Справа № 816/1532/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1532/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Петренко О.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

13 вересня 2016 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ НП України в Полтавській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо надання недостовірної, точної та неповної публічної інформації за запитом; зобов'язання вчинити дії, а саме - надати достовірну, точну та повну інформацію, що запитувалась згідно запиту на отримання публічної інформації; встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо надання недостовірної та неповної публічної інформації на запит від 02.08.2016. Вказував на те, що є пенсіонером органів внутрішніх справ, якому пенсію призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вважає, що відповідно до статті 63 вказаного Закону має право на перерахунок пенсії із урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, а тому звернувся до відповідача, як до розпорядника інформації із запитом на надання публічної інформації.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. У письмових запереченнях проти позову просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач проходив службу та звільнився з посади в Управлінні МВС України у Полтавській області. Головне управління Національної поліції у Полтавській області не є правонаступником Управління МВС України у Полтавській області, тому не має повноважень щодо оформлення довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсій позивача. Крім того, зазначав, що Законом України «Про національну поліцію» та іншими нормативними актами відповідність колишніх посад, звань, надбавок і доплат особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ теперішнім посадам, званням, надбавкам і доплатам поліцейських не встановлено.

Відповідно до частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України на посаді міліціонера відділу ХОЗО УМВС в Полтавській області та звільнений з органів внутрішніх справ у зв'язку з виходом на пенсію.

02 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із інформаційним запитом, в якому просив надати письмову інформацію (довідку) про розмір посадового окладу поліцейського ГУ Національної поліції в Полтавській області відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №988 від 17 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», який перебуває на посаді, що прирівнюється до посади міліціонера відділу ХОЗО УМВС в Полтавській області, а також розмір окладу поліцейського за спеціальним званням, яке прирівнюється до звання прапорщик міліції.

Головним Управлінням Національної поліції в Полтавській області, листом від 04.08.2016 № 39/119-зі, надано відповідь, у якій зазначено про те, що Законом України «Про національну поліцію» та іншими нормативними актами відповідність колишніх посад, звань, надбавок і доплат особам рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ теперішнім посадам, званням, надбавкам і доплатам поліцейських Національної поліції України не встановлюється. Водночас повідомлено, що питання соціального захисту, у тому числі перерахунку пенсії пенсіонерам органів внутрішніх справ, розглядалося Міністерством соціальної політики України, у зв'язку з чим направлено позивачу копію листа Мінсоцполітики від 17.06.2016 №8889/0/14-16/5.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про визнання протиправною бездіяльності щодо надання недостовірної, точної та неповної публічної інформації за запитом.

Водночас, вважаючи, що питання, поставлені в запиті ОСОБА_1 від 02.08.2016, по суті не розглянуті, надана відповідь містить недостовірну та неповну інформацію, позивач звернувся до суду із вимогою про зобов'язання відповідача надати достовірну, точну та неповну публічну інформацію, що запитувалась згідно інформаційного запиту.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди, серед іншого, перевіряють, чи вчинені вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Оцінюючи обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Пунктом 2 частини першої статті 5 цього Закону визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частини першої статті 12 вказаного Закону суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об'єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб'єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб'єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Як передбачено пунктом 6 частини першої статті 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов'язані: надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об'єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частинами першою - третьою статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п'яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ст.22 Закону, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст.6цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбаченіст.21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбаченихч.5 ст. 19 цього Закону.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про Національну поліцію» поліція здійснює свою діяльність на засадах відкритості та прозорості в межах, визначених Конституції та законами України. Поліція забезпечує доступ до публічної інформації, володільцем якої вона є, у порядку та відповідно до вимог, визначених законом.

Як встановлено судом, позивач звернувся до ГУНП у Полтавській області із запитом на доступ до інформації від 02.08.2016 року, у якому просив надати інформацію, яка в розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є публічною інформацію, відтак, відповідач, як розпорядник інформації в розумінні статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», зобов'язаний був надати відповідь на даний запит не пізніше п'яти робочих днів з дня його отримання.

Листом від 04.08.2016 року за вих. № 39/119-зі ГУНП України у Полтавській області, позивачу було надано відповідь на письмовий запит про доступ до публічної інформації від 02.08.2016, який останній отримав 06.08.2016, про що позивачем не заперечується.

Таким чином, інформаційний запит від 02.08.2016 про надання інформації щодо окладу по посаді, звання та вислуги років ГУНП України у Полтавській області було розглянуто та у встановлені строки на нього надано письмову відповідь.

Разом з тим, при вирішенні питання про належний розгляд запиту від 02.08.2016 про надання інформації щодо окладу по посаді, звання та вислуги років, суд виходить із такого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звільнений з посади міліціонера відділу ХОЗО УМВС в Полтавській області, є колишнім прапорщиком міліції - пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України.

Пунктом б) частини 1 статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294 (далі - Постанова №1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Даною Постановою №1294 затверджено схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9-23, схеми окладів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатком 24, додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 25-28, 33.

З 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII року.

Відповідно до пункту 4 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно ст. 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Пунктом 12 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до такої схеми співвідношення спеціальних звань, зокрема: прапорщик міліції - старший сержант поліції.

Відповідно до абз. 2 п. 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», яка набрала чинності 02.12.2015 року, установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення та затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1; схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10; розміри надбавки за стаж служби в поліції згідно з додатком 11.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач мав підстави для отримання на свій запит інформації щодо якої посади прирівнюється посада міліціонера відділу ХОЗО УМВС в Полтавській області до посади працівника поліції ГУ НП в Полтавській області. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» який посадовий оклад за цією посадою; який розмір окладу за військовим (спеціальним) званням капітана міліції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених вище норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що інформаційний запит про надання інформації щодо окладу по посаді, звання та вислуги років від 02.08.2016 у порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації», належним чином розглянутий не був.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд доходить висновку про те, що Головним Управлінням Національної поліції в Полтавській області у спірних відносинах допущено бездіяльність стосовно неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 16 серпня 2016 року про надання інформації щодо окладу по посаді, звання та вислуги років.

Згідно із частиною 1 статі 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, як передбачено частиною 4 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, в ході судового розгляду справи не надано належних та допустимих доказів у підтвердження правомірності допущення бездіяльності стосовно неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 02 серпня 2016 року, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне визнати зазначену бездіяльність протиправною та зобов'язати Головне Управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути та надати достовірну, точну та повну інформацію на запит ОСОБА_1 від 02 серпня 2016 року про надання інформації щодо окладу по посаді, звання та вислуги років.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача в порядку судового контролю подати у визначений судом термін з моменту набрання рішенням законної сили, судові звіт про виконання рішення суду, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першої статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 163 Кодексу адміністративного судочинства України, у резолютивній частині постанови зазначається встановлений судом строк для подання суб'єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій (перебіг цього строку починається з дня набрання постановою законної сили або після одержання її копії, якщо постанова виконується негайно).

Як вбачається з вищенаведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, зобов'язання суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду. Виходячи з обставин даної справи, на даній стадії, суд не вбачає за необхідне зобов'язувати суб'єкта владних повноважень подавати звіт про виконання даного судового рішення, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення суду.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 02 серпня 2016 року про надання інформації щодо окладу по посаді, звання та вислуги років.

Зобов'язати Головне Управління Національної поліції в Полтавській області повторно розглянути та надати достовірну, точну та повну інформацію на запит ОСОБА_1 від 02 серпня 2016 року про надання інформації щодо окладу по посаді, звання та вислуги років.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 10 листопада 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський