Справа № 809/1391/16
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2016 р. Справа № 809/1391/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Матуляка Я.П.

Суддів: Лучко О.О.,

Боршовського Т.І.,

при секретарі Щербяк В.С.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_3

до відповідача: Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання незаконними та скасування постанов про зупинення виконавчого провадження від 04.10.2016 року ВП № 40553332, від 04.10.2016 року ВП № 40553439, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання незаконними дій та бездіяльності відповідача щодо виконання судового рішення, визнання незаконними актів державного виконавця та скасування постанов від 04.10.2016 року про зупинення виконавчих проваджень № 40553439 та № 40553332.

Заявою від 24.10.2016 року представник позивача змінив позовні вимоги та просив суд скасувати постанови про зупинення виконавчих проваджень № 40553439 та № 40553332 від 04.10.2016 року. Решту позовних вимог просив суд вважати такими, що не подані.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.09.2011 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесена постанова по справі № 2а-263/08/0970 за позовом ОСОБА_3, яка набрала законної сили 13.11.2012 року. 05.11.2013 року державним виконавцем за виконавчими листами № 2а-263/08/0970 винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 40553439 про стягнення з Івано-Франківської ОДА середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 134871,44 грн. та про відкриття виконавчого провадження № 40553332 про стягнення з Івано-Франківської ОДА моральної шкоди в сумі 10000,00 грн. В межах даних виконавчих проваджень відповідачем неодноразово допускались протиправні дії та рішення, які були оскаржені в судовому порядку. Вважає, що відповідачем в порушення вимог статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено оскаржувані постанови про зупинення виконавчих проваджень.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з мотивів викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча про час дату та місце розгляду справ був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 03.11.2016 року представник відповідача на адресу суду направила заяву в якій просила суд розгляд справи відкласти у зв'язку з неможливістю з'явитись в судове засідання.

Колегія суддів на підставі вимог частини 4 статті 128 КАС України, з урахуванням скорочених строків розгляду даної категорії справ, встановлених ст. 181 КАС України, а також зважаючи на те, що представник відповідача у своїй заяві не навів жодних причин неможливості прибуття в судове засідання, в задоволенні даного клопотання відмовила та ухвалила розгляд справи продовжити за такої явки сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача дослідивши матеріали адміністративного позову, судом встановлено наступне.

14.09.2011 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом винесена постанова по справі № 2а-263/08/0970, яка набрала законної сили 13.11.2012 року.

05.11.2013 року державним виконавцем за виконавчими листами № 2а-263/08/0970 винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 40553439 про стягнення з Івано-Франківської ОДА середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 134871,44 грн. та про відкриття виконавчого провадження № 40553332 про стягнення з Івано-Франківської ОДА моральної шкоди в сумі 10000,00 грн.

20.06.2014 року державним виконавцем винесені по цих двох виконавчих провадженнях постанови про повернення стягувачу виконавчого документу.

16.09.2014 року, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду по справі № 809/2114/14, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2015 року визнано протиправною бездіяльність Державної виконавчої служби України по виконанню виконавчих листів Івано-Франківського окружного адміністративного суду № №2а-263/08/0970 від 11.12.2012 року у виконавчих провадженнях № 40553439 та № 40553332. Визнано незаконними та скасовані постанови державного виконавця ДВС України по виконавчих провадженнях № 40553439 та № 40553332 про повернення стягувачу виконавчого документу.

24.07.2015 року державним виконавцем Департаменту ДВС України постановлені постанови про відновлення виконавчих проваджень № 40553439 та № 40553332.

20.11.2015 року державним виконавцем Департаменту ДВС України постановлені постанови про повернення виконавчих документів стягувачу.

Зазначені обставини встановлені постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.02.2016 року по справі № 809/4357/15, яка набрала законної сили (а.с.32-37). Цією ж постановою визнано протиправними та скасовано постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.11.2015 року у виконавчих провадженнях ВП № 40553439 та ВП №40553332.

На виконання зазначеної постанови суду 06.07.2016 року відповідачем поновлено вказані виконавчі провадження.

04.10.2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанови про зупинення виконавчих проваджень ВП № 40553439 та ВП № 40553332 (а.с.8, 9). Зазначені постанови прийняті на підставі пункту 18 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 18 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Тобто, обов'язковою умовою для застосування зазначеної норми є надіслання виконавчого документа до органів казначейства та лише у випадку передбаченому частиною 3 статті4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Згідно частини 3 статті4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Аналізуючи положення вищенаведеної норми, суд зазначає, що подання керівником відповідного органу державної виконавчої служби документів та відомостей, необхідних для перерахування стягувачу коштів, до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, можливе лише у випадку встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

В той же час, як зазначено судом вище, таких підстав не існувало, оскільки сам факт безпідставності повернення відповідачем позивачу виконавчих документів, неодноразово встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Більше того, слід зазначити, що положення статті4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" стосується стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи, а не - державних органів.

Як наслідок, суд зазначає, що відповідачем протиправно, в порушення вимог статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" було направлено до Державної казначейської служби України пакет документів, необхідний для перерахування коштів стягувачу. Та як наслідок, виносячи оскаржувані постанови, протиправно застосовано положення пункту 18 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку щодо підставності заявленого адміністративного позову, який підлягає до задоволення шляхом визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця від 04.10.2016 року про зупинення виконавчих проваджень № 40553439 та № 40553332.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Факт сплати позивачем судового збору у розмірі 1102,40 грн. підтверджується квитанцією № 42.43.1/3382 від 24.10.2016 року.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови про зупинення виконавчого провадження від 04.10.2016 року у виконавчих провадженнях ВП №40553439 та ВП №40553332.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (код 00015622) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Матуляк Я.П.

Судді: Лучко О.О.

Боршовський Т.І.

Постанова складена в повному обсязі 08.11.2016.