811/1119/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року Справа №П/811/1119/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом:

позивача-1: ОСОБА_1,

позивача-2: ОСОБА_2

до відповідача: Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

за участю:

секретаря судового засідання - Гловацької М.О.,

позивача-1 - ОСОБА_1,

позивача-2 - ОСОБА_2,

представників:

позивача-1 - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування розпорядження голови Новоукраїнської РДА в Кіровоградській області №311-р від 26.08.2016 р., підписане першим заступником голови РДА.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі вказують, що оскаржуване розпорядження мотивоване відсутністю взаєморозуміння батьків із прийомним сином та невиконанням прийомними батьками обов'язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей. Позивачі наголошують на тому, що під час прийняття рішення комісія повинна враховувати всі фактичні обставини, їх документальне підтвердження та здійснювати належну оцінку доказів. При цьому позивачі зазначають, що оскаржуване розпорядження прийняте за їх відсутності та без врахування інтересів малолітніх дітей.

Представником відповідача подано заперечення на позовну заяву відповідно до змісту якого, позов ним не визнається у повному обсязі, оскільки оскаржуване розпорядження винесено на підставі рішення районної комісії з питань захисту прав дитини від 11.08.2016 р., протокол №8, яке прийнято одноголосно за присутності більше 2/3 членів комісії та відповідно до положення даної комісії. Рішення приймалося у присутності прийомної матері ОСОБА_1, прийомний батько до приміщення адміністрації з'явився, але участі не приймав, мати просила розглядати без нього. Представник відповідача зазначає, що підставою розгляду даного питання на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації було усне неодноразове звернення прийомної матері ОСОБА_1 до центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді і служби у справах дітей райдержадміністрації з проханням вилучити прийомного сина ОСОБА_6 із їх сім'ї та влаштування нових дітей. Як зазначається у запереченнях, під час засідання члени комісії умовляли матір залишити дитину, але вона була категоричною, також членами комісії їй було роз'яснено, що роз'єднання дітей відповідно до закону не допускається. Представник відповідача вказує, що оскільки батьки втратили взаєморозуміння із прийомним сином та належним чином не виконували обов'язки прийомних батьків за період функціонування, було прийнято рішення про вибуття обох дітей із даної сім'ї та вирішено припинити дію договору із вказаними громадянами. Представник відповідача зазначає, що факти неналежного виховання прийомними батьками батьківських обов'язків (батьки недостатньо уваги приділяють сину, через що він вчиняє порушення поведінки) повідомлялися і навчальним закладом, і сусідами, і соціальними службами.

У судовому засіданні позивачі та представники позивача-1 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, представник відповідача заперечила проти задоволення позовних вимог.

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 28.10.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 02.11.2016 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні.

Дослідивши подані позивачами та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 24 вересня 2010 року №930-р «Про утворення прийомної сім'ї ОСОБА_1 та передачу дітей на виховання і спільне проживання» утворено прийомну сім'ю на базі родини ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також передано на виховання і спільне проживання до прийомної сім'ї малолітню ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які набули статусу дітей, позбавлених батьківського піклування у Новоукраїнському районі. Зазначеним розпорядженням на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 покладено персональну відповідальність за життя, здоров'я, фізичний та психічний розвиток прийомних дітей. При цьому служба у справах дітей районної державної адміністрації зобов'язана здійснювати контроль за умовами проживання та виховання дітей, щороку до 1 лютого готувати відповідний звіт службі у справах дітей обласної державної адміністрації (а.с.13, 104, Т.1).

У подальшому між Новоукраїнською районною державною адміністрацією та громадянами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладено договір про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї від 27 вересня 2010 року №12. За вказаним договором Новоукраїнська районна державна адміністрація передала, а прийомні батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли на виховання та спільне проживання дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 (а.с.101, Т.1).

Зазначений договір є адміністративним договором в розумінні п.14 ч.1 ст.3 КАС України.

Розпорядженням голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26 серпня 2016 року №311-р «Про вибуття дітей, позбавлених батьківського піклування із прийомної сім'ї ОСОБА_2 та припинення її функціонування» вирішено вважати дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що вибули із прийомної сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також припинено дію договору між Новоукраїнською районною державною адміністрацією та громадянами ОСОБА_1, ОСОБА_2 про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї від 27 вересня 2010 року №12 у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння батьків із прийомним сином та невиконання прийомними батьками обов'язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей (а.с.15, Т.1).

Так, вказане розпорядження видано з огляду на рішення районної комісії з питань захисту прав дитини, оформлене протоколом від 11 серпня 2016 року №8 (а.с.15, 102, 134-135).

Зі змісту витягу з протоколу від 11 серпня 2016 року №8 встановлено, що на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації розглядалося, зокрема, питання про доцільність довлаштування дітей до прийомної сім'ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживають АДРЕСА_1 та доцільність перебування і виховання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вказаній родині (а.с.134-135, Т.1).

