Справа № 2а-3086/12/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2012-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2012 р. № 2а-3086/12/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Луценка Ю.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3,

Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2 Давіда Гівієвича про затримання та примусове видворення за межі території України,-

встановив:

Львівський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служи України звернувся до суду з вказаним вище позовом до громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2 Давіда Гівієвича ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому просить суд затримати та примусово видворити відповідача за межі території України.

Позовні вимоги мотивовані незаконним прибуттям відповідача на територію України з метою перетину державного кордону, що завдає шкоди міжнародному іміджу, національним інтересам та безпеки України, в частині недоторканості кордонів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач позов визнав усно.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом субєкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Як вбачається з матеріалів справи 01.04.2012 року о 00 год. 10 хв. прикордонним нарядом «Прикордонний патруль»«Рава-Руська»на території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, в районі прикордонного знаку № 646 на відстані 5000 метрів від лінії державного кордону було затримано громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2 Давіда Гівієвича ІНФОРМАЦІЯ_2, який намагався незаконно перетнути державний кордон з України в ОСОБА_4 поза пунктом пропуску.

На підставі п. 14 ст. 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до відповідача застосовано адміністративне затримання на термін до трьох діб з метою встановлення особи, на підставі чого складено протокол про адміністративне затримання від 02.04.2012 року.

Відповідно до постанови Жовківського районного суду Львівської області від 02.04.2012 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді арешту строком на 10 діб.

Як вбачається з рішення від 10.04.2012 року про примусове повернення до країни походження громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2 Давіда Гівієвича ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач пояснив, що вказане рішення про добровільне видворення виконати самостійно не може, оскільки в нього відсутні кошти на придбання квитка, а також відсутні документи, які надають право виїзду за межі території України.

Крім того, як вбачається з пояснень відповідача, метою незаконного перетину державного кордону з України до ОСОБА_4 є отримання заробітку на території країн Євросоюзу.

Судом встановлено, що у відповідача відсутні документи для перетину державного кордону в офіційному порядку та повернення на Батьківщину, родинні звязки на території Україні відсутні, до міграційної служби з заявою про набуття статусу біженця не звертався.

Представлені позивачем документи та пояснення відповідача свідчать про те, що реалізуючи свої права та свободи, відповідач міг встановленим порядком іммігрувати в Україну або іншу Європейську країну на постійне місце проживання, не завдавши шкоди національним інтересам України. Проте, знаючи про можливість легального вїзду до Європейських країн, відповідач незаконно перетнув державний кордон, у звязку з чим порушив чинне законодавство України та завдав шкоди національним інтересам держави.

Як вбачається з положень ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особи без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Органи внутрішніх справ, органи охорони державного кордону або Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх зверненням постанови адміністративного суду затримати і примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі органами охорони державного кордону до суміжної держави. Така постанова приймається судом за зверненням органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець та особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду.

Іноземці та особи без громадянства, затримані за незаконне перебування на території України (всупереч забороні щодо в'їзду в Україну, за відсутності визначених законодавством та міжнародними договорами України підстав для перебування в Україні (транзитного проїзду через її територію), у тому числі перебування за чужими, підробленими, зіпсованими або такими, що не відповідають встановленому зразку, візою (дозволом), паспортним документом або прийняті на територію України на виконання міжнародних договорів про реадмісію осіб, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, розміщуються за рішенням адміністративного суду в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з регламентованим внутрішнім розпорядком на період, необхідний для підготовки їх видворення за межі України у примусовому порядку, але не більш як дванадцять місяців.

Встановлені судом обставини, а саме: відсутність у відповідача близьких родичів, власного житла, постійного джерела існування та законних представників на території України, незаконне перетинання ним державного кордону з метою подальшого транзитного пересування без належним чином оформлених проїзних документів, свідчать про те, що ним порушені вимоги ст.ст. 4, 9, 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»від 22.09.2011 № 3773-VI та, відповідно до ч.1,3 ст. 30 вказаного Закону підлягає поміщенню в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та подальшому примусовому видворенню за межі території України.

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»від 22.09.2011 № 3773-VI іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.

Отже, факт незаконного перетину громадянином ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2 Давідом Гівієвичом державного кордону України встановлений постановою Жовківського районного суду Львівської області від 02.04.2012 року та не потребує доказування.

Крім того, відповідач визнає факт незаконного перетинання кордону держави України без відповідного дозволу та порушення норм чинного законодавства України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись наведеним вище та ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Затримати та примусово видворити громадянина ОСОБА_4 Грузія ОСОБА_2 Давіда Гівієвича ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

3. Судові витрати відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню зі сторін не підлягають.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 10 квітня 2012 року.

Суддя Гулик А.Г.