Справа № 826/27126/15
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Кузик М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погоджуючись із зазначеною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

03 листопада 2016 року представник позивача ОСОБА_3 подав через канцелярію Київського апеляційного адміністративного суду заяву про відкладення розгляду справи на інший час у зв'язку з захворюванням на ГРВІ, при цьому доказів, які б підтверджували поважність його неявки в судове засідання 03.11.2016 не надав.

Згідно до частини четвертої ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до частини четвертої ст. 196 КАС України визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності представників сторін.

Відповідно до частини першої ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 09.09.2015 ОСОБА_2 отримала від Житлово-експлуатаційної дільниці №7 Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» попередження від 09.09.2015 №542 з вимогами до 20.09.2015 або звільнити квартиру АДРЕСА_1, або надати документи на право власності на дану житлову площу (а.с. 31).

При цьому, позивач у своїй уточненій позовній заяві стверджує, що разом із попередженням від 09.09.2015 №542 отримано копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 21.07.2015 по справі №22ц-796/9397/2015 та розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації №1772 від 01.11.2005.

Так, розпорядженням Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №1772 від 01.11.2005 «Про переведення квартир до комунального житлового фонду», згідно з рішенням дев'ятнадцятої сесії IV скликання Святошинської районної у м. Києві ради від 11.10.2005 №353 «Про доповнення переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади Святошинського району м. Києва» та з урахуванням звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд» від 09.09.2005 №888, здійснено переведення квартир до комунального житлового фонду, зокрема, переведено квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 36,2 кв.м. житловою площею 17,5 кв.м. до комунального житлового фонду (а.с.34).

Згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 21.07.2015 по справі №22ц-796/9397/2015 за позовом ОСОБА_4 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва, треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва, Київська міська рада про визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання видати ордер та укласти договір найму жилого приміщення апеляційну скаргу Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації відхилено, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21.05.2015 залишено без змін, яким визнано за ОСОБА_4 право користування квартирою АДРЕСА_1

Позивач, у своїй позовній заяві зазначає, що є племінницею ОСОБА_5, надавала допомогу хворому ОСОБА_5 та здійснювала поховання ОСОБА_5, а також тривалий час проживає в спірній квартирі, оплачує комунальні послуги та утримання квартири, здійснює ремонт квартири, а тому фактично є володільцем квартири, відтак вважає порушенням своїх прав з боку відповідача щодо прийняття розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №1772 від 01.11.2005 та з метою їх відновлення звернулась за захистом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази про належність квартири АДРЕСА_3 на праві приватної власності ОСОБА_5 та/або ОСОБА_2, та враховуючи судові рішення по справах №22ц-796/9397/2015 та №22-ц/796/156/2014, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступне.

Частиною першою ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що в зв'язку з прийняттям рішення суб'єктом владних повноважень порушуються права позивача.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення).

За змістом статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, захисту в порядку адміністративного судочинства підлягають лише порушені права та інтереси осіб, а задоволенню ті позовні вимоги, які відновлюють порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту прийняття-передання квартири за адресою: АДРЕСА_4, укладеного 02.08.2005 між ТОВ «УкоінвестБуд» (сторона-1) та ОСОБА_5 (сторона-2), вбачається, що сторона-1 передає стороні-2 однокімнатну квартиру за адресою: Київ, АДРЕСА_5 у користування та поставлення на реєстраційний облік, відповідно до чинного законодавства України, та зобов'язується оформити відповідні документи про право власності на зазначену квартиру протягом вересня місяця (а.с. 14).

Розпорядженням Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №1772 від 01.11.2005 «Про переведення квартир до комунального житлового фонду», згідно з рішенням дев'ятнадцятої сесії IV скликання Святошинської районної у м. Києві ради від 11.10.2005 №353 «Про доповнення переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади Святошинського району м. Києва» та з урахуванням звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд» від 09.09.2005 №888, здійснено переведення квартир до комунального житлового фонду, зокрема, переведено квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 36,2 кв.м. житловою площею 17,5 кв.м. до комунального житлового фонду (а.с.34).

10 листопада 2005 року між Святошинською районною в м. Києві державною адміністрацією (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд» (сторона-2) на виконання розпорядження Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №1772 від 01.11.2005 та умов інвестиційного договору на будівництво житлових будинків від 14.07.2005, укладеного між Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд», підписано акт прийняття-передачі однокімнатної квартири АДРЕСА_6, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд» передає, а Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація приймає у комунальну власність громади Святошинського району м. Києва однокімнатну квартиру АДРЕСА_6, з умовою подальшої передачі у користування громадянам України ОСОБА_5 та ОСОБА_4 для їх переселення з аварійного будинку по АДРЕСА_11 який підлягає зносу для забудови житлового будинку, відповідно до умов інвестиційного договору на будівництво житлових будинків від 14.07.2005. Зазначена однокімнатна квартира знаходиться на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «УкоінвестБуд» на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7, посвідченого приватним нотаріусом Івановою С.М. за №3003 від 26.07.2005, зареєстрованого в БТІ за реєстровим №41006 від 01.08.2005. Балансова вартість квартири складає 265 000 грн (а.с. 77).

