Справа № 808/2920/16
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

808/2920/16

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року о/об 09 год. 22 хв.

Справа № 808/2920/16

м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Гудименко Я.А., розглянувши у місті Запоріжжі адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ДНІПРОКОР»

до Одеської митниці ДФС

про визнання бездіяльності неправомірною, зобов’язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження, на задоволенні позову наполягає.

Також, відповідач у запереченні просить суд розглянути справу №808/2920/16 за адміністративним позовом ТОВ Фірма «ДНІПРОКОР» за відсутності представника відповідача та відмовити в задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з’ясував наступне.

До цього звернення (вих.№160 від 07.09.2016) позивачем додано завірені копії документів на 27 аркушах: Аркуш ВМД «3/8» (форма МД-2) №500060001/2015/021595 від 04.12.2015; Платіжне доручення №2354 від 26.11.2015; Платіжне доручення №2381 від 30.11.2015; Платіжне доручення №2415 від 03.12.2015; Платіжне доручення №2416 від 03.12.2015; Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.03.2016; Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2016; Уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість.

05.10.2016 за вих.№7215/10/08-29-17 та 17.10.2016 за вих.№7749/10/08-29-17 Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області надано ТОВ Фірма «ДНІПРОКОР» інформацію про відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів (а.с.97-99).

Позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням зазначеного вище та виходячи з наступного.

Згідно з ч.7 ст.55 Митного кодексу України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.306 Митного кодексу України способами забезпечення сплати митних платежів є: фінансові гарантії.

У ч.1 ст.309 Митного кодексу України зазначено, що забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах: 1) надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа); 2) внесення коштів на відповідний рахунок або в касу митного органу (грошова застава).

Згідно платіжних доручень №2354 від 26.11.2015, №2381 від 30.11.2015, №2415 від 03.12.2015, №2416 від 03.12.2015, записів у МД №500060001/2015/021595 від 04.12.2015, банківських виписок, позивачем здійснені проплати митних платежів (а.с.8-10, 12-15, 78-85, 154-156).

Фінансові гарантії надаються на суму митних платежів, нарахованих на товари, які декларуються за однією митною декларацією або заявляються до митного режиму транзиту за одним транспортним документом (ч.3 ст.310 Митного кодексу України).

Порядок внесення грошової застави та її повернення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів (ч.9 ст.313 Митного кодексу України).

Відповідно до п.1 Розділу ІІІ «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою. Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України. (…) У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів: а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку; б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава: на депозитний рахунок 3734; на банківський рахунок 2603; в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603; г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету. До заяви додаються: аркуші з позначенням «3/8» комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Відповідачем ані у відповіді (вих.№3371/10/15-70-19 від 21.09.2016), ані у запереченнях на позов не висловлено жодних зауважень щодо строків, повноти, якості документів, поданих ТОВ Фірма «ДНІПРОКОР» відповідно до п.1 Розділу ІІІ «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами».

Звернення ТОВ Фірма «ДНІПРОКОР» до відповідача направлено 07.09.2016 за вих.№160 (реєстрація в Одеської митниці ДФС 13.09.2016 за вх.№7001/10-29). Звідси, на думку суду, позивач своєчасно звернувся до Одеської митниці ДФС зі зверненнями.

При цьому, «Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань» не містить у собі обов’язку направлення Заяв саме до підрозділів податкового та митного аудиту Головних управлінь ДФС (на чому наполягає відповідач), а лише зазначає про можливість подання заяви до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надмiру сплаченої суми протягом 1095 днiв вiд дня її виникнення.

У п.6 «Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами» зазначено, що керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів). Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України. Копія Висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю.

Згідно з п.7 «Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань» у разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує: висновок на повернення такої суми (її частини) за формою згiдно з додатком 1 до цього Порядку; два примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними державному бюджету, за формою згiдно з додатком 2 до цього Порядку; три примiрники реєстру висновкiв за платежами, належними мiсцевим бюджетам, та платежами, якi пiдлягають розподiлу мiж державним та мiсцевими бюджетами, за формою згiдно з додатком 3 до цього Порядку. Контроль за прийняттям/передаванням висновкiв органи ДФС, мiсцеві фiнансові органи, органи Казначейства здійснюють шляхом проставляння на відповідних примірниках Реєстрів відміток про надходження документів до установи у порядку, визначеному Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 (із змінами).

