Справа № 806/745/16
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 20 липня 2016 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
Касаційна скарга на зазначені судові рішення не відповідає вимогам статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підлягає залишенню без руху, оскільки скаржником, всупереч вимог частини 5 цієї статті, не додано документ про сплату судового збору.
Водночас, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.
У відповідності до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
За змістом даної процесуальної норми права, підставою для відстрочення сплати судового збору можуть бути випадки, за яких особа має змогу оплатити судовий збір, однак, внаслідок певних обставин, не може зробити це одночасно із поданням заяви або скарги до суду.
При цьому, особа, яка звертається до суду з таким клопотанням має враховувати, що обставини, які вона вказує в обґрунтування підстав для відстрочення сплати судового збору повинні носити тимчасовий характер, а у клопотанні необхідно зазначити про точний або орієнтовний час, коли такі перешкоди відпадуть з наданням відповідних доказів і вказівкою на термін, у який скаржник зможе здійснити оплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Лише у такому випадку суд матиме змогу надати оцінку зазначеним у клопотанні доводам з урахуванням строку, необхідного скаржникові для оплати судового збору.
Звільненню ж від сплати судового збору підлягають особи, які в силу незалежних від них обставин взагалі позбавлені можливості оплатити такий.
За наведених обставин, доводи, зазначені у вищевказаному клопотанні не свідчать про наявність підстав для задоволення такого і відстрочення сплати судового збору.
Згідно з приписами частини 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
За правилами підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI "Про судовий збір", в редакції Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (далі Закон № 484-VІІІ) ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
За змістом частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
У даному випадку, фізична особа звернувся до суду з цим адміністративним позовом у 2016 році після набрання чинності Законом № 484-VІІІ.
Станом на 1 січня 2016 року, розмір мінімальної заробітної плати складав 1378 гривень.
В свою чергу, ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, станом на момент звернення з цим позовом до суду першої інстанції, становила 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 гривень.
Водночас, у відповідності до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону № 3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, позовна заява містила 4 вимоги немайнового характеру, а відтак судовий збір належало сплачувати за кожну з них, тобто загалом у розмірі 2204,80 гривень.
Таким чином, з урахуванням вимог вищезазначених норм Закону № 3674-VI і змісту позовної заяви, розмір ставки судового збору, за подання до адміністративного суду цієї касаційної скарги становить 2645,76 гривень.
Враховуючи викладене, скаржнику необхідно оплатити судовий збір у розмірі, встановленому чинним на час подання касаційної скарги законодавством та надати до суду документ про сплату такого.
Виходячи з наведеного, а також вимог статей 108, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, скаргу слід залишити без руху, надати строк для усунення вказаних недоліків та роз`яснити наслідки невиконання вимог ухвали.
Керуючись статтями 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу залишити без руху.
Скаржнику надати строк до 23 листопада 2016 року для усунення зазначених в ухвалі недоліків та роз`яснити, що у випадку їх невиконання касаційна скарга буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Вищого
адміністративного суду України М.І. Мойсюк