Справа № 2-а-246/10
Суддя: Кузюра В. О.
Дата ухвалення: 2010-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Бобровицький районний суд Чернігівської області
Справа № 2-а-246/2010 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2010 року Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі

головуючого-судді Кузюри В.О.

при секретарі Голуб Л.Л.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бобровиця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного Фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 18.11.2009 року звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного Фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області про зобов»язання відповідача провести перерахунок щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, мотивуючи тим, що він має статус дитини війни та відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» і йому щомісячно повинна підвищуватися пенсія на 30 % мінімальної пенсії за віком».

Державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені ч.2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно- правовими актами, розмір пенсії протиправно не підвищувався на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Всупереч положень ст. 22 Конституції України, якими передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод пунктом 41 розділу 11 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року положення ст. 6 Закону України « Про соціальний захист дітей війни» було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено.

Проте рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року дане положення було визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційним) та втратило свою чинність з дня його ухвалення . Таким чином відповідач зобов»язаний був здійснювати виплату допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009-2010 роки.

Просить поновити строк для звернення до суду, визнати відмову відповідача щодо виплати щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком неправомірною, та зобов»язати відповідача провести перерахунок та забезпечити виплату невиплачену соціальну допомогу за 2009,2010 роки без урахування виплаченої по день винесення рішення включно.

В судове засідання позивач не. з»явився, проте в своїй письмовій заяві просить справу розглянути без його участі, вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з»явився, проте надіслав письмову заяву в якій просить справу слухати в відсутність представника, вимоги не визнає, на обґрунтування заперечення додає їх письмовий текст та довідку про виплату надбавки.

Розглянувши матеріали позову та заперечення відповідача з доданими доказами, суд вважає , що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення .

Позивач відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є дитиною війни, тобто особою , якій на час закінчення Другої світової війни (2 вересня 1945 року) було менше 18 років, про ш;о свідчить і відмітка в пенсійному посвідченні (а. с. 4), обґрунтував свої вимоги.

Відповідно до ст. 99 ч. 2 КАС України встановлено шестимісячний термін звернення до адміністративного суду , якщо не встановлене інше і обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням того, що відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову щодо виплат, в зв»язку з пропуском позивачем строку на звернення до суду, а позивачем не підтверджено поважність причин пропуску , оскільки з моменту виплати пенсії без урахування її підвищення він повинен був дізнатися про порушення свого права, тому суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст.100 КАС України відмовити в задоволенні позову з 01.01.2009 по 17.05 2010 року .

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та до рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року дітям війни замість пенсії виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, а дітям війни, які є інвалідами в розмірі 50 % від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Як видно із заперечення та доданої до нього довідки управління ПФУ України в Бобровицькому районі позивачу виплачувалася надбавка, отже позивачем не може ставитися питання ш;одо відмови в виплаті, проте виплата проводилася в розмірі 10 % прожиткового мінімуму, що не відповідає положенням ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та рішення Конституційного суду від 22.05.2008 року, а тому пенсія з урахуванням передбаченої законом надбавки підлягає перерахуванню, а управління зобов»язане також забезпечити її виплату.

Керуючись ст.ст. 99, 100,160-163 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Зобов»язати управління Пенсійного фонду України в Бобровицькому районі Чернігівської області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії з урахуванням її підвипґєння на 30 % мінімальної пенсії за віком , встановленої ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 18.05.2010 року по 30.11.2010 року та забезпечити її виплату без урахування виплаченої .

В задоволенні решти вимог відмовити .

На постанову може бути подана апеляція до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі, з дня складення в повному обсязі через Бобровицький районний суд.

Суддя: