Справа № 536/1417/16-а
Суддя: Клименко С. М.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/1417/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря Ляш О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача: поліцейського роти №4 Управління ПП в місті Кременчуці ДПП Боцули Є.В.

третьої особи: представника Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції за довіреністю Щепілова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Боцули Євгена Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Боцули Євгена Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 26 серпня 2016 року він отримав постанову про відкриття Автозаводським відділом державної виконавчої служби м. Кременчука виконавчого провадження від 03.08.2016 року про стягнення з нього штрафу в сумі 850 грн. згідно постанови серії ПС2 №670812 від 18.06.2016 року виданої Управлінням патрульної поліції в місті Кременчуці. В цей же день він отримав в виконавчій службі копію зазначеної постанови, в якій вказано, що він 01.06.2016 року керуючи транспортним засобом Мерседес БЕНЦ 200 номерний знак НОМЕР_1 в місті Кременчуці по вул.Миру буд.8 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пп «а» п.2.1 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та застосував до нього стягнення в виді штрафу в сумі 425 грн., яку він вважає незаконною та просить скасувати, оскільки незрозуміло чому постанова складена 18.06.2016 року, за правопорушення, яке вчинено 01.06.2016 року, і 01.06.2016 року він особисто вказаним автомобілем не керував, так як був у відрядженні з 31.05. 2016 року по 02.06.2016 року в місті Дніпропетровську і в постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Ухвалою від 14 вересня 2016 року по справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції.

Відповідач - Інспектор роти №4 батальйону УПП у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Боцула Євген Володимирович в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні і пояснив, що позивач ОСОБА_1 18 червня 2016 року в 23 год. 20 хв. в місті Кременчуці на вул.Бетонній керував автомобілем Мерседес БЕНЦ 200 номерний знак НОМЕР_1, в якому не працювало освітлення номерних знаків, прослідував на вулицю Миру, де і був зупинений ним в складі екіпажу патрульної поліції. Позивач на їх законну вимогу не надав посвідчення водія та ще й перебував у стані з ознаками алкогольного сп'яніння. Він виніс постанову про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом без посвідчення водія та наклав стягнення в вигляді штрафу в сумі 425 грн. Вчинення зазначеного адміністративного правопорушення позивачем підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_1 від дачі пояснень та підпису в постанові відмовився, тому постанова була надіслана йому рекомендованим листом 21 червня 2016 року, інформація про дату коли позивач отримав або міг отримати копію оскаржуваної постанови знаходиться саме в УПП в місті Кременчуці ДПП. Вважає, що позивач пропустив строк на оскарження постанови, тому просив залишити його позов без розгляду.

Щодо дати: 01.06.2016 року зазначеної в оскаржуваній постанові, як час вчинення адміністративного правопорушення позивачем, то відповідач зауважив, що то допущена ним помилка при складанні постанови, і слід вважати, що подія адміністративного правопорушення мала місце 17 червня 2016 року в 23 год. 20 хв., а не 01.06.2016 року, як вказано в постанові.

Третя особа: представник Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Щепілов О.В. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважає його необґрунтованим та незаконним та те, що позов подано по спливу передбаченого строку на оскарження постанови.

Заслухавши пояснення сторін, третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до постанови серії ПС2 № 670812 складеної 18 червня 2016 року поліцейський роти №4 УПП у місті Кременчуці ДПП сержантом поліції Боцула Євгеном Володимировичем у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за те, що останній 01.06.2016 року керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц 200 номерний знак НОМЕР_1 в місті Кременчуці вул.Миру, б.8 не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив пп «а» п.2.1.9 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.126 КУпАП та застосував до нього стягнення в виді штрафу в сумі 425 грн.

Судом, також, достовірно встановлено, що подія адміністративного правопорушення, за яку позивач ОСОБА_1 був притягнутий згідно оскаржуваної постанови від 18 червня 2016 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП мала місце 17 червня 2016 року біля 23 год. 20 хв., а не як помилково зазначено в постанові 1 червня 2016 року без часу, і тому суд не приймає твердження позивача, що йому нічого невідомо про подію 1 червня 2016 року та що він в цей час перебував у відрядженні в іншому місті.

Крім цього, суд звертає увагу на наступне.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративне правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється КУпАП, яким серед іншого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення в тому й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності ( ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП). Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи). За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про його вчинення. У ньому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (частина перша статті 256 Кодексу). Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами (частина друга статті 256 КУпАП). У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це; така особа має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання (частина третя статті 256 КУпАП). Протокол разом з іншими матеріалами справи, зокрема процесуально оформленими доказами, перелік яких встановлено у статті 251 Кодексу, надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення (частина перша статті 257 КУпАП). Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 КУпАП.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

За Кодексом до цього переліку належать, зокрема, такі адміністративні правопорушення: порушення вимог пожежної безпеки в лісах (стаття 77); порушення правил полювання (частина перша статті 85); порушення правил рибальства (частина третя статті 85); порушення правил щодо карантину тварин, інших ветеринарно-санітарних вимог (стаття 107); викидання сміття та інших предметів з вікон і дверей вагонів поїздів, прохід по залізничних коліях у невстановлених місцях (частина третя статті 109); викидання за борт річкового або маломірного судна сміття та інших предметів (частина третя статті 116-2); провезення ручної кладі понад установлені норми і неоплаченого багажу (стаття 134); безквитковий проїзд (стаття 135); прояв неповаги до суду (стаття 185-3). Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Таким чином, Конституційний Суд України у зазначеній справі дійшов висновку, що всі інші види правопорушень, в тому числі і ті, за які відповідальність передбачена ст. 122 Кодексу, розгляду у скороченому провадженні не підлягають.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Суд наголошує, що відповідачем протокол про адміністративне правопорушення не складався, а відразу була винесена постанова, хоча позивач не погоджувався з допущеним правопорушенням.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не мав права на місці вчинення адміністративного правопорушення виносити оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №670812 від 18 червня 2016 року, за якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про неправомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, тому її необхідно скасувати, а справу провадженням закрити.

При таких встановлених в судовому засіданні обставинах, які є підставами для скасування оскаржуваної постанови, суд вважає, що встановлювати наявність чи відсутність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, за яке відповідач наклав на нього стягнення в виді штрафу в сумі 425 грн. немає необхідності.

Клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає і до такої думки суд прийшов враховуючи наступне.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Судом встановлено і це не заперечують сторони, що позивач копії оскаржуваної постанови при її складанні 18 червня 2016 року не отримував. Відповідач надав суду докази про те, що постанова була надіслана позивачу рекомендованим листом 21 червня 2016 року, та не надав доказів про отримання ним її та зазначив, що інформація про дату, коли позивач отримав або міг отримати копію оскаржуваної постанови знаходиться саме в УПП в місті Кременчуці ДПП. Посилання відповідача, що в разі невручення особі постанови або відмови в її отриманні днем, після якого відраховується строк на її оскарження є день набрання нею законної сили не ґрунтуються на законі та є вільним своєрідним трактуванням правових норм, які регулюють спірні правовідносини, і тому суд їх не приймає до уваги при вирішенні спору.

Позивач стверджує, що отримав копію постанови 26 серпня 2016 року в Автозаводському відділі державної виконавчої служби міста Кременчука, де було відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь держави 850 грн. на підставі оскаржуваної постанови.

Оскільки відповідач не надав суду переконливих доказів пропуску позивачем строку на оскарження постанови, то суд схиляється до позиції позивача, що копію постанови він отримав 26 серпня 2016 року, а до суду з позовом про її оскарження звернувся 02 вересня 2016 року, і тому строку на її оскарження не пропустив.

Керуючись ст.ст. 159-163 КАС України, ст. 247 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Боцули Євгена Володимировича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії ПС2 №670812 складену 18 червня 2016 року поліцейським роти №4 Управління патрульної поліції в місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Боцула Євгенієм Володимировичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн. скасувати, і справу провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області, протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування ч. 3 ст.160 КАС України скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення.

Суддя С. М. Клименко