Справа № 809/38/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року № 876/6256/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року в адміністративний справі за позовом Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок до Національного банку України, треті особи: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк», Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» про визнання протиправною бездіяльності,

встановив:

У січні 2016 року позивач Івано-Франківська обласна організація УТМР звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача НБУ, в якому просив визнати протиправною бездіяльність НБУ в період листопада 2013 року - лютого 2014 року щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Брокбізнесбанк», що призвело до спричинення матеріальної шкоди позивачу в сумі 1093261,83 грн..

В обґрунтування позову покликався позивач на те, що відповідачем НБУ було порушено вимоги законодавства щодо строків проведення інспекційних планових перевірок ПАТ «Брокбізнесбанк», оскільки у 2013 році таку перевірку вперше проведено більше ніж за 5 останніх років (60 місяців), хоча такі перевірки повинні проводитись не рідше одного разу на 36 місяців. Несвоєчасне проведення перевірки мало наслідком несвоєчасне виявлення допущених порушень у ПАТ «Брокбізнесбанк» та не застосування НБУ негайних і адекватних засобів впливу до цього банку. Крім цього, після закінчення перевірки 15.11.2013 року відповідач лише 19.02.2014 року направив ПАТ «Брокбізнесбанк» інформацію про результати інспектування із зазначенням виявлених порушень та про незадовільний фінансовий стан банку. Внаслідок такої бездіяльності НБУ позивач не володів інформацією про дійсний фінансовий стан ПАТ «Брокбізнесбанк» і уклав із цим банком договори банківського строкового вкладу від 13.01.2014 року і від 21.02.2014 року на загальну суму 1000000 грн.. Оскільки 28.02.2014 року ПАТ «Брокбізнесбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних і запроваджено тимчасову адміністрацію, а із 11.06.2014 року розпочато процедуру ліквідації банку, тому позивач не може отримати залишок коштів на вказаних банківських рахунках у розмірі 1093261,83 грн.. Таким чином, на думку позивача, у зв'язку із протиправною бездіяльністю відповідача завдано позивачу матеріальної шкоди у розмірі вказаної суми залишку грошових коштів.

Відповідач НБУ позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 29.07.2016 року не погодився позивач Івано-Франківська обласна організація УТМР та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена постанова суду є необгрунтована, винесена з порушенням вимог матеріального права та з помилковим з`ясуванням обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції встановлюючи відсутність підстав для визнання дій відповідача протиправними не врахував, що інспекційна планова перевірка Національним банком банку/філії іноземного банку здійснюється не частіше одного разу на рік та не рідше одного разу на 36 місяців з дня останньої планової інспекційної перевірки. Судом безпідставно прийнято обгрунтування відповідача про те, що ПАТ «Брокбізнесбанк» неодноразово звертався до НБУ з проханням про перенесення проведення такої перевірки, які були задоволені Національним банком, оскільки вказані обставини не є підставою для невиконання вимог чинного законодавства України. Твердження суду першої інстанції про відсутність порушень прав позивача бездіяльністю відповідача не відповідає дійсності. Відповідачем з порушенням строків надано результати перевірки, що була проведена 15.11.2013 року. 13.01.2014 року та 21.02.2014 року позивач уклав з ПАТ «Брокбізнесбанк» договори банківського вкладу на суму один мільйон гривень. Оскільки, відповідач провівши перевірку банківської установи не попередив керівництво останньої про виявлені дані негативних фінансових показників банку, який в свою чергу продовжував залучати кошти на депозит. Відповідач порушив встановлені Положенням про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS строки повідомлення ПАТ «Брокбізнесбанк» про встановлений за результатами інспекційної перевірки рейтинг банку. З моменту закінчення інспекційної перевірки 15.11.2013 р. до моменту прийняття рішення Комісією з питань нагляду та регулювання діяльності банків НБУ «Про зупинення здійснення окремих видів здійснюваних ПАТ «Брокбізнесбанк» операцій» від 12.02.2014 р. № 65/БТ, а також складення відповідачем листа ПАТ «Брокбізнесбанк» про результати інспектування 14.02.2014 р., пройшло майже 3 місяці, а отже є всі підстави для визнання протиправною бездіяльності НБУ в період листопада 2013 року - лютого 2014 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 29.07.2016 року та прийняти нову постанову, якою задоволити позовні вимоги.

Відповідач НБУ і треті особи заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просять оскаржену постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, які з'явились в засідання суду апеляційної інстанції та взяли участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач Івано-Франківська обласна організація УТМР 13.01.2014 р. та 21.02.2014 р. уклав із ПАТ «Брокбізнесбанк» договори банківського строкового вкладу «Стандарт» №243 та №261 відповідно з 13.01.2014 р. по 16.04.2014 р. на суму 300000 грн. та з 21.02.2014 р. по 26.08.2014 р. на суму 700000 грн. (а.с. 14, 18 Т.1).

28.02.2014 року правлінням НБУ прийнято постанову №107 про віднесення ПАТ «Брокбізнесбанк» до категорії неплатоспроможних. Того ж дня виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №9 про початок процедури виведення ПАТ «Брокбізнесбанк» з ринку та здійснення тимчасової адміністрації (а.с. 135, 137 Т.1).

11.03.2014 року позивач звернувся до Івано-Франківського обласного відділення АТ «Брокбізнесбанк» із заявою №01-29 про дострокове розірвання договорів банківського строкового вкладу «Стандарт» №243 від 13.01.2014 р. та № 261 від 21.02.2014 р., на що отримав відповідь № 287/045іф від 19.03.2014 року про те, що ПАТ «Брокбізнесбанк» віднесений до категорії неплатоспроможних та прийнято рішення щодо запровадження тимчасової адміністрації, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку (а.с. 23, 24 Т.1).

03.06.2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 42 про продовження повноважень на тимчасову адміністрацію ПАТ «Брокбізнесбанк». 10.06.2014 р. правлінням НБУ винесено постанову №339 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк». 11.06.2014 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийняв рішення №45 про початок ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію (а.с. 139-142 Т.1).

11.06.2014 року за результатами взаємозвірки встановлено залишок грошових коштів позивача в ПАТ «Брокбізнесбанк» в сумі 1093261,83 грн. (а.с. 22 Т.1).

Позивач звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Брокбізнесбанк» з заявами № 01-58 від 18.06.2014 року про визнання вимог кредитора Івано-Франківської обласної організації УТМР та № 01-60 від 27.06.2014 р. про визнання позивача кредитором. У відповідь, 28.10.2014 року позивача повідомлено листом №7/352-кр, що його грошові вимоги акцептовано в сумі 1093261,83 грн. та його вимоги будуть задовольнятися в 7 чергу (а.с. 25-27 Т.1).

21.05.2015 року ВДФ гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №103 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» до 10.06.2016 року включно, а 02.06.2016 року ВДФ гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №896 про продовження строків здійснення процедури ліквідації АТ «Брокбізнесбанк» та делегування повноважень ліквідатора до 10.06.2018 року (а.с. 143 Т.1, 148 Т.4).

У відповідь на своє звернення від 23.10.2015 р. позивач отримав лист від ПАТ «Брокбізнесбанк» №7620 від 12.11.2015 року з інформацією, що позивач затверджений в реєстрі акцептованих вимог кредиторів АТ «Брокбізнесбанк» в сумі 1093261,83 грн., які будуть задовольнятися в 7 чергу. Також повідомлено, що фондом здійснюється часткове задоволення вимог кредиторів: позачергове задоволення вимог НБУ, задоволення вимог третьої черги, а саме Фонду гарантування (а.с. 30 Т.1).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено протиправної бездіяльності відповідача, яка б призвела до порушення прав позивача Івано-Франківської обласної організації УТМР.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до абз.1 ст.2 Закону України «Про Національний банк України», Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі. Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.

Національний банк України, згідно з ст. 7 вказаного Закону, виконує, зокрема наступні функції: встановлює для банків правила проведення банківських операцій, бухгалтерського обліку і звітності, захисту інформації, коштів та майна; здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі; здійснює державне регулювання та нагляд у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення за небанківськими фінансовими установами-резидентами, які є платіжними організаціями та/або членами/учасниками платіжних систем у частині надання ними фінансової послуги щодо переказу коштів на підставі відповідних ліцензій, зокрема Національного банку України (крім операторів поштового зв'язку в частині здійснення ними переказу коштів).

Стаття 55 ЗУ «Про Національний банк України» встановлює, що головна мета банківського регулювання і нагляду - це безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів. Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.

