Справа № 808/3374/16
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

07 листопада 2016 року Справа № 808/3374/16 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім»

до Запорізької митниці ДФС

про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької митниці ДФС, в якому просить:

зобов'язати відповідача надати висновок до Головного управління Державної казначейської служби в Запорізькій області про повернення позивачу надмірно сплачених митних платежів за ВМД 112050000/2015/017133;

стягнути з Державного бюджету користь позивача 44 219,89 грн. матеріальної шкоди, завданої протиправними діями відповідача.

Відповідно до ст. 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, зокрема, з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 КАС України.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 106 КАС України у позовній заяві зазначаються ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо такі є.

Як встановлено ч. 1 ст. 48 КАС України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Частиною 2 ст. 50 КАС України передбачено, що позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб'єкти владних повноважень.

Позивачем до адміністративного позову не додано доказів своєї адміністративної процесуальної правоздатності - копії правоустановчих документів юридичної особи (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, довідка або виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на час розгляду справи у суді тощо).

Згідно із ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Проте, до адміністративного позову позивачем не додано документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а саме ВМД 112050000/2015/017133, доказів сплати митних платежів за вказаними ВМД, рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №080/2973/15, неможливості подання таких доказів позивачем у позовній заяві не зазначено.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з ч. 1. ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ (далі - Закон № 3674-VІ) судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.4 Закону № 3674-VІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня у сумі 1 378,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який повинен сплачуватися позивачем при зверненні до адміністративного суду із вимогою немайнового характеру становить 1 378,00 грн., проте доказів сплати судового збору у визначеному розмірі позивачем суду надано не було.

У зв'язку зі скрутним фінансовим становищем, оскільки тільки за ВМД №112050000/2015/017133 митниця надміру стягнула і не повертає 44 219,89 грн., податковий борг росте саме внаслідок неповернення надміру сплачених податків, на банківському рахунку відсутні навіть кошти для оплати судового збору, тільки 200,00 грн. (виписку додано до матеріалів адміністративного позову), просить суд також про звільнення від сплати судового збору у частині позовних вимог про зобов'язання відповідача надати висновок.

Приймаючи рішення про звільнення від сплати судових витрат, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Відповідно до частини першої статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Вирішуючи такі клопотання суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді в суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору. Також стаття 88 Кодексу адміністративного судочинства України може бути застосована і до юридичних осіб (зокрема, до громадських організацій), якщо у них відсутні достатні кошти на рахунках для оплати судових витрат чи їх рух заблоковано внаслідок арешту.

При цьому, з огляду на відсутність передбачених критеріїв для визначення поважності таких підстав, прийняття відповідних рішень є дискреційним повноваженням суду, яке він реалізує за власними переконанням, виходячи з конкретних обставин справи.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано суду належних доказів майнового стану, який би позбавляв можливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством України розмірі або відсутність достатніх коштів на рахунках позивача для оплати судових витрат.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підставі викладено, суд не знаходить підстав для задоволення зазначеного клопотання та звільнення від сплати судового збору з підстав, наведених заявником.

Як передбачено в ч.5 ст. 106 КАС України одночасно з позовною заявою подається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Частиною 7 ст. 56 КАС України встановлено, що законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням статутом.

Згідно з ч. 2 ст. 58 КАС України повноваження законних представників підтверджуються документами, які стверджують займану ними посаду (копія наказу, службового посвідчення тощо).

Із матеріалів справи вбачається, що позовна заява підписана директором ОСОБА_1, проте документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_1 на підписання відповідних документів у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 108 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунені шляхом надання позивачем доказів своєї адміністративної процесуальної правоздатності; документів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги для суду та відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі; документу про сплату судового збору в розмірі 1 378,00 грн., оформленого відповідно до вимог законодавства шляхом перерахування коштів через установи банків чи відділення зв'язку на наступний розрахунковий рахунок: отримувач коштів УК у Дніпровському/Дніпр./22030101, МФО 813015, , банк отримувача ГУДКCУ у Запорізькій області, р/р 4006, код бюджетної класифікації 22030101, призначення платежу: судовий збір, код 35450335, прізвище, ініціали, ідентифікаційний код; документу, що підтверджує повноваження представника позивача, який підписав позовну заяву.

Керуючись ст.ст. 106, 108 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Техенергохім» до Запорізької митниці ДФС про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з урахуванням поштового перебігу до 28 листопада 2016 року

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали (якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, то в 5-денний строк з дня отримання цією особою копії ухвали) апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В.Батрак