Як встановлено судом вирішення вказаного питання ініційовано з огляду на лист начальника відділу соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Новоукраїнської районної адміністрації ОСОБА_8 від 09.08.2016 р. №01-16/220, яким начальника служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації повідомлено, що прийомні батьки ОСОБА_2 невзмозі справитися з вихованням прийомного сина ОСОБА_6 та про неодноразові звернення прийомної матері ОСОБА_1 до районного центру стосовно вилучення ОСОБА_6 із сім'ї та довлаштування в її родину нових дітей (а.с.69, 134, зі зворотного боку, Т.1).

Частиною 3 статті 52 Конституції України визначено, що утримання та виховання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування покладається на державу.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 р. №2342-IV основними засадами державної політики щодо соціального захисту дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа, є, зокрема, створення умов для реалізації права кожної дитини на виховання в сім'ї; виховання та утримання дітей за принципом родинності; забезпечення пріоритету форм влаштування; створення умов для надання психологічної, медичної та педагогічної допомоги.

З огляду на ч.1, 2 ст.6 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідний орган опіки та піклування вживає вичерпних заходів щодо влаштування дитини в сім'ї громадян України - на усиновлення, під опіку або піклування, у прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу.

До закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, незалежно від форми власності та підпорядкування, дитина може бути влаштована в разі, якщо з певних причин немає можливості влаштувати її на виховання в сім'ю.

Відповідно до п.1, 2 Положення про прийомну сім'ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 р. №565 (далі за текстом - Положення) прийомна сім'я - сім'я або окрема особа, яка не перебуває у шлюбі, що добровільно за плату взяла на виховання та спільне проживання від одного до чотирьох дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Метою утворення прийомної сім'ї є забезпечення належних умов для зростання в сімейному оточенні дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, шляхом влаштування їх у сім'ї на виховання та спільне проживання.

Згідно з ч.1, 3 ст.2564 Сімейного кодексу України рішення про створення прийомної сім'ї приймається районною, районною в містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, виконавчим комітетом міської (міст республіканського Автономної Республіки Крим і міст обласного значення) ради в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган, який прийняв рішення про створення прийомної сім'ї, зобов'язаний контролювати виконання прийомними батьками своїх обов'язків щодо виховання та утримання дітей.

Пунктом 6 Положення визначено, що на підставі рішення про утворення прийомної сім'ї між прийомними батьками та органом, який прийняв рішення про її утворення, укладається договір про влаштування дітей до прийомної сім'ї на виховання та спільне проживання (далі - договір) за формою згідно з додатком.

Дія договору припиняється у разі виникнення у прийомній сім'ї несприятливих умов для виховання дітей та спільного проживання (тяжка хвороба прийомних батьків, зміна їх сімейного стану, відсутність взаєморозуміння батьків з дітьми, конфліктні стосунки дітей), невиконання прийомними батьками обов'язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей, порушення схеми антиретровірусної терапії дитини, повернення дітей рідним батькам (опікуну, піклувальнику, усиновителю), досягнення дитиною повноліття, досягнення батьками пенсійного віку, виявлення обставин щодо навмисного виведення дитини з прийомної сім'ї з метою усиновлення її іноземцями, за винятком ситуацій, якщо іноземець є родичем дитини, за згодою сторін та з інших причин, передбачених договором, а також за наявності обставин, зазначених у статті 212 Сімейного кодексу України.

З огляду на абз.5 п.14 Положення прийомними батьками можуть бути працездатні особи, які перебувають у шлюбі, крім випадків, коли хоча б одна з них була усиновлювачем, опікуном, піклувальником, прийомним батьком, батьком-вихователем іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним, опіку, піклування чи діяльність прийомної сім'ї або дитячого будинку сімейного типу було припинено з її вини.

Таким чином, зважаючи на зазначені норми, можна дійти висновку, що Положенням розрізняються підстави для припинення дії договору про влаштування дітей до прийомної сім'ї на виховання та спільне проживання з огляду на наявність чи відсутність вини прийомних батьків у виникненні таких підстав. Водночас припинення дії договору з підстав, які пов'язані з наявністю вини прийомних батьків у подальшому позбавляє таких осіб права бути прийомними батьками.

Суд враховує, що відсутність взаєморозуміння батьків з дітьми віднесено Положенням до підстав пов'язаних з виникненням у прийомній сім'ї несприятливих умов для виховання дітей та спільного проживання і є підставою, яка не пов'язана з наявністю вини прийомних батьків. Натомість невиконання прийомними батьками обов'язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей є окремою підставою для припинення дії договору. При цьому така підстава безпосередньо пов'язана з наявністю вини прийомних батьків.

Судом встановлено, що оскаржуваним розпорядженням припинено дію договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї від 27 вересня 2010 року №12 з двох окремих підстав: відсутності взаєморозуміння батьків із прийомним сином і невиконання прийомними батьками обов'язків щодо належного виховання, розвитку та утримання дітей.

За таких умов та зважаючи на ч.2 ст.71 КАС України відповідач повинен довести, якими фактами підтверджується існування кожної з обставин, що обумовили припинення дії зазначеного договору, а також надати докази існування таких фактів.

Допитаний в судовому засіданні як свідок голова Новоукраїнської районної державної адміністрації ОСОБА_9 показав, що обидві підстави, зазначені в оскаржуваному розпорядженні є взаємопов'язаними та випливають одна з одної, а тому комісією з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації не розмежовувалися та, відповідно, не встановлювалися факти на підтвердження існування кожної з підстав окремо одна від одної.

Факт того, що комісією не встановлювалися обставини на підтвердження існування кожної з підстав, які обумовили прийняття рішення про вибуття дітей з прийомної сім'ї та припинення її функціонування вбачається також з показів членів районної комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 допитаних в судовому засіданні як свідків.

Під час розгляду справи стороною відповідача не доведено існування обставин, які б свідчили про наявність підстав, що обумовили припинення дії договору.

Так, існування у прийомної сім'ї проблем із прийомним сином ОСОБА_6 не може розцінюватися як відсутність взаєморозуміння, оскільки спричинена проявами гіперактивності дитини, що в судовому засіданні також підтвердив свідок - практичний психолог ОСОБА_21, який працював та працює із ОСОБА_6.

Зважаючи на ч.2 ст.2562 Сімейного кодексу України прийомні батьки несуть обов'язки по вихованню та розвитку дітей, передбачені статтею 150 цього Кодексу.

Так, частинами 1 - 4 статті 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Окрім того, обов'язки позивачів як прийомних батьків визначені у договорі про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї від 27.09.2010 р. №12 (а.с.101, Т.1).

Обґрунтовуючи не виконання прийомними батьками ОСОБА_2 обов'язків щодо належного виховання та розвитку дітей ОСОБА_6 представник відповідача вказувала, що прийомні батьки не дотримуються чіткого виконання рекомендацій фахівців.

У судовому засіданні представник відповідача повідомила, що з огляду на відривний талон консультативного листа диспансерного відділення лікарем рекомендовано повторити ОСОБА_6 курс лікування через пів року (а.с.23), відповідно до висновку невролога Дитячої обласної лікарні рекомендовано повторити огляд через 1 місяць (а.с.24), однак прийомною матір'ю рекомендації фахівців не виконані. Також представник відповідача наголошувала на тому, що згідно з рекомендаціями щодо звернення до психолога в обласному центрі, прийомна мати відвідала фахівця лише один раз, після чого зазначила, що він радив відвідувати місцевого психолога, бо батькам дорого возити дитину на психолого-реабілітаційні сеанси. Додатково представник відповідача зазначила, що у червні ОСОБА_6 було влаштовано до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради, однак через місяць з ініціативи прийомних батьків ОСОБА_22 забрали із Центру.

З огляду на зміст протоколу зазначені обставини також повідомлялися під час засідання Комісії.

В силу ч.1, 2 ст.34 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров'я, забезпечує медичне обслуговування (у тому числі стоматологами-ортопедами) дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа у межах, не нижчих за мінімальні соціальні стандарти.

Обов'язкові медичні огляди всіх дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа здійснюються двічі на рік.

При цьому договором про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї від 27.09.2010 р. встановлено, що прийомні батьки зобов'язуються проводити 2 рази на рік медичні обстеження та виконувати рекомендації лікарів-спеціалістів.

Відповідно до п.21 Положення раз на рік місцева служба у справах дітей готує звіт про стан виховання, утримання і розвитку дітей у прийомній сім'ї на основі інформації, що надається соціальним працівником, який здійснює соціальне супроводження родини, вихователем дошкільного навчального закладу або класним керівником загальноосвітнього навчального закладу, де навчається дитина, дільничним лікарем-педіатром, дільничним інспектором місцевого відділку поліції.

У судовому засіданні досліджені звіти про стан виховання та розвитку дітей у прийомній сім'ї ОСОБА_2 за кожен рік існування прийомної сім'ї (а.с.97-100, Т.1, а.с.69-71, 75-76, Т.2) та встановлено, що у них не відображено відомостей зазначених представником відповідача в обґрунтування невиконання прийомними батьками рекомендацій фахівців.

Отже, висновки про не дотримання прийомними батьками рекомендацій фахівців ґрунтуються на припущеннях та не підтвердженні належними доказами.

Стосовно ініціювання припинення перебування ОСОБА_6 у Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради», то листом директора Центру від 19.10.2016 р. №01-14/74/1 повідомлено суд, що підставою, яка обумовила закінчення перебування ОСОБА_6 у період з 01 червня 2016 року по 01 липня 2016 року був висновок про доцільність повернення малолітнього ОСОБА_6 у прийомну сім'ю служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації від 01 липня 2016 року №459/01-20 відповідно до психолого-педагогічної характеристики на ОСОБА_6 наданого закладом (а.с.53, Т.2).

Викладене також підтверджено свідком - практичним психологом Центру ОСОБА_21, який зазначив, що з огляду на позитивну динаміку та з урахуванням, що за умови надання фахової допомоги за місцем проживання, подальше перебування дитини в Центрі було не обов'язкове у зв'язку з чим прийомній матері рекомендовано забрати дитину.

Також представник відповідача вказувала, що прийомні батьки не дослухаються до рекомендацій про залучення ОСОБА_6 до роботи в гуртках, зокрема, у м. Новоукраїнка діє військово-патріотичний клуб, який ОСОБА_6 відвідав лише раз, після чого прийомна мати повідомила, що у дитини погіршився сон та почастішали випадки прояву його хвороби.

Факт невідвідування ОСОБА_6 військово-патріотичного клубу повідомив також свідок ОСОБА_8, який є його керівником.

Оцінюючи вказані обставини суд враховує позицію практичного психолога ОСОБА_21, який повідомив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_20 корисно відвідування мистецьких гуртків. Стосовно участі ОСОБА_6 в роботі гуртків, які пов'язані з активною діяльністю свідок наголошував на необхідності дозованого фізичного навантаження, обсяги якого можуть бути визначені лікарями педіатром, неврологом, психологом та терапевтом. При цьому свідок наголосив, що у випадку не виваженості фізичних навантажень у ОСОБА_6 можуть виникнути негативні наслідки, у тому числі й порушення сну, випадки прояву його хвороби.

Таким чином, відмова прийомної матері щодо відвідування ОСОБА_6 військово-патріотичного клубу обумовлена саме негативним впливом на дитину таких занять внаслідок неправильного визначення фізичного навантаження, а тому не може розцінюватися як невиконання рекомендацій фахівців..

Представник відповідача зазначала про неодноразове перебування ОСОБА_6 без нагляду прийомних батьків у позашкільний та вечірній час.

Про такі обставини вказували і свідки ОСОБА_23, директор Новоукраїнської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів №8 Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області та ОСОБА_24, класний керівник ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_25 практичний психолог Центру відмітила, що схильність до втеч є проявами особистісної поведінки ОСОБА_6.

Тобто такі дії дитини перш за все пов'язані не з відсутністю виховання, а з проявами особистісних характеристик.

Окрім того, як на підставу не здійснення прийомними батьками належного виховання ОСОБА_6 представник відповідача у судовому засіданні наголошувала на вчиненні дитиною дрібних крадіжок речей про що неодноразово повідомляла сама прийомна мати та інформував освітній заклад у якому навчається ОСОБА_6.

Зазначені факти посвідчили в судовому засіданні свідки ОСОБА_26, фахівець соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Новоукраїнської районної адміністрації, ОСОБА_24, класний керівник ОСОБА_6, ОСОБА_23, директор Новоукраїнської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів №8 Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області

Прийомні батьки не заперечували наявність у ОСОБА_6 схильностібрати без дозволу чужі речі та зазначали, що відшкодовували завдану шкоду.

Водночас допитані в судовому засіданні практичні психологи Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради у якому на час розгляду справи перебувають ОСОБА_6 та ОСОБА_20 - ОСОБА_21, ОСОБА_25 вказали, що відповідні прояви у поведінці ОСОБА_6 (схильність до крадіжок) є немотивованими і не є наслідком недоліків виховання та можуть бути зумовлені обставинами його життя у ранньому дитинстві (до трьох років). При цьому свідок ОСОБА_21 наголосив на неможливості самостійного вирішення прийомними батьками відповідної проблеми, вказавши на необхідності залучення фахівців за місцем проживання дитини, зокрема, психолога та педагога-дефектолога з метою психологічної корекції поведінки.

У судовому засіданні представник відповідача та свідки - члени районної комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_20 вказували на те, що ОСОБА_6 є гіперактивною дитиною, що обумовлює необхідність приділяти йому увагу цілодобово та здійснювати гіпернагляд. Як приклад, під час засідання Комісії розповідалося, що одна з родичів члена комісії також має гіперактивну дитину у зв'язку з чим вона звільнилася з роботи з метою приділення максимальної уваги такій дитині.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 (практичний психолог) зазначив, що гіперактивні діти емоційно не врівноважені, непосидючі, у них спостерігаються різкі перепади настрою, а тому потребують контролю, однак це не свідчить, що контроль має бути цілодобовий. Більш того, таких дітей необхідно привчати до самостійності.

Також свідок ОСОБА_21 вказав, що фізичні навантаження на ОСОБА_6 мають бути помірними, що спростовує твердження представника відповідача та свідка ОСОБА_8 про необхідність вжиття заходів задля максимального виплеску енергії ОСОБА_6 протягом дня.

Суд враховує, що стороною відповідача не подано жодних доказів на спростування відомостей наданих практичними психологами, які працюють з дітьми ОСОБА_27.

Суд також зазначає, що представником відповідача до матеріалів справи додано копії інформації Новоукраїнської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів №8 Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області про ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за період навчання дітей у школі від 04.10.2016 р. №219 (а.с.148-151, Т.1), звіту практичного психолога про пророблену психопрофілактичну роботу з сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також з прийомними дітьми ОСОБА_6, ОСОБА_7 з резолюцією від 04.10.2016 р. (а.с.152, Т.1), доповідних вчителів ОСОБА_24 та ОСОБА_28 за період з 30.09.2016 р. по 04.10.2016 р. (а.с.153-165, Т.1). Зазначені документи створені пізніше ніж винесено оскаржуване розпорядження, а тому викладені в них обставини не могли бути враховані районною комісією з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації 11 серпня 2016 року. За таких умов вказані документи не є належними доказами у даній справі.

Стосовно посилань сторони відповідача на факт залишення прийомною матір'ю дітей у 2015 році та перебування її в іншій державі, то суд враховує, що 13.07.2015 р. працівником ССД Новоукраїнської РДА проведено з ОСОБА_1 профілактичну бесіду та попереджено про недопущення ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей (дитини) (а.с.89, Т.1). У подальшому позивач-1 таких дій не вчиняла.

За таких умов та враховуючи, що у 2015 році зазначений факт не розцінювався відповідачем як невиконання позивачами обов'язків по вихованню та утриманню дітей для цілей припинення дії договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомній сім'ї, то такий факт не підлягає врахуванню у подальшому, якщо подібних дій прийомними батьками не вчинялося.

Зі змісту витягу з протоколу №8 засідання районної комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації від 11.08.2016 р. встановлено, що на засіданні Комісії доповідала ОСОБА_5 - начальник служби у справах дітей райдержадміністрації, яка серед іншого повідомила членам Комісії, що відповідно до роз'яснень фахівців центру соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Кіровограді, якщо енергію ОСОБА_6 скерувати в правильному напрямку, то з нього виросте видатна людина, адже дитина немає проблем у навчанні, він здібний хлопець (а.с.134, зі зворотного боку, Т.1).

Викладена інформація не підтверджена жодними доказами та суперечить відомостям наведеним у психолого-педагогічній характеристиці на ОСОБА_6 та в рекомендаціях на момент вибуття з центру (а.с.21, 22, Т.1).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_25 вказали, що у ОСОБА_6 виявлено затримку психологічного розвитку і гіперактивність.

У характеристиках виданих Новоукраїнською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №8 Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області зазначається, що ОСОБА_6 навчається на початковому рівні, при цьому вказується, що дитині важко всидіти на одному місці, виконувати завдання самостійно, він не завжди розуміє навчальний матеріал через неуважність (а.с.20, 94-96, Т.1).

Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні класний керівник ОСОБА_6 - ОСОБА_24, допитана як свідок.

Таким чином, судом встановлено, що членам комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації доведено до відома інформацію, яка не відповідає фактичним обставинам.

Стосовно неналежного утримання прийомних дітей представник відповідача вказувала, що з огляду на інформацію Новоукраїнської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області від 17.11.2014 р. №396 (а.с.95, Т.1), встановлено, що у 2014 році ОСОБА_6 необхідним шкільним приладдям забезпечений неповністю (часто не має ручки, простого та кольорових олівців, лінійки), на уроки образотворчого мистецтва необхідним шкільним приладдям був забезпечений у жовтні, а на уроки трудового навчання - на початку листопада, довгий час уроки відвідував без спортивної форми.

Суд звертає увагу, що у звітах про стан виховання та розвитку дітей у прийомній сім'ї ОСОБА_1 за кожен рік існування прийомної сім'ї (а.с.97-100, Т.1, а.с.69-71, 75-76, Т.2) відображено, що умови проживання у прийомній сім'ї добрі, діти забезпечені сезонним одягом, взуттям, шкільним приладдям, іграшками, предметами особистої гігієни, харчування повноцінне. Аналогічні відомості містяться в інформаціях про стан виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування в прийомній сім'ї ОСОБА_1 за відповідні роки (а.с.72-74, 77, Т.2). Зазначені факти також підтверджені свідками ОСОБА_8, ОСОБА_20, ОСОБА_29 Отже, обставини викладені в інформації Новоукраїнської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №8 Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області від 17.11.2014 р. №396 (а.с.95, Т.1) не стали підставою для висновку про неналежне утримання прийомними батьками дітей ОСОБА_6 у 2014 році, а тому суд вважає, що відповідна інформація не може розцінюватися як належний доказ під час розгляду даної справи.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні доказами не підтверджено факту не здійснення прийомними батьками ОСОБА_2 обов'язків щодо виховання, розвитку та утримання прийомних дітей ОСОБА_6. Натомість виявлені під час розгляду справи недоліки у вихованні та утриманні прийомних дітей (не відвідування батьківських зборів та позакласних заходів тощо) носять незначний характер та можуть бути усунуті в результаті взаємодії повноважного органу з прийомними батьками без припинення прийомної сім'ї.