Згідно з приписами ст. 67 Закону України «Про банки і банківську діяльність», метою банківського нагляду є стабільність банківської системи та захист інтересів вкладників і кредиторів банку щодо безпеки зберігання коштів клієнтів на банківських рахунках. Наглядова діяльність Національного банку України охоплює всі банки, їх відокремлені підрозділи, афілійованих та споріднених осіб банків, банківські групи, учасників банківських груп на території України та за кордоном, установи іноземних банків в Україні, а також інших юридичних та фізичних осіб у частині дотримання вимог цього Закону щодо здійснення банківської діяльності. Національний банк України здійснює банківський нагляд у формі інспекційних перевірок та безвиїзного нагляду.

Абзацом 1 ст. 73 цього Закону передбачено, що у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об'єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об'єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу, до яких належать: 1) письмове застереження; 2) скликання загальних зборів учасників, ради банку, правління банку; 3) укладення письмової угоди з банком, за якою банк чи визначена угодою особа зобов'язується вжити заходів для усунення порушень, поліпшення фінансового стану банку, підвищення ефективності функціонування та/або адекватності системи управління ризиками тощо; 4) зупинення виплати дивідендів чи розподілу капіталу в будь-якій іншій формі; 5) встановлення для банку підвищених економічних нормативів; 6) підвищення резервів на покриття можливих збитків за кредитами та іншими активами; 7) обмеження, зупинення чи припинення здійснення окремих видів здійснюваних банком операцій, у тому числі операцій із пов'язаними з банком особами; 8) заборона надавати бланкові кредити; 9) накладення штрафів; 10) тимчасова, до усунення порушення, заборона використання власником істотної участі у банку права голосу (тимчасова заборона права голосу); 11) тимчасове, до усунення порушення, відсторонення посадової особи банку від посади; 11-1) позбавлення генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій; 12) віднесення банку до категорії проблемного або неплатоспроможного; 13) відкликання банківської ліцензії та ліквідація банку.

Підстави і порядок запровадження Національним банком особливого режиму контролю за діяльністю банків і філій іноземних банків, застосування заходів впливу, фінансових санкцій за порушення банками, філіями іноземних банків та іншими особами, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку, банківського законодавства та нормативно-правових актів Національного банку регулюється Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженим Постановою Правління Національного банку України 17.08.2012 р. № 346 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.09.2012 р. за № 1590/21902, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Положення №346).

Пунктом 3.1 глави 3 розділу І Положення №346 встановлено, що Національний банк застосовує заходи впливу за порушення банками, їх відокремленими підрозділами, філіями іноземних банків, банківськими групами, відповідальними особами банківських груп, іншими учасниками банківських груп чи іншими особами, які є об'єктом перевірки Національного банку згідно із Законом про банки (далі - банки), банківського законодавства на підставі результатів (матеріалів): інспекційних перевірок діяльності банків; перевірок банків та/або безвиїзного нагляду з питань фінансового моніторингу; безвиїзного банківського нагляду за діяльністю банків; аналізу дотримання банками вимог банківського законодавства з використанням статистичної звітності, щомісячних і щоденних балансів тощо; перевірок діяльності банків аудиторськими фірмами, які мають право відповідно до законодавства України на проведення аудиторських перевірок банків; перевірок дотримання банками валютного законодавства; контролю за усуненням банками виявлених у їх діяльності порушень, відповідністю ділової репутації керівників банків вимогам законодавства України.

Згідно з абзацами 1, 2, 3, 6 ст. 71 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», кожний банк є об'єктом інспекційної перевірки уповноваженими Національним банком України особами. Перевірки здійснюються з метою визначення рівня безпеки і стабільності операцій банку, достовірності звітності банку і дотримання банком законодавства України про банки і банківську діяльність, а також нормативно-правових актів Національного банку України. Перевірка банків здійснюється відповідно до плану, затвердженого Національним банком України. Планова перевірка здійснюється не частіше одного разу на рік. Національний банк України може прийняти рішення про проведення позапланової перевірки банку при наявності обґрунтованих підстав. Таке рішення має бути підписане Головою Національного банку України або уповноваженою ним особою.

Процес планування та проведення інспектування службою банківського нагляду та уповноваженими Національним банком України особами банків, філій іноземних банків та інших осіб, які охоплюються наглядовою діяльністю Національного банку регулює Положення про планування та порядок проведення інспекційних перевірок, затверджене Постановою Правління Національного банку України 17.07.2001 р. № 276 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 13.10.2011 р. № 366) зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.08.2001 р. за № 703/5894 (далі - Положення №276).

Згідно п. 1.5 глави І Положення №276, інспекційні перевірки банків, їх відокремлених підрозділів та філій іноземного банку здійснюються відповідно до плану інспекційних перевірок. Планування інспекційних перевірок інших об'єктів здійснюється в разі потреби.

Відповідно до п. 1.11 глави І Положення №276, планова перевірка банку/філії іноземного банку проводиться не рідше одного разу на 36 місяців з дня останньої планової інспекційної перевірки.

З наведених правових норм видно, що інспекційна планова перевірка Національним банком банку/філії іноземного банку здійснюється не частіше одного разу на рік та не рідше одного разу на 36 місяців з дня останньої планової інспекційної перевірки.

Згідно з п.1.6 Положення №276 датою, з якої починається відлік річного строку для визначення початку наступної планової інспекційної перевірки, є дата закінчення попередньої планової інспекційної перевірки, що зазначена в посвідченні на право проведення цієї перевірки. Період інспектування, який вже підлягав перевірці, не включається до періоду наступної перевірки з питань, що були охоплені попередньою перевіркою.

З матеріалів справи, зокрема Звіту інспектування банку-юридичної особи ПАТ «Брокбізнесбанк», видно, що планове інспектування уповноваженими особами відповідача проведено за період з 01.07.2008р. по 01.08.2013 р.. При цьому, протягом 2009-2011 років інспекційних перевірок у ПАТ «Брокбізнесбанк» не планувалось.

Таким чином, зважаючи на те, що інспекційна планова перевірка ПАТ «Брокбізнесбанк» проведена уповноваженими особами відповідача більше ніж за 5 років (60 місяців), тобто, в контексті вимог п. 1.6 Положення № 276, фактично проведена вперше за такий період, тому, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача про протиправну бездіяльність відповідача щодо порушення строків проведення інспекційної планової перевірки ПАТ «Брокбізнесбанк».

Крім цього, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до ч.7 ст.19 ГК України, суб'єкт господарювання має право на одержання інформації про результати інспектування і перевірок його діяльності не пізніш як через тридцять днів після їх закінчення, якщо інше не передбачено законом.

Матеріалами справи підтверджується, що інспектування ПАТ «Брокбізнесбанк» за період з 01.07.2008 по 01.08.2013 проведено фахівцями Департаменту інспектування Національного банку України у період з 27.08.2013р. по 15.11.2013р., про результати якої було відповідачем повідомлено ПАТ «Брокбізнесбанк» листом від 14.02.2014 № 42-011/6573/БТ, який отриманий ПАТ «Брокбізнесбанк» 19.02.2014 за вх. № 10-БТ, що підтверджується відповідною відміткою на такому документі.

Тобто, з моменту закінчення перевірки - 15.11.2013 р., до моменту отримання ПАТ «Брокбізнесбанк» інформації про результати інспектування і перевірки його діяльності - 19.02.2014 р., пройшло більше ніж три місяці, що є порушенням вимог ч.7 ст.19 ГК України, а тому колегія суддів вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо порушення строків надання ПАТ «Брокбізнесбанк» результатів перевірки.

Вказаним листом від 14.02.2014 № 42-011/6573/БТ відповідач за результатами інспектування також повідомив ПАТ «Брокбізнесбанк» про загальну рейтингову оцінку за системою CAMELS, а також рейтингові оцінки за складовими CAMELS.

За змістом п. 2 розділу I Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS, затвердженого постановою Правління НБУ від 8 травня 2002 року № 171, рейтинг банку доводиться Національним банком України до відома кожного окремого банку протягом 10 робочих днів після його погодження (затвердження) в порядку, визначеному в розділі III цього Положення. Банк має право використовувати інформацію про свій рейтинг на власний розсуд.

Згідно з п. 2 розділу III Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS рейтинг банку, встановлений за результатами інспекційної перевірки, яку проводять працівники територіального управління Національного банку, затверджується начальником територіального управління Національного банку (або його заступником) та надсилається окремим файлом електронною поштою не пізніше ніж через 14 робочих днів після закінчення інспекційної перевірки разом із супровідним інформаційним листом і звітом про інспекційну перевірку для їх погодження Департаментом інспектування та моніторингу банків.

Таким чином, відповідач також порушив встановлені Положенням про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS строки повідомлення ПАТ «Брокбізнесбанк» про встановлений за результатами інспекційної перевірки рейтинг банку, у зв'язку з чим являються обґрунтованими доводи позивача про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо порушення строків повідомлення банку про встановлення рейтингової оцінки за системою САМЕLS за результатами інспекційної перевірки за період з 01.07.2008р. по 01.08.2013р..

Вказаним вище листом від 14.02.2014 № 42-011/6573/БТ відповідач за результатами інспектування ПАТ «Брокбізнесбанк» повідомив останнього про те, що результати перевірки свідчать про незадовільний фінансовий стан банку враховуючи незадовільну якість активів та значний кредитний ризик, високий ризик ліквідності та операційний ризик, неспроможність активів генерувати дохід у обсягах, достатніх для підтримки капіталу та розвитку банку. За результатами перевірки встановлено порушення економічних нормативів (капіталу, ліквідності та кредитного ризику). Також перевіркою встановлені чисельні порушення банком вимог законодавчих та нормативних актів Національного банку України. На підставі викладеного, керуючись ст. 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вимогами Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, відповідач зобов'язав ПАТ «Брокбізнесбанк» розробити та протягом 10 календарних днів з дати отримання цього листа подати до Департаменту пруденційного нагляду проект письмової угоди, а також зобов'язав привести статистичну звітність у відповідність до вимог нормативно-правового акту відповідача на першу звітну дату після отримання звіту про інспектування. За результатами інспектування також встановлена загальна рейтингова оцінка за системою CAMELS - 4, рейтингові оцінки за складовими системи CAMELS наступні: достатність капіталу - 4; якість активів - 4; менеджмент - 3; надходження - 4; ліквідність - 4; чутливість до ринкових ризиків - 3.

Згідно з п.5 глави 1 розділу ІІ Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS, банк з рейтинговою оцінкою достатності капіталу 4 має значні проблеми, які призвели до того, що капітал неспроможний захистити банк від ризиків, пов'язаних з його операціями, має значні збитки від кредитних операцій та/або від операцій з цінними паперами, та/або валютних операцій, та/або його витрати значно перевищують доходи і мають тенденцію до зростання, банк має високий рівень негативно класифікованих активів (до 60 відсотків регулятивного капіталу з урахуванням резервів під ці активи). Банк може дотримуватися (за результатами безвиїзного нагляду) або не дотримуватися нормативів капіталу, але за результатами інспекційної перевірки очевидно те, що його капітал недостатній для покриття ризиків за активними операціями. Якщо керівництво та/або акціонери не зможуть вжити негайних заходів для виправлення недоліків і порушень, то банк може стати неплатоспроможним у найближчому майбутньому. Банк з рейтинговою оцінкою достатності капіталу « 4» потребує суворого контролю служби банківського нагляду щодо вжиття керівництвом та/або акціонерами банку відповідних заходів для покращання якості активів і підвищення рівня достатності капіталу.

Банк з рейтинговою оцінкою якості активів « 4» має значні недоліки в діяльності, які можуть призвести до суттєвого погіршення стану капіталу банку та його неплатоспроможності, якщо їх негайно не виправити. Активи банку з рейтинговою оцінкою якості активів « 4» мають одну або кілька з таких характеристик: обсяг нестандартних активів (у тому числі кредитів, крім класифікованих «під контролем») за результатами інспекційної перевірки продовжує зростати, призводить до зменшення регулятивного капіталу та може призвести до неплатоспроможності, якщо не вжити негайних заходів щодо виправлення ситуації; обсяг активів з негативною класифікацією з урахуванням сформованих резервів під ці активи наближається до граничного значення (співвідношення між обсягом негативно класифікованих активів з урахуванням резервів під ці активи та сукупними активами менше ніж 60 відсотків); обсяг нестандартних кредитів (особливо кредитів з негативною класифікацією) значно перевищує резерв для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями і становить загрозу капіталу; інші активи становлять загрозу втрати капіталу і можуть призвести до неплатоспроможності банку. Служба банківського нагляду має приділяти особливу увагу такому банку для того, щоб забезпечити негайні заходи щодо виправлення недоліків з боку його керівництва (пункт 5 глави 2 розділу ІІ Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS).

Банк з рейтинговою оцінкою менеджменту « 3» має суттєві недоліки, пов'язані з кількома факторами, наведеними в пункті 1 цієї глави. Потрібні дії служби банківського нагляду для того, щоб керівництво банку вжило заходів для усунення недоліків. Рейтингова оцінка менеджменту « 3» може свідчити про: негативну практику кредитування інсайдерів на більш сприятливих умовах; проведення операцій з порушенням вимог банківського законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку, внутрішньобанківських положень, незадовільне управління ризиками та планування діяльності банку, неналежне виконання банком правил проведення внутрішнього фінансового моніторингу та програм його здійснення, а також неадекватне реагування на негативні тенденції в економіці та/або незадовільні фінансові результати діяльності та невиконання вимог служби банківського нагляду (Пункт 4 глави 3 розділу ІІ Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS).

Банк з рейтинговою оцінкою надходжень « 4» має дуже великі проблеми з надходженнями. Банк може мати прибуток, однак недостатній для підтримки на потрібному рівні резервів під активні операції та забезпечення зростання рівня регулятивного капіталу відповідно до нормативних вимог, також значна питома вага витрат може бути, наприклад, за обслуговування субординованого боргу. Без негайних виправних заходів витрати (збитки) банку можуть зрости настільки, що це загрожуватиме його платоспроможності. За таких умов керівництво банку має вжити негайних заходів для підвищення та оптимізації рівня доходів, посилення контролю за витратами. Також потрібні рішучі дії служби банківського нагляду щодо поліпшення стану надходжень та запобігання втраті капіталу, у тому числі обмеження, зупинення або припинення проведення окремих видів здійснюваних банком операцій з високим рівнем ризику, та висунути керівництву банку вимоги щодо зменшення темпів зростання активів (крім зростання обсягу активів, що пов'язане зі збільшенням статутного капіталу) (пункт 4 розділу ІІ Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS).

Банк з рейтинговою оцінкою ліквідності « 4» має значні проблеми з ліквідністю, що вимагає негайних та рішучих дій служби банківського нагляду. Керівництву банку потрібно вжити заходів щодо зміцнення стану ліквідності для забезпечення виконання своїх грошових, короткострокових зобов'язань, збалансованості строків і сум активів та зобов'язань банку. Також воно має розпочати планування ліквідності з метою вирішення проблем, що пов'язані з короткостроковими та непередбаченими потребами в ліквідності (пункт 5 глави 5 розділу ІІ Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS).

Банк з рейтинговою оцінкою чутливості до ринкового ризику « 3» має неприйнятний рівень ринкового ризику, керівництво демонструє відсутність досвіду або знань і розуміння щодо визначення, вимірювання, здійснення моніторингу і контролю ринкових ризиків. Рейтингова оцінка чутливості до ринкового ризику « 3» означає, що примітивний підхід керівництва до управління ринковим ризиком призводить до частого перевищення лімітів (обмежень) та до отримання збитків за окремими операціями. Унаслідок відсутності досконалих (ефективних) процесів управління ринковим ризиком виникають негативні тенденції в операціях, що пов'язані з ринковим ризиком, а також сумніви щодо здатності керівництва негайно вирішити ці проблеми з метою запобігання впливу надмірного ринкового ризику на надходження або на економічну вартість капіталу. Тому потрібний посилений контроль з боку служби банківського нагляду з метою забезпечення належного вирішення керівництвом проблем банку (пункт 4 глави 6 розділу ІІ Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS).

Банки, які отримали комплексну рейтингову оцінку « 4» або « 5», мають серйозні проблеми, що вимагають ретельного нагляду і спеціальних оздоровчих заходів. Такі комплексні рейтингові оцінки вказують на те, що загальна платоспроможність банку під загрозою, потрібні негайні конкретні дії служби банківського нагляду. До банків, що отримали комплексні рейтингові оцінки « 3» або « 4», або « 5», застосовуються відповідні заходи впливу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку (пункти 4, 5 розділу І Положення про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS).

Відповідно до вищевказаного листа від 14.02.2014 р. № 42-011/6573/БТ рівень негативно класифікованих активів ПАТ «Брокбізнесбанк» становить 22,46%.

Згідно пункту 2.3 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 р. № 346, Національний банк має право прийняти рішення про скликання загальних зборів учасників банку в разі погіршення фінансового стану банку, зокрема якщо обсяг негативно класифікованих активів становить 20 відсотків і більше від загальної суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку. Негативно класифіковані активи складаються з наданих кредитів / фінансових зобов'язань, операцій з розміщення коштів на кореспондентських рахунках в інших банках, цінних паперів, що обліковуються в портфелях банку на продаж та до погашення, дебіторської заборгованості, що класифіковані за IV та V категоріями якості, цінних паперів, що обліковуються в торговому портфелі банку, за якими сума накопиченої уцінки перевищує 50 відсотків від вартості їх придбання (тобто балансової вартості цінних паперів без уключення накопиченої уцінки та нарахованих доходів за ними), уключаючи нараховані доходи за всіма цими операціями (далі - негативно класифіковані активи).

Заходи впливу, що застосовуються Національним банком до банків, мають бути адекватними конкретним порушенням, які ними були допущені. Вибір адекватних заходів впливу, які застосовуються до банків відповідно до банківського законодавства та цього Положення, має здійснюватися з урахуванням: характеру допущених банком порушень; причин, які зумовили виникнення виявлених порушень; загального фінансового стану банку; розміру можливих негативних наслідків для кредиторів і вкладників; інформації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) щодо порушення банками вимог, установлених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», результатів перевірки банків Фондом гарантування (пункт 3.2 Положення № 346).

Національний банк у разі здійснення банком операцій, які призвели до погіршення якості активів (у тому числі негативно класифіковані активи становлять 10 відсотків і більше від загальної суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку) та/або збитків за результатами фінансового року, та/або більше двох разів протягом місяця порушення нормативу миттєвої ліквідності (Н4), має право прийняти рішення про обмеження операцій у вигляді встановлення вимог щодо: укладання банком коштів у безризикові активи в розмірах та на умовах, передбачених пунктом 3.6 глави 3 цього розділу, та/або заборони на здійснення банком активних операцій з інсайдерами/пов'язаними особами банку, та/або заборони здійснення банком пасивних операцій з фізичними особами (заборони залучення вкладів), та/або заборони банку надавати своїм клієнтам фінансові послуги через юридичну особу - комерційного агента банку на підставі укладеного агентського договору (пункт 7.6 Положення № 346).

Національний банк має право прийняти рішення про заборону надавати бланкові кредити банку обсяг негативно класифікованих активів якого перевищує 10 відсотків суми активів, за якими має оцінюватися ризик та формуватися резерв згідно з нормативно-правовими актами Національного банку (пункт 8.1 Положення № 346).

Національний банк має право встановити особливий режим контролю за діяльністю банку й усуненням ним допущених порушень, який передбачає обмеження щодо діяльності банку шляхом призначення куратора банку (далі - особливий режим контролю). Національний банк для здійснення особливого режиму контролю одночасно з призначенням куратора банку може залучати фахівців з бухгалтерського обліку, юридичних питань, з питань платіжних систем, інформаційних технологій та з інших питань. Національний банк застосовує особливий режим контролю в разі наявності хоча б однієї з таких ознак: невиконання керівниками банку вимог Національного банку щодо усунення виявлених порушень; відсторонення керівників банків від посади; виявлення за результатами безвиїзного нагляду або інспекційної перевірки фактів здійснення ризикової діяльності, що загрожує інтересам вкладників та кредиторів, порушень банківського законодавства, а також одержання доходів із порушенням законодавства України, навіть якщо ці порушення не призвели до погіршення фінансового стану банку; виникнення реальної загрози невиконання банком своїх зобов'язань перед клієнтами і кредиторами; потреба в посиленому контролі за діяльністю банку з метою уникнення можливості невиконання банком своїх зобов'язань перед клієнтами та кредиторами; потреба в контролі за діяльністю банку протягом шести місяців із дня втрати ним статусу перехідного; наявність публічного конфлікту в керівництві банку (пункт 4.4 Положення № 346, у редакції на час проведення інспектування ПАТ «Брокбізнесбанк»).

