Справа № 2-а-3851/11
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2011-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Славутицький міський суд Київської області
ПОСТАНОВА

Іменем України

Справа № 2-а-3851/11/1023

09 листопада 2011 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла A.C., розглянувши в м. Славутичі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, яка є вдовою годувальника, який мав статус постраждалого від аварії на Чорнобильській АЕС, перебуває на обліку в УПФУ в м. Славутичі як одержувач пенсії, отримує щомісячну компенсацію за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, звернулася до адміністративного суду з позовними вимогами:

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України в м. Славутич у призначенні і виплаті щомісячної компенсації в разі втрати годувальника на кожного непрацездатного члена сім"ї у розмірі, що не відповідає вимогам, встановленим ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов'язати Управляння Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області провести перерахунок, здійснити призначення щомісячної компенсації в разі втрати годувальника на кожного (двох) непрацездатного члена сім"ї відповідно до вимог ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"та забезпечити її щомісячну виплату у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком на кожного непрацездатного члена сім"ї, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 25.10.2010 року, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.І ст. 28 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, які втратили працездатність встановленого законом про державний бюджет на день виплати.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідачем при нарахуванні пенсійних виплат не дотримано вимоги Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідачем подано письмові заперечення по суті адміністративного позову у яких він посилається на правомірність своїх дій.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не з'явилися. У зв'язку з чим за правилом ч. 6 ст. 128, 122 КАС України суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши подані письмові докази, оглянувши матеріали пенсійної справи позивача, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.199! року № 796-ХГІ, у базовій редакції, чинність якої була відновлена в зв'язку з тим, що положення розділу П "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 27.12.2007 року № 107-УІ були визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року у справі № 10-рп/2008, щомісячна компенсація у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначається на кожного непрацездатного члена сім'ї, який був на його утриманні в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, незалежно від пенсії, передбаченої законодавством України.

Виплата щомісячної компенсації за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 53 Закону № 796-ХП здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" основні державні соціальні гарантії та порядок визначення їх розмірів, до числа яких відноситься мінімальний розмір пенси за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень

Згідно вимог ч.З ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму , встановленого Законом.

Ст. 28 Закону України " Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом.

Таким чином, вихідним критерієм для розрахунку щомісячної компенсації сім'ям втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та є конституційною гарантією та правом на отримання сум пенсійного забезпечення у встановленому законодавством розмірі.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 встановлено обов'язок фізичних осіб - пенсіонерів надавати органам Пенсійного фонду усі необхідні для призначення, нарахування та перерахунку сум пенсійного забезпечення документи.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 перебуває на обліку в УГІФУ в с. Славутичі як отримувач пенсії по втраті годувальника з 01.11.2010 року.

Як видно із матеріалів Пенсійної справи позивача 109737, оглянутої в ході розгляду справи, заяву на отримання щомісячної компенсації як вдові учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та підтверджуючі свій статус документи, позивачка надала відповідачеві тільки 06.07.2011 року, а тому зазначена щомісячна компенсація їй нарахована та виплачується починаючи з 01.07.201 1 року, а тому підстав для задоволення позову з 25.10.2010 року немає.

Оскільки, зазначених вище положень закону відповідач не дотримується, виплачуючи позивачеві ОСОБА_2 суми щомісячної компенсації як вдові, що втратила годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, у меншому розмірі, то с підстави для задоволення позовних вимог на її користь з 01 07.201 1 року

Суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог про перерахунок та виплату сум щомісячної компенсації сім''ї, що втратила годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи на утриманців позивача. У своїх позовних вимогах та наданих суду доказах позивач не зазначає які саме неповнолітні та непрацездатні утриманці мають право на щомісячну компенсацію за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивачка не отримує сум пенсійного забезпечення на неповнолітніх утриманців. Суми пенсійного забезпечення обраховуються та виплачуються тільки їй.

Керуючись ст. 160, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову управління Пенсійного Фонду України у м. Славутичі Київської області у перерахунку ОСОБА_1 розміру щомісячної компенсації як члену сім'ї, що втратила годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України в м. Славутичі Київської області провести з 01.07.2011 року перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячну компенсацію втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі ст. 52 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-ХП у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених сум, до припинення правових підстав.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржену сторонами до Київського апеляційного адміністративною суду протягом десяти днів з дня одержання копії постанови.

Суддя Орел А.С.