Справа № 816/1597/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1597/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Канигіної Т.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Скорика С.В.,

представника позивача - Смольського Ю.С.,

представника відповідача - Дудника В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом

позивача Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат"
до відповідача Полтавської митниці Державної фіскальної служби
про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2016 року Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі - позивач, ПрАТ "Полтавський ГЗК") звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці Головного управління Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач, Полтавська митниця) про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації від 25.08.2016 № 806010002/2016/00028.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що для митного оформлення ввезеного товару із застосуванням преференцій зі сплати мита митному органу подано сертифікат EUR.1, встановленої форми, проте, відповідач безпідставно залишив вказаний сертифікат поза увагою та протиправно відмовив у митному оформленні товару із застосуванням преференцій зі сплати мита.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач вказав, що позивачем до митного контролю подана митна декларація, складена з помилками, у зв'язку із чим Полтавською митницею правомірно оформлено картку відмови у митному оформленні товару.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.12.2013 між ВАТ "Полтавський ГЗК" (покупець) та "TRANSITYRE B.V." (продавець), Нідерланди укладено довгостроковий договір поставки шин №TSTH-FPM/2014-18, з додатками та додатковими угодами від 30.01.2015 № 4, від 15.06.2016 №8 /а.с. 41-73/.

За мультимодальним транспортним коносаментом від 18.07.2016 В/L ВILRIG продавець здійснив поставку позивачу пневматичних шин з ущільнюючими кільцями - 6 пакунків /а.с. 30/.

Відповідно до інвойсу від 26.07.2016 № 12413757 кількість та ціна товару, включаючи транспортування, страхування, упаковку та маркування, становлять шість одиниць товару по ціні 19200,00 EUR за одну штуку, на загальну суму 115200,00 EUR, крім того вартість фрахту - 7770,00 EUR та страховка - 24,00 EUR, всього - 122994,00 EUR /а.с. 31-36/.

До митного поста "Кременчук" Полтавської митниці ПрАТ "Полтавський ГЗК" подано митну декларацію від 23.08.2016 №806010002/2016/201912 /а.с. 19-21/ з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару: шини гумові, нові, для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121: а/шина "Michelin" 40.00 R57 XDR2 В4 Е4R ТL ** - 6 шт., пневматичні, безкамерні, радіальні, спеціальні, крупногабаритні, позашляхові, малюнок протектору не типу "ялинка", з одним ущільнюючим кільцем (6 шт.). Шини призначені для великовантажних кар'єрних автосамоскидів HITACHI ЕН3500АСІІ, вантажопідйомністю 185 тн, мають сверхглибокий протектор для кам'янистого ґрунту.

У графі 36 митної декларації декларантом вказана преференція за кодом 410, яка звільняє від сплати мита із застосуванням сертифіката форми EUR. 1.

Полтавською митницею виписана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 25.08.2016 №806010002/2016/00028 із вказівкою на неможливість застосування преференційного режиму /а.с. 26-27/.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

Підставою для відмови у митному оформленні товару у картці відмови від 25.08.2016 №806010002/2016/00028 Полтавською митницею зазначено: відповідно до Протоколу 1 до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, преференційний режим не може бути застосований у зв'язку з тим, що сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №А3833344 від 21.07.2016 не відповідає зразку, наведеному в додатку № ІІІ до Протоколу І, а саме: вага брутто зазначена в графі 9 не відповідає даним, зазначеним у графі 35 МД; порушено вимоги статей 257, 266 Митного кодексу України та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіна від 30.05.2012 №651, у частині заявлення точних відомостей у гр. 44 МД - неправильно зазначено дату документа під кодом 9000 "інші некласифіковані документи" №2016-08/313 від 02.08.2016, необхідно №2016-08/313 від 22.08.2016.

Згідно із частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Як вищезазначено, з метою митного оформлення товару: а/шина "Michelin" 40.00 R57 XDR2 В4 Е4R ТL **, придбаного у "TRANSITYRE B.V.", ПрАТ "Полтавський ГЗК" подано до митного поста "Кременчук" Полтавської митниці митну декларацію від 23.08.2016 №806010002/2016/201912 /а.с. 19-21/ із товаросупровідними та комерційними документами.

У графі 36 митної декларації декларантом вказана преференція за кодом 410, яка звільняє від сплати мита із застосуванням сертифіката форми EUR.1.

Згідно з частиною п'ятою статті 280 Митного кодексу України ввізне мито є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом.

До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Частиною першою статті 281 цього Кодексу передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори.

При цьому, статтею 43 указаного Кодексу передбачено, що документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 44 Митного кодексу України у разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов'язково на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Законом України від 16.09.2014 № 1678-VII ратифіковано Угоду про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угода).

Згідно з умовами вказаної Угоди її Сторони поступово створюють зону вільної торгівлі товарами, що походять з територій Сторін. Для цього кожна Сторона зменшує або скасовує ввізне мито на товари, що походять з іншої Сторони, відповідно до Графіків, встановлених у Додатку I-A до цієї Угоди.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою отримання преференційного режиму для підтвердження країни походження товару позивачем подано до Полтавської митниці сертифікат про походження товару форми EUR.1 №А3833344 від 21.07.2016, країна видачі - Іспанія /а.с. 74-75/.

У Додатку III до Протоколу 1 Угоди подано зразок сертифікату з перевезення товару та порядок його застосування. Згідно з вимогами цього додатку в графі 9 зазначається "Повна маса (кг) або інші виміри (літри, м3 і т.ін.)".

Згідно з письмовими поясненнями позивача продавець "TRANSITYRE B.V MICHELIN EXPORT FACILITEES" у сертифікаті про походження товару зазначив дійсну вагу шин, яка визначена контрактом та іншими документами.

При цьому, шини марки "Michelin" 40.00 R57 розміщуються в морських контейнерах і транспортуються водним транспортом у Латвію, де перевантажуються в залізничні вагони і відправляються в Україну. При навантаженні шин у залізничні вагони їх закріплюють спеціальним реквізитом для збереження товару при транспортуванні.

Судом встановлено, що у залізничній накладній від 11.08.2016 № 01328579 /а.с. 28/ указано вагу товару всього 22889 кг, з них 6 місць - 21389 кг та 1500 кг.

Згідно з листом від 18.08.2016 № 2016-08/298 /а.с. 84/ ТОВ "Мішлен Російська компанія з виготовлення шин", яке уповноважене від імені Michelin вести ділову переписку із ПрАТ "Полтавський ГЗК" /а.с. 86-87/, у залізничній накладній від 11.08.2016 № 01328579 /а.с. 28/ указана вага реквізиту для кріплення - 1500 грн.

Отже, на момент видачі сертифікату про походження товару форми EUR.1 №А3833344 від 21.07.2016 вага 6 одиниць гумових шин складала 21389 кг та вже при навантаженні шин у залізничні вагони їхня вага збільшилась на 1500 кг за рахунок закріплення спеціальним реквізитом, відповідно, у залізничній накладній на вагон вказано вагу брутто 22889 кг (21389 кг шини і 1500 кг реквізиту для закріплення).

Указана маса брутто 22889 кг та маса нетто 21389 кг відображені у гр. 35 та гр. 38 митної декларації, відповідно.

У сертифікаті форми EUR.1 зазначена вага шин 21389 кг, яка відповідає вазі в графі 38 митної декларації.

Суд зазначає, що сертифікат про походження товару форми EUR.1 №А3833344 від 21.07.2016 відповідає зразку, наведеному в додатку № ІІІ до Протоколу І Угоди.

При цьому, у Додатку III до Протоколу 1 Угоди не встановлено вимогу про відповідність графи 9 сертифікату форми EUR.1 графі 35 або графі 38 митної декларації, на чому наполягає відповідач. Також, відповідачем не обґрунтовано, якими нормативно-правовими актами встановлена вимога про відповідність графи 9 сертифікату EUR.1 графі 35 митної декларації.

Крім того, визначення загальної ваги товару виробником не суперечить вазі, указаній у митній декларації, адже закріплення виробу при перевезенні у залізничному вагоні та зміна ваги брутто при цьому не змінює країну походження. Також це не змінює графу 9 сертифікату, загальна вага товару в якій ідентифікує товар.

Неповнота у заповненні сертифіката, будь-які розбіжності про країну проходження товару в сертифікаті походження чи інших документах відсутні.

Отже, доводи відповідача про невідповідність сертифікату про походження товару форми EUR.1 №А3833344 від 21.07.2016 зразку, наведеному в додатку № ІІІ до Протоколу І Угоди, є необґрунтованими та безпідставними.

Для надання товару режиму вільної торгівлі єдиним документом, що свідчить про країну походження товару є сертифікат про походження товару, виданий уповноваженим органом держави вивезення.

У цьому випадку таким документом для ввезеного товару "Шини гумові, нові, для вантажних автомобілів" є сертифікат про походження товару форми EUR.1 №А3833344 від 21.07.2016.

Таким чином, сертифікат про походження товару форми EUR.1 №А3833344 від 21.07.2016 оформлений належним чином, містить достовірні відомості та підтверджує країну походження товару (Іспанія).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність висновків відповідача про неправомірне застосування позивачем преференційного режиму на підставі сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №А3833344 від 21.07.2016.

Крім того, підставою для відмови у митному оформленні товару в картці відмови від 25.08.2016 №806010002/2016/00028 Полтавською митницею зазначено про порушення вимог статей 257, 266 Митного кодексу України та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіна від 30.05.2012 №651, у частині заявлення точних відомостей у гр. 44 МД - неправильно зазначено дату документа під кодом 9000 "інші некласифіковані документи" №2016-08/313 від 02.08.2016, необхідно №2016-08/313 від 22.08.2016.

Згідно з гр. 44 митної декларації від 23.08.2016 №806010002/2016/201912 для митного оформлення ПрАТ "Полтавський ГЗК" подано, серед інших, документи під кодом 9000 "інші некласифіковані документи", зокрема лист відправника № 2016-08/313 від 02.08.2016.

У матеріалах справи міститься лист ТОВ "Мішлен Російська компанія з виготовлення шин" від 22.08.2016 № 2016-08/313 /а.с. 85/, тобто в гр. 44 МД декларантом допущено помилку у написанні дати листа, а саме: замість "22.08.2016" вказано - "02.08.2016".

Відповідач стверджує, що ПрАТ "Полтавський ГЗК" допущено порушення статей 257, 266 Митного кодексу України та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Мінфіна від 30.05.2012 №651, у частині заявлення точних відомостей у гр. 44 МД .

Проте суд зазначає, що вказана помилка декларанта не впливає на ідентифікацію цього листа, оскільки серед документів, доданих до декларації, інший документ із зазначеним номером відсутній. Також указана помилка жодним чином не впливає на ідентифікацію самого вантажу.

У картці відмови відсутні посилання на наявність у митній декларації невідповідностей чи розбіжностей у зазначенні точних відомостей про товар, мету його переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення його митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, помилка, допущена декларантом у гр. 44 митної декларації щодо зазначення дати листа у переліку документів під кодом "9000", не впливає на результат митного оформлення.

Враховуючи вищевикладене, картка відмови в прийнятті митної декларації Полтавської митниці Державної фіскальної служби від 25.08.2016 № 806010002/2016/00028 є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на викладене, відповідач як суб'єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій та рішень, не довів суду правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" до Полтавської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації Полтавської митниці Державної фіскальної служби від 25.08.2016 № 806010002/2016/00028.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці Державної фіскальної служби () на користь Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень нуль копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 01 листопада 2016 року.

Суддя Т.С. Канигіна