Справа № 219/9614/16-а
Суддя: Шевченко Л. В.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/9614/16-а
10 листопада 2016 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Шевченко Л.В., при секретарі Брагіній М.В.,
за участю представника позивача - прокурора Бечвая Б.К.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бахмут Донецької області адміністративну справу за позовом заступника керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2 до Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи інтернат № 8 Донецької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державний навчальний заклад «Краматорське вище професійне торгово-кулінарне училище»
про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії, -
29.09.2019 року заступник керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати бездіяльність Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи інтернат № 8 Донецької обласної ради щодо невиплати в повному розмірі випускниці з числа дітей, позбавлених батьківського піклування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» неправомірною та зобовязати Часовоярську СЗОШІ № 8 нарахувати та виплатити дитині, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі 7 673,50 грн. В обґрунтування позову вказує, що при вивчені стану додержання законодавства щодо захисту прав і свобод дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування було вивчено стан додержання вимог Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітейсиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» Часовоярською спеціальною загальноосвітньою школою інтернат № 8 Донецької обласної ради щодо сплати одноразової грошової допомоги та встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є випускницею Часовоярської СЗОШІ № 8, яку закінчила у 2015 році та відповідно довідки та відомості про виплату допомоги випускникам, в серпні 2015 року останній, як дитині позбавленої батьківського піклування, сплачено випускну допомогу в сумі 42,50 грн. При обчисленні одноразової грошової допомоги випускникам у сумі 42,50 гр., адміністрація Часовоярського навчального закладу керувалася п.13.1 постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», згідно якого, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також виплата грошової допомоги в розмірі не менше як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Як вказує у позові заступник керівника прокуратури ОСОБА_1, відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітейсиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Крім цього, за п.2 Перехідних положень цього Закону передбачено, що інші нормативно-правові акти, прийняті до набуття чинності цим Законом, діють лише в частині, що не суперечить цьому Закону. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 1286 грн., тому ОСОБА_2, як випускниця школи-інтернату 2015 року з категорії дітей, позбавлених батьківського піклування, повинна була отримати одноразову грошову допомогу у розмірі 7673,50 грн. з розрахунку: 7 716 грн., (сума випускної грошової допомоги, яка мала бути видана) 42,50 грн. (сума отриманої випускної грошової допомоги).
Для захисту інтересів в суді неповнолітньої ОСОБА_2, яка на час звернення до суду не має можливості самостійно захищати свої порушені права та реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, Артемівською місцевою прокуратурою прийнято рішення про представництво інтересів останньої.
Прокурор у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідачем, Часовоярською спеціальною загальноосвітньою школою інтернат № 8 Донецької обласної ради, подано до суду заперечення на позовну заяву, у яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи тим, що відповідно до ст. 39-9 Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітейсиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» передбачено, що порядок відшкодування витрат на виплату допомоги випускникам закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повне державне забезпечення відповідно до ст. 8 цього Закону при працевлаштуванні та вступі до навчального закладу відповідно до норм забезпечення випускників закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, затверджується Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ № 226 від 05.04.1994 року передбачено, що дітям-сиротам і дітям позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням та студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Та відповідно до п.п.4 п.13 постанови учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, мякий інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів. Оскільки ОСОБА_2 будучи дитиною, позбавленою батьківського піклування, була вихованкою та навчалася в Часовоярській СЗОШІ №8 з 25.12.2007 року по 31.08.2015 року, та була відрахована зі школи на підставі наказу № 111 від 31.08.2015 року у звязку з вибуттям для подальшого навчання у Краматорському вищому спеціальному торгово-кулінарному училищі № 42, та до теперішнього часу вона продовжує навчання у цьому училищі. Таким чином, оскільки ОСОБА_2 не була працевлаштована, а продовжила навчання, їй і була виплачена грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що дорівнює на день виплати 42,50 грн. На підставі викладеного в задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Представник третьої особи, ДНЗ «Краматорське вище професійне торгово-кулінарне училище», до судового засідання не зявився. В матеріалах справи міститься заява за підписом директора ОСОБА_3 (від 28.10.2016 року № ЕП-3434) про розгляд справи без участі представника училища. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Суд, заслухавши прокурора, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги заступника керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах неповнолітньої (на час звернення до суду) дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Державний навчальний заклад «Краматорське вище професійне торгово-кулінарне училище», підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість та з урахуванням наступного.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.
У контексті з положеннями ч.1 ст.6 КАС України, завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Згідно із ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті(вчинені) вони:
■на підставі, у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
■з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
■обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії);
■безсторонньо(неупереджено);
■розсудливо;
■з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
■пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливим наслідками для прав та свобод та інтересів особи і цілям на досягнення яких спрямоване це рішення(дія);
■з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
■своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилася 27 жовтня 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-НО № 026853, виданого повторно 01.08.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великоновосілківського районного управління юстиції. Батьками дитина записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (арк.с.7).
Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 27.02.2006 року позов Великоновосілківської селищної ради Донецької області було задоволено та позбавлено батьківських прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно їх дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.с.18).

Рішенням виконавчого комітету Великоновосілківської селищної ради Донецької області № 262 від 26.09.2007 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була направлена до державного закладу у звязку із позбавлення батьківських прав стосовно неї її батька та матері (арк.с.17).

Згідно довідки Часовярської ЗОШІ №8 № 419 від 05.10.2016 року, ОСОБА_2 дійсно навчалася на повному державному забезпеченні в школі-інтернат з 25.12.2007 року по 31.08.2015 року (арк.с.49).

Відповідно до інформації Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат № 8 Донецької обласної ради про працевлаштування випускників в 2015 року від 02.06.2016 року № 235, ОСОБА_2 закінчила Часовоярську ЗОШІ № 8 у 2014-2015 навчальному році та була зарахована до Краматорського вищого професійного торгово-кулінарного училища № 42 (а.с.8-9).

Відповідно довідки Часовоярської СЗШІ № 8 Донецької обласної ради від 26.05.2016 року (вих. №221), ОСОБА_2 як випускниці була проведена виплата допомоги при вступі на навчання до ПТУ у 2015 році в сумі 42,50 грн. (арк.с.10-11).

Згідно з витягом з наказу № 01-64 від 08.09.2015 року Краматорського вищого професійного торгово-кулінарного училища № 42, ОСОБА_2 зараховано з 01.09.2015 року на повне державне утримання учнів з числа дітейсиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у звязку з прийняттям на навчання (група О-4-15) (арк.с.16). Як вбачається з довідки № 01/105 від 31.05.2016 року ДНЗ «Краматорське вище професійне торгово-кулінарне училище» ОСОБА_2 дійсно навчається у навчальному закладі з періодом навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2017 року за професією лицювальник-плиточник і знаходиться на повному державному утриманні, як особа, що позбавлена батьківського піклування (арк.с.21).

Як встановлено судом, при обчисленні одноразової грошової допомоги випускникам в сумі 42,50 гривень, адміністрація навчального закладу керувалась п.13.1 постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», відповідно до якої, дітям-сиротам, дітям, позбавленим батьківського піклування, особам з їх числа, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків і перебували на повному державному утриманні в загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається безоплатно за рахунок коштів тих закладів, які вони закінчили, комплект нового одягу і взуття на суму не менш як 12 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно до пп. 4 п. 13 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України учням, студентам з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, а також учням, студентам, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишились без батьків, що навчалися або виховувалися в навчально-виховних та вищих навчальних закладах і перебували на повному державному утриманні, при їх працевлаштуванні видається одяг, взуття, мякий інвентар і обладнання на суму, не менш як 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також одноразова грошова допомога в розмірі шести прожиткових мінімумів.

Відповідно до ч.7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітейсиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, забезпечуються за рахунок навчального закладу або відповідної установи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, одягом і взуттям, а також одноразовою грошовою допомогою у розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку. Нормативи забезпечення одягом і взуттям затверджуються Кабінетом Міністрів України. За бажанням випускників навчальних закладів їм може бути видана грошова компенсація в розмірі, необхідному для придбання одягу і взуття.

Таким чином, положення п. 13.1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» не були приведені у відповідність до Закону України «Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», тому не відповідають його положенням, викладеним у ч.7 ст. 8 вищевказаного Закону.

Суд зазначає, що дійсно у Постанові КМУ N 226 від 5 квітня 1994 року, на яку посилається представник відповідача вказується, що дітям - сиротам і дітям, позбавленим батьківського піклування, при вступі на навчання до професійно-технічних та вищих навчальних закладів видається грошова допомога в розмірі не менш як 2,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Аналіз вищевказаних діючих норм законодавства дозволяє прийти до висновку, що у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Окрім того, за вимогами із п. 2 Прикінцевих положень «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Постанова Кабінету Міністрів України № 226 від 5 квітня 1994 року, на яку посилається відповідач, є підзаконним актом, який був прийнятий раніше Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Зміни внесені до п.п.1 п. 13 Постанови не стосувалися мінімального розміру грошової допомоги.

Оскільки підзаконні акти не мають вищої юридичної сили над законами, а також, враховуючи п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітейсиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», то застосування при виплаті випускної допомоги неповнолітній ОСОБА_2, позбавленої батьківського піклування, відповідачем було неправомірно виплачено суму такої допомоги на підставі положень п.13.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» в сумі 42,50 гривень, замість передбаченого ч. 7 ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» розміру, що повинен бути не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, який встановлений Законом України про державний бюджет на відповідний рік.

Суд також зазначає, що в Постанові Кабінету Міністрів України N 226 від 5 квітня 1994 року визначається лише імперативний обовязок сплатити грошову допомогу у розмірі, який би був не менший ніж 2,5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За таких підстав, сплата грошової допомоги у розмірі, не меншому ніж шість прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, як то визначено в ст. 8 «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», на думку суду, не тільки відповідає нормам Конституції України, Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а і не суперечить вимогам Постанови Кабінету Міністрів України N 226 від 5 квітня 1994 року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року по 31 серпня 2015 року становить 1286,00 гривень.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 31.08.2015 року закінчила своє навчання у Часовоярській спеціальный загально-освітній школі - інтернаті № 8 Донецької обласної ради та у звязку з викладеним, відповідно до вимог ст. 8 Закону має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, що дорівнює відповідно 7 716 гривень (1286 х 6= 7716).

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо права неповнолітньої ОСОБА_2 на отримання одноразової грошової допомоги лише при працевлаштуванні після закінчення закладу для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, оскільки Закон України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» не містить розмежування проведення виплати в розмірі не менше 6-ти мінімальних прожиткових мінімумів таким дітям, як зазначено у ч. 7 ст. 8 вказаного закону, на таку виплату при продовженні навчання та при працевлаштуванні, як наведено у постанові Кабінету Міністрів України № 266, а лише надає право Кабінету Міністрів України, як зазначено у ст.ст. 25 та 39-9 Закону, встановлювати та затверджувати порядок відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа, в тому числі в частині виплат, передбачених ч. 7 ст. 8 Закону.

Таким чином ст.8 Закону чітко встановлює, що усі випускники навчальних закладів із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, повинні бути забезпечені за рахунок такого навчального закладу одноразовою грошовою допомогою в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для осіб відповідного віку, незалежно від того продовжують вони далі навчання у іншому закладі або працевлаштуються.

Пунктом 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини забезпечується право людини на справедливий судовий розгляд.

Відповідно вказане право закріплене також у Конституції України у ст.55, де зокрема зазначається, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Одним з принципів адміністративного судочинства є верховенство права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач при нарахуванні одноразової грошової допомоги діяв у порушення норм Конституції та вимог «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», а тому позов в частині визнання протиправною бездіяльність Часовоярської ЗОШІ № 8 Донецької обласної ради щодо невиплати неповнолітній дитині, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразової грошової допомоги згідно вимог ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» є таким, що підлягає задоволенню.

При цьому, вимоги прокурора в частині зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити конкретно визначену суму грошей є некоректним та не відповідає положенням, закріпленим у ч.7 ст. 8 Закону, а також виходить за межі повноважень прокурора та суду при вирішенні наявного спору, оскільки такими функціями наділений лише відповідач, як суб'єкт владних повноважень. Тому суд, виходячи з приписів ст.11 КАС України, приймає судове рішення про зобовязання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу в розмірі не менше шести прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», з відрахуванням проведених їй виплат. Позовні вимоги підлягають задоволенню.

За ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На підставі ч.1 ст.100 КАС України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Суд приймаючи до уваги клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду з позовом, враховуючи, що судом було встановлено порушення законних прав ОСОБА_2, яка є особою позбавленою батьківського піклування у неповнолітньому віці, що було виявлено лише після проведення відповідної перевірки законності дій відповідача органами прокуратури, то у сукупності наведені обставини свідчать, що причини пропуску строку, передбаченого ст. 99 КАС України, звернення до адміністративного суду є поважними.

Відповідно до ч.1 ст.267 КАС суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобовязати субєкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 09.01.2013 року «Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення субєктом владних повноважень» встановити судовий контроль за виконанням рішення субєктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може під час прийняття постанови у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобовязання надати звіт про виконання судового рішення. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне зобовязати відповідача Часовоярську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат № 8 Донецької обласної ради в десятиденний строк з дня набрання постановою законної сили надати до суду звіт про виконання судового рішення в частині здійснення виплат.

Згідно із ст. 87 КАСУ України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1378 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № 2335 від 28.09.2016 року (арк.с.28). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої останнім суми судового збору.

Керуючись вимогами ст.ст. 55, 121 Конституції України, ст.ст. 2, 4, 6, 18, 99, 100, 87, 94, 104, 105, ч.2 ст. 60, 267 КАС України, ст.ст. 2, 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», ст. 8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», суд-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов заступника керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, ОСОБА_2 до Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи інтернат № 8 Донецької обласної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державний навчальний заклад «Краматорське вище професійне торгово-кулінарне училище» про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 8 Донецької обласної ради щодо невиплати неповнолітній дитині, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, одноразової грошової допомоги згідно вимог ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування».

Зобовязати Часовоярську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат № 8 Донецької обласної ради, що розташована за адресою: 84552, Донецька область, м. Часів Яр, вул. Ціолковського, буд.1, , нарахувати та виплатити її випускниці з числа дітей позбавлених батьківського піклування - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: 84510, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Ювілейна, 10, ІПН НОМЕР_1, одноразову грошову допомогу в розмірі шести прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», з відрахуванням проведених ОСОБА_2 виплат.

Стягнути з Часовоярської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату № 8 Донецької обласної ради () за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь прокуратури Донецької області (р/р № 6251, Держказначейська служба України, МФО 850172, , отримувач прокуратура Донецької області) судовий збір в розмірі 1378,00 /одна тисяча триста сімдесят вісім/ грн.

На підставі ст. 163, ч.1 ст. 267 КАС України зобовязати відповідача - Часовоярську спеціальну загальноосвітню школу-інтернат № 8 Донецької обласної ради в десятиденний строк з дня набрання постановою законної сили надати до суду звіт про виконання зазначеного судового рішення.

Постанова ухвалена судом в нарадчій кімнаті 10.11.2016 року, вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 10.11.2016 року. Повне судове рішення оформлено та підписано суддею 11.11.2016 року.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Л