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Згідно із статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до статті 325 Цивільного кодексу України суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Згідно із статтею 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази про належність квартири АДРЕСА_3 на праві приватної власності ОСОБА_5 та/або ОСОБА_2, та з аналізу вищевказаних документів вбачається, що ОСОБА_2, як сторона договірних відносин - відсутня та в даних документах щодо спірної квартири не значиться.

При цьому, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.02.2014 по справі №22-ц/796/156/2014 за позовом ОСОБА_7 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, ТОВ «УкоінвестБуд», ОСОБА_8, Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори про зобов'язання вчинити дії, апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилено, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11.11.2013 залишено без змін, яким у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено (а.с. 74-76).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 у справі №22-ц/796/156/2014, суд першої інстанції встановив та виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_5 звертався щодо оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 та йому чинилися перешкоди ТОВ «УкоінвестБуд» або було відмовлено.

У вказаній ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 20.02.2014 по справі №22-ц/796/156/2014 також зазначено, що відповідно до інвестиційного договору на будівництво житлових будинків від 14.07.2005, Святошинська районна у м. Києві державна адміністрація, як замовник, делегувала ТОВ «УкоінвестБуд», як інвестору-генпідряднику повноваження відселення мешканців житлового аварійного будинку по АДРЕСА_11, який підлягає зносу під пляму забудови об'єкту, відповідно до рішення Київської міської ради №638/798 від 10.07.2003.

Згідно з договором купівлі-продажу від 26.07.2005, посвідченого приватним нотаріусом Івановою С.М. власником квартири АДРЕСА_8 є ТОВ «УкоінвестБуд».

За умовами Акту прийняття-передання квартири за адресою АДРЕСА_4, укладеного 02.08.2005, ТОВ «УкоінвестБуд» передав ОСОБА_5 однокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_4, у користування і поставлення на реєстраційний облік, відповідно до чинного законодавства України, та зобов'язалось оформити відповідні документи про право власності на зазначену квартиру протягом вересня місяця.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, про що Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №18209.

Згідно з актом РЕО-7 від 17.02.2012 ОСОБА_5 мешкав в квартирі АДРЕСА_9 з 02.08.2005 до дня смерті 22.10.2011.

При цьому, згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва від 20.02.2014 по справі №22-ц/796/156/2014 спадкоємцем першої черги за законом є відповідач у справі ОСОБА_9, донька померлого ОСОБА_5

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.07.2016 відмовлено у прийнятті касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 липня 2015 року у справі №22-ц/796/156/2014.

Таким чином, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.02.2014, яка набрала законної сили, по справі №22-ц/796/156/2014 підтверджується факт відсутності у ОСОБА_5 правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: АДРЕСА_4.

Також, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.07.2015 по справі №22ц-796/9397/2015 за позовом ОСОБА_4 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва, треті особи: Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м. Києва, Київська міська рада про визнання права користування жилим приміщенням, зобов'язання видати ордер та укласти договір найму жилого приміщення апеляційну скаргу Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації відхилено, а рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21.05.2015 залишено без змін, яким визнано за ОСОБА_4 право користування квартирою АДРЕСА_7

З вказаної ухвали вбачається, що згідно пояснень відповідачів встановлено, що ОСОБА_5 фактично заселився до квартири АДРЕСА_10, але не реєстрував свого місця проживання, проживав в квартирі без ордеру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №18209. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть.

В КП «ДУОЖФ в Святошинському районі м. Києва» відсутня інформація про належність квартири АДРЕСА_3 на праві приватної власності ОСОБА_5 У квартирі ніхто не проживає, зареєстровані особи не значаться. Наведена обставина підтверджується листом від 12.02.2015 №204, довідкою форми №3.

Проте, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21.07.2015, яка набрала законної сили, встановлено факт, що ОСОБА_4 має право користування квартирою АДРЕСА_10

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, колегія суддів, зазначає, що розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації №1772 від 01.11.2005 жодним чином не порушує права позивача, оскільки, воно стосуються лише власників, зокрема, квартири АДРЕСА_8, а у позивача та ОСОБА_5 правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру відсутні.

З урахуванням вище викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки прийняте відповідачем оскаржуване рішення не створює для позивача правових наслідків, не змінює та не припиняє будь-яких його прав та інтересів, відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П.Бужак,

В.А. Твердохліб

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.