Відповідно до ч.1 ст.301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов’язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів (ч.2 ст.301 Митного кодексу України).

Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.3 ст.301 Митного кодексу України).

Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку (ч.4 ст.301 Митного кодексу України).

Відтак, згідно з ч.4 ст.301 Митного кодексу України повернення надміру сплачених сум митних платежів повинно здійснюватися у першочерговому порядку.

Згідно з ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Відповідно до п.43.1 ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Як зазначено в інформації контролюючого органу, за даними обліків ТОВ Фірма «ДНІПРОКОР» не має податкового боргу зі сплати податків, зборів, платежів.

Згідно з п.43.4 ст.43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Як зазначено у пп.«г» п.200-1.4 ст.200-1 Податкового кодексу України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (п.200-1.2 ст.200-1 Податкового кодексу України).

При цьому, п.6 «Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань» не містить обов’язку зазначення у заяві на повернення коштів електронного рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відтак, контролюючий орган, яким автоматично ТОВ Фірма «ДНІПРОКОР» відкрито рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість усвідомлює на який саме рахунок повинні були перераховані кошти. Тим більш, згідно «Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань» обов’язок такого перерахування покладено на орган Державної казначейської служби України (Головне управління Державної казначейської служби України у Одеській області) і аж ніяк не на Одеську митницю ДФС.

Судом досліджено податкову звітність позивача з податку на додану вартість (а.с.87-96).

Доказів вжиття відповідних заходів (спрямування запитів до податкової інспекції за місцем реєстрації позивача щодо використання/невикористання ним права зменшення своїх податкових зобов'язань відповідних податкових періодів) Одеська митниця ДФС до суду – не надала.

Відповідно до ч.9 ст.55 Митного кодексу України у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Сторонами не надано доказів, що саме процедура повернення фінансової гарантії, встановленої ст.ст.55, 313 Митного кодексу України, була предметом спору під час розгляду адміністративної справи №808/579/16.

Відтак, у цій справі предметом розгляду є лише процедура розгляду Заяви довільної форми про повернення коштів, які обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

Згідно з п.1 ч.3 ст.345 Митного кодексу України органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо: правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Як передбачено п.7, п.8 ч.1 ст.336 Митного кодексу України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Однак, як «Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами», так і «Порядок взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань» – не містять у собі обов’язкової вимоги проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи відповідно до ст.336 Митного кодексу України за кожним фактом повернення як надміру сплачених митних платежів, так і фінансової гарантії.

Звідси, на думку суду, Одеська митниця ДФС дійшла до хибного висновку про необхідність обов’язкового проведення документальної перевірки дотримання ТОВ Фірма «ДНІПРОКОР» вимог законодавства України з питань державної митної справи відповідно до ст.336 Митного кодексу України.

Жодних актів документальної перевірки для повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів вказані вище Листи Державної фіскальної служби України не вимагають.

Відтак, територіальні органи фіскальної служби мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, однак, така можливість не ставить у залежність необхідність виконання контролюючими органами та органами казначейства повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів.

Верховний Суд України висловлював правовий висновок щодо розгляду справ цієї категорії. Зокрема, у постановах від 15.04.2014 (справа №21-29а14), від 12.11.2014 (справи №21-268а14, №21-391а14), від 25.11.2014 (справа №21-338а14), від 24.03.2015 (справа №21-3а15), від 03.11.2015 (справа №21-422а15) він зазначив, що у разі якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов’язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надміру сплачених податків і зборів (обов’язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач не виконав процедурних обов’язків щодо алгоритму дій, покладених на нього зазначеними вище нормами права, то така бездіяльність митного органу є протиправною.

Як зазначено у ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище викладеного.

Як зазначено у ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суб’єктом владних повноважень у справі була Одеська митниця ДФС, то саме з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 2756 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 71, 72, 94, 158-163 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ДНІПРОКОР» з бюджетних асигнувань Одеської митниці ДФС судові витрати у сумі 2756 грн. 00 коп.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.ст.167, 186, 254 КАС України.

Постанова суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.167, 186 КАС України.

Постанова виготовлена у повному обсязі 24.10.2016.

Суддя О.О. Прасов