Окрім того, на засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації виступав представник соціальної служби ОСОБА_26, який повідомив про неодноразові звернення ОСОБА_1 щодо негативного впливу біологічної матері на ОСОБА_6. Також ОСОБА_26 зазначав, що ОСОБА_1 звернулася до місцевої прокуратури із заявою у якій вказала, що біологічна мати забирає ОСОБА_6 зі школи та примушує жебракувати, дитина приходить додому о 20-22 годині вечора, у зв'язку з чим у ОСОБА_27 спеціалістами взято пояснення в яких вона заперечила факти викладені в заяві (а.с.67, Т.1).

Так, судом встановлено, що 24.06.2016 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Новоукраїнської місцевої прокуратури зі скаргою на дії біологічної матері ОСОБА_6 - ОСОБА_27 (а.с.71, Т.1). Зазначена скарга скерована за належністю до Районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Новоукраїнської районної державної адміністрації (а.с.71, Т.1).

Листом від 05.07.2016 р. №Т-16/02-33 Районним центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Новоукраїнської районної державної адміністрації повідомлено ОСОБА_1, ОСОБА_2 та Новоукраїнську місцеву прокуратуру про результати розгляду звернення до Новоукраїнської місцевої прокуратури від 24.06.2016 р. (виконавець ОСОБА_8) (а.с.73, Т.1).

У подальшому, 06 липня 2016 року ОСОБА_8 письмово повідомив директора Новоукраїнського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_19 про необхідність сприяння у внесенні питання подальшого перебування прийомних дітей в прийомній сім'ї ОСОБА_2 на розгляд районної комісії з питань захисту прав дітей (а.с.70, Т.1). У повідомленні зазначається про скарги прийомної матері ОСОБА_1 на біологічну матір ОСОБА_27 та зауважується, що всі рекомендації РЦ СССДМ ОСОБА_1 до уваги не беруться і не виконуються, до поліції прийомна мати так і не звернулася, при цьому висловлює намір відмовитися від виховання та утримання ОСОБА_6 й влаштування його до дитячого закладу.

ОСОБА_30 на повідомленні ОСОБА_8 проставлено резолюцію «ознайомлена» і дату 06.07.2016 р. (а.с.70, Т.1), однак жодних дій директором Новоукраїнського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді не вчинялося. Натомість у подальшому 09.08.2016 р. ОСОБА_8 самостійно звернувся із листом №01-16/220 до начальника служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації щодо розгляду на засіданні районної комісії з питань захисту прав дітей питання стосовно стану виховання та спільного проживання дітей, позбавлених батьківського піклування в прийомній сім'ї ОСОБА_1 (а.с.69, Т.1).

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 не зміг пояснити причин, які зумовили його звернення з відповідним листом після перебування ОСОБА_6 у Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради та всупереч позиції фахівців про оптимальність варіанту його повернення до прийомної сім'ї і відсутність потреби у реабілітації (а.с.21. Т.1).

Однак, суд враховує, що повідомлення ОСОБА_8 від 06.07.2016 р. щодо сприяння у внесенні питання подальшого перебування прийомних дітей в прийомній сім'ї ОСОБА_1 на розгляд районної комісії з питань захисту прав дітей здійснення безпосередньо після розгляду скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Новоукраїнської місцевої прокуратури.

Суд зазначає, що звертаючись до органу прокуратури позивачі діяли як законні представники прийомних дітей, а тому таке звернення не може розцінюватися як невиконання обов'язків прийомними батьками та використовуватися проти самих заявників.

Також під час розгляду справи представник відповідача і свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ОСОБА_12, ОСОБА_11 вказували, що рішення про вибуття дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з прийомної сім'ї та припинення її функціонування приймалося у тому числі з огляду на позицію прийомної матері ОСОБА_1, яка неодноразово наполягала на вилученні ОСОБА_6 із прийомної сім'ї. Свідки зауважували, що за умови, коли прийомна мати не може та не бажає здійснювати виховання однієї з прийомних дітей, перебування ОСОБА_6 у прийомній сім'ї суперечить його інтересам, а тому, зважаючи на заборону щодо роз'єднання рідних братів і сестер, прийнято рішення про вибуття обох дітей із прийомної сім'ї.

Стосовно висловлення прийомною матір'ю ОСОБА_31 бажання щодо вилучення з прийомної сім'ї ОСОБА_6 також зазначали свідки: ОСОБА_26, фахівець соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Новоукраїнської районної адміністрації, який виступав на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації 11 серпня 2016 року; ОСОБА_8, начальник відділу соціальної роботи районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Новоукраїнської районної адміністрації, який з 2015 року здійснював соціальний супровід прийомної сім'ї ОСОБА_31 та ініціював питання про доцільність довлаштування дітей до прийомної сім'ї ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та доцільність перебування й виховання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вказаній родині, яке розглядалося комісією з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації 11 серпня 2016 року.

Представник відповідача повідомила, що усі звернення ОСОБА_31 щодо вилучення ОСОБА_6 були усними, при цьому оформити письмову заяву їй не пропонували, оскільки до останнього бажали зберегти прийомну сім'ю.

На підтвердження фактів неодноразових звернень ОСОБА_1 щодо вилучення ОСОБА_6 з прийомної сім'ї представником відповідача надано до суду копію журналу особистого прийому громадян (а.с.3-9, Т.2).

Зі змісту зазначеного журналу встановлено, що ОСОБА_31 зверталася до служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації 24.03.2016 р. та 28.04.2016 р. щодо поведінки ОСОБА_6, а також 06.07.2016 р. стосовно поновлення соціальних виплат на прийомну дитину ОСОБА_6. Водночас жодного запису про звернення ОСОБА_1 стосовно вилучення ОСОБА_6 з прийомної сім'ї у журналі особистого прийому громадян не міститься.

Також в судовому засіданні оглянуто щоденник роботи з прийомною сім'єю ОСОБА_1 у якому здійснені записи про звернення ОСОБА_1 щодо поведінки ОСОБА_6, однак жодного запису про звернення стосовно вилучення ОСОБА_6 з прийомної сім'ї у щоденнику не зроблено (а.с.169-202, Т.1).

У судовому засіданні позивач-1 категорично заперечила своє звернення про вилучення ОСОБА_6 з прийомної сім'ї та пояснила, що дійсно зверталася до служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, до районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Новоукраїнської районної адміністрації і до районної комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації щодо сприяння у наданні фахової допомоги у вихованні ОСОБА_6.

Представники позивача-1 вказували, що звернення ОСОБА_1 обумовленні складнощами, які виникали під час виховання ОСОБА_6 з огляду на його гіперактивність, а також зважаючи на рекомендації фахівців Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради у якому перебував ОСОБА_6 у період з 01.06.2016 р. по 01.07.2016 р. Так, відповідно до рекомендацій на момент вибуття з Центру прийомним батькам рекомендовано, зокрема, забезпечити подальший супровід дитини з боку відповідних фахівців за місцем проживання (а.с.22, Т.1).

При цьому суд враховує, що пояснення сторони позивача-1 цілком узгоджуються із записами у журналі особистого прийому громадян служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації та в щоденнику роботи з прийомною сім'єю ОСОБА_1.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_32, ОСОБА_33, що є хрещеними батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та свідки ОСОБА_34, ОСОБА_35 і ОСОБА_36, які є сусідами і знайомими позивачів показали, що ніколи не чули від ОСОБА_31 висловлювань стосовно бажання вилучення з прийомної сім'ї ОСОБА_6. Водночас свідок ОСОБА_35 посвідчила, що 11 серпня 2016 року вона разом з сім'єю ОСОБА_31 прибула на засідання районної комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації, оскільки бажала підтримати ОСОБА_31 в її проханні про надання фахової допомоги при вихованні ОСОБА_6, проте вислухати її відмовилися.

Водночас суд враховує, що покази свідків - членів районної комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації, свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_8 стосовно висловлення прийомною матір'ю ОСОБА_1 бажання щодо вилучення ОСОБА_6 з прийомної сім'ї можуть ґрунтуватися на помилковому сприйнятті її слів.

За таких умов суд вважає, що дослідженими доказами не підтверджено факту відмови ОСОБА_1 від прийомного сина ОСОБА_6. Натомість матеріали справи містять докази неодноразових звернень прийомної матері за допомогою до фахівців з метою належного виконання обов'язку з виховання прийомних дітей.

Окрім того, суд зазначає, що відмова прийомної сім'ї від дітей, з огляду на п.6 Положення, є окремою підставою для припинення договору про влаштування дітей до прийомної сім'ї на виховання та спільне проживання (за згодою сторін), проте оскаржуване розпорядження не містить посилання на таку підставу.

Також зважаючи на позицію сторони відповідача стосовно того, що рішення про вибуття дітей з прийомної сім'ї прийнято з метою захисту інтересів самих дітей, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В силу п.8 ч.3 ст.2 КАС України рішення суб'єкта владних повноважень повинно відповідати критерію пропорційності, тобто бути прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Так, представник відповідача та свідки - члени районної комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20 вказували на відсутність взаєморозуміння між прийомними батьками та ОСОБА_6. Також висновки про недоліки у вихованні дітей прийомними батьками здійсненні з огляду на поведінку саме ОСОБА_6. Натомість зауважень, щодо поведінки та виховання ОСОБА_7 не було.

Такі покази узгоджуються із свідченнями директора Новоукраїнської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів ОСОБА_23 та класного керівника ОСОБА_37 - ОСОБА_28, які зазначили, що нарікання стосовно поведінки ОСОБА_37 відсутні.

Водночас в судовому засіданні як свідки допитані психологи та вихователі Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради в якому на час розгляду справи перебувають ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Так, свідок ОСОБА_21, практичний психолог Центру вказав, що в ОСОБА_7 спостерігаються прояви немотивованої агресії та гіперактивності, встановлені факти вчинення нею крадіжок. Покази щодо вчинення ОСОБА_7 крадіжок надані також свідками ОСОБА_38, вихователем молодшої групи Центру та ОСОБА_25, практичним психологом Центру.

Свідки ОСОБА_21, ОСОБА_25 та вихователі Центру ОСОБА_39, ОСОБА_40 і ОСОБА_41 вказали на те, що під час перебування ОСОБА_40 у Центрі неодноразово встановлювалися факти вчинення ним крадіжок. При цьому свідок ОСОБА_40 показала, що під час перебування ОСОБА_40 у Центрі в червні 2016 року не спостерігалися випадки вчинення ним крадіжок, а після вилучення дітей з прийомної сім'ї такі випадки встановлювалися неодноразово. Також свідок відмітила погіршення емоційного стану ОСОБА_40 порівняно з червнем 2016 року.

Таким чином, з аналізу досліджених доказів судом встановлено, що внаслідок прийняття оскаржуваного розпорядження поведінка ОСОБА_6 на краще не змінилася, натомість кардинально в негативну сторону змінилася поведінка ОСОБА_7. Викладене свідчить про те, що розпорядження прийнято відповідачем непропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів дітей та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

У судовому засіданні представник відповідача неодноразово наголошувала на тому, що діти з прийомних сімей можуть передаватися у вищу форму виховання про що прийомні батьки були попереджені.

Однак, зважаючи на Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» Комунальний заклад «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кіровоградської обласної ради по відношенню до прийомної сім'ї не є вищою формою виховання.

При цьому свідок ОСОБА_25 як практичний психолог зазначила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 буде краще в прийомній сім'ї, оскільки в Центрі у групах перебуває по 15-20 дітей, а ОСОБА_6 потрібна увага і піклування. В свою чергу свідок ОСОБА_21 наголосив на тому, що соціальний контакт буде кращим у дітей під час їх перебування саме у прийомній сім'ї.

Окрім того, психологи Центру ОСОБА_21, ОСОБА_25 та вихователі Центру ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_38 і ОСОБА_41 зазначили, що обоє дітей сумують за прийомною сім'єю, постійно згадують прийомних батьків та бажають повернутися в сім'ю.

Під час розгляду справи судом встановлено, що висновки стосовно поведінки та виховання гіперактивних дітей зроблені членами комісії виключно з огляду на власний життєвий досвід та розповіді членів комісії про відомі їм обставини стосовно виховання таких дітей їх рідними. Думка фахівців, зокрема, лікарів та практичних психологів не з'ясовувалася. Більш того, під час засідання Комісії навіть не був присутній лікар педіатр, який є членом такої Комісії.

Зазначені обставини обумовили помилкову оцінку членами комісії доведених до їх відома обставин, як відсутність взаєморозуміння та порушень обов'язків прийомними батьками.

Зважаючи на викладене, враховуючи ч.3 ст.2 КАС України та ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, суд дійшов висновку, що розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26 серпня 2016 року №311-р прийнято без з'ясування всіх обставин, перевірки їх доказами та за відсутності правових підстав, а також всупереч інтересам дітей, позбавлених батьківського піклування, а тому позовна вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, у редакції чинній на час розгляду справи, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, позивачам підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області судовий збір у розмірі по 551,20 грн. кожному.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 159- 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним і скасувати розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 26 серпня 2016 року №311-р «Про вибуття дітей, позбавлених батьківського піклування із прийомної сім'ї ОСОБА_1 та припинення її функціонування»

Присудити ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (27100, АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Присудити ОСОБА_2, ід. номер НОМЕР_2 (27100, АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Дата складення постанови у повному обсязі - 02 листопада 2016 року.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Г.М. Момонт