Таким чином, зважаючи на, по-перше, встановлені у звіті інспектування численні порушення ПАТ «Брокбізнесбанк», по-друге, необхідність, в контексті загальної рейтингової оцінки ПАТ «Брокбізнесбанк» за системою CAMELS та рейтингових оцінок за складовими системи CAMELS, негайних конкретних дій служби банківського нагляду, потребу посиленого контролю з боку служби банківського нагляду з метою забезпечення належного вирішення керівництвом проблем банку, необхідність рішучих дій служби банківського нагляду щодо поліпшення стану надходжень та запобігання втраті капіталу, у тому числі обмеження, зупинення або припинення проведення окремих видів здійснюваних банком операцій з високим рівнем ризику та вжиття інших заходів, передбачених Положенням про порядок визначення рейтингових оцінок за рейтинговою системою CAMELS, по-третє, широкий спектр інструментів (заходів) впливу (реагування), який наявний у відповідача згідно з чинним законодавством України для реагування у подібних ситуаціях, натомість з моменту закінчення інспекційної перевірки 15.11.2013 р. до моменту прийняття рішення Комісією з питань нагляду та регулювання діяльності банків НБУ «Про зупинення здійснення окремих видів здійснюваних ПАТ «Брокбізнесбанк» операцій» від 12.02.2014 р. № 65/БТ, а також складення відповідачем листа ПАТ «Брокбізнесбанк» про результати інспектування - 14.02.2014 р., пройшло майже три місяці, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визнання протиправною бездіяльності Національного банку України в період листопада 2013 року - лютого 2014 року щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Брокбізнесбанк» на підставі проведеної перевірки та складеного Звіту про інспектування ПАТ «Брокбізнесбанк» за період з 01.07.2008р. по 01.08.2013р. та встановленої рейтингової оцінки САМЕLS.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними доводи відповідача про відсутність факту порушення прав позивача у розглядуваних правовідносинах, оскільки описана судом вище бездіяльність відповідача НБУ мала наслідком здійснення ПАТ «Брокбізнесбанк» діяльності щодо приймання грошових коштів за договорами строкового банківського вкладу, в тому числі від позивача Івано-Франківської обласної організації УТМР за договорами від 13.01.2014 року та від 21.02.2014 р., в умовах незадовільного фінансового стану банку, значного кредитного ризику, високого ризику ліквідності та операційного ризику, в ситуації порушення банком вимог законодавчих та нормативних актів.

Відносно доводів позивача про те, що протиправною бездіяльністю відповідача спричинено позивачу матеріальну шкоду в сумі 1093261,83 грн., суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки у розглядуваному адміністративному позові не заявлено позовних вимог про відшкодування в користь позивача шкоди, заподіяної протиправною бездіяльністю відповідача, як суб'єкта владних повноважень, тому відсутні підстави для встановлення у розглядуваній справі факту наявності чи відсутності такої шкоди, або причинного зв'язку між бездіяльністю і шкодою.

Таким чином, не підлягає до задоволення вимога позивача в частині формулювання щодо спричинення позивачу матеріальної шкоди в сумі 1093261,83 грн..

Відносно доводів відповідача про порушення позивачем строку звернення до адміністративного суду із розглядуваним позовом, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Матеріалами справи підтверджується, що в період березня 2014 року - листопада 2015 року позивач Івано-Франківська обласна організація УТМР здійснював листування із ПАТ «Брокбізнесбанк» та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк». Остання відповідь від ПАТ «Брокбізнесбанк» була за №7620 від 12.11.2015 року, надана на звернення позивача від 23.10.2015 р..

Даний адміністративний позов до суду подано позивачем 19.01.2016 року, що підтверджується штампом суду першої інстанції.

Таким чином, враховуючи зміст та обсяг взаємовідносин між позивачем і ПАТ «Брокбізнесбанк» за період березня 2014 року - листопада 2015 року, та момент коли позивач дізнався чи повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, являються безпідставними доводи відповідача про порушення позивачем 6-ти місячного строку звернення до адміністративного суду.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції від 29.07.2016 р. та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 122-1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок - задоволити частково.

Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 липня 2016 року в адміністративний справі за позовом Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок до Національного банку України про визнання протиправною бездіяльності - скасувати і прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок - задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Національного банку України в період листопада 2013 року - лютого 2014 року щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк».

У задоволенні решта позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст постанови виготовлено 09.11.2016 року.