Справа № 377/735/16-а
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/735/16-а

Провадження №2-а/377/76/16

10 листопада 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про визнання нечинним рішення про відмову у наданні статусу інваліда війни та зобов'язання видати посвідчення інваліда війни, -

УСТАНОВИВ :

18 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача з вимогами про визнання нечинними дії та рішення відповідача про відмову у встановленні статусу інваліда війни та зобов'язання видати посвідчення інваліда війни, мотивуючи його тим, що він є інвалідом 2-ї групи як потерпілий від аварії на ЧАЕС категорії 1. Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України № 4371 від 20.10.2015 р. його захворювання пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Згідно довідки ДСП ЧАЕС № 29977 від 25.05.2015 р. він у період часу з 01.08.1990 р. по 09.09.1991 р. був безпосередньо зайнятий на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах згідно із списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать серед інших інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи». Оскільки формування цивільної оборони, в т.ч. невоєнізовані, за законодавством СРСР створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих, то громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до яких належить і він, залучались до виконання цих робіт саме в складі формувань цивільної оборони. Тому рішення відповідача про відмову у видачі йому посвідчення інваліда війни із зазначеної підстави, викладене у відповіді за № 13/01-15 від 06.05.2016 р. на його звернення, вважає незаконним.

Відповідачем подано заперечення, мотивоване тим, що відповідно до пунктів 7, 10 Положення про Порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ від 12.05.1994 р. № 302 «Посвідчення інваліда війни» видається органами праці та соціального захисту населення на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причини інвалідності. У наданій позивачем довідці до акту огляду МСЕК причина інвалідності вказана як захворювання, пов'язане з роботами по ЛНА на ЧАЕС, що не відповідає поняттю та змісту статусу інваліда війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме не зазначено, що причина інвалідності пов'язана з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань цивільної оборони. Позивачем не надано документа, що містить інформацію про розпорядчий документ по лінії цивільної оборони про залучення підприємств, установ та організацій до вказаного формування та відомості про роботу, яку він виконував у їх складі під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також довідки МСЕК про групу інвалідності та причини захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи». У зв'язку з цим немає підстав для встановлення позивачеві статусу інваліда війни відповідно до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Перевіривши наявні у справі докази, яких достатньо для вирішення спору, оцінивши доводи сторін, викладені у позовній заяві та запереченням проти неї, суд вважає за необхідне адміністративний позов залишити без задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що згідно посвідчення (категорія 1) серії НОМЕР_1 та вкладки до нього, виданих 20.01.2016 р. Київською обласною держадміністрацією, ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи - учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.1).

Йому призначено пенсію по інвалідності 2-ї групи потерпілому від аварії на ЧАЕС (а.с.5).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0512352 від 20.10.2015 р. ОСОБА_1 встановлена з 20 жовтня 2015 року року довічно друга група інвалідності з причини захворювання, пов'язаного з роботами по ЛНА на ЧАЕС (а.с.6).

Відповідно до експертного висновку центральної міжвідомчої експертної комісії від 15 вересня 2015 року захворювання ОСОБА_1 пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.7).

Згідно довідки № 29977 від 25.05.2015 р., виданої ДСП «Чорнобильська АЕС», ОСОБА_1 з 1 серпня 1990 року по 9 вересня 1991 року був безпосередньо зайнятий на роботах, передбачених постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 р. № 1497-378 і постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах згідно зі списком № 1, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 (а.с.8).

Згідно змісту Профмаршруту № 1851 за період з 01.08.1990 р. по 09.09.1991 р., затвердженого генеральним директором ДСП ЧАЕС 22.06.2015 р., ОСОБА_1 працював у зазначений період в АТП ЧАЕС, гараж № 2 м. Чорнобиль та гараж № 3 м. Прип'ять водієм з ОШУП з тривалістю робочого дня 7,25 год. в умовах дії іонізуючого випромінювання і його доза зовнішнього випромінювання за цей період роботи склала 4 мЗв (чотири мілізіверти), в т.ч. 2 мЗв за період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.11.1990 по 31.12.1990; 2мЗв за період роботи на Чорнобильській АЕС з 01.01.1991 р. по 28.02.1991 р. (а.с. 11).

Листом начальника управління соціального захисту населення Славутицької міської ради від 06.05.2016 р. № 13/01-15 на звернення ОСОБА_1 від 27.04.2016 р. повідомлено, що відповідно до наданих ним документів відсутні підстави для встановлення статусу інваліда війни та видачі посвідчення згідно статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Не погодившись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

При вирішенні спору суд виходить з наступних положень законів та підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють спірні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Великої Вітчизняної війни або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно п. 9 ч. 2 цієї статті, яким стаття була доповнена згідно із п. п. 2 п. 1 Закону України від 15 червня 2004 року № 1770-IV "Про внесення змін до статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що набрав чинність з 1 січня 2005 року, до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 р. № 302 "Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни", «Посвідчення інваліда війни» видається органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Згідно п. 10 цього Положення «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Як встановлено судом, позивач на підставі трудового договору працював водієм автотранспортного підприємства Чорнобильської АЕС і у 1990 році брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при виконанні своїх трудових обов'язків, йому видно посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи - учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1), йому встановлено інвалідність 2-ї групи з причини захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що надає йому право на пільги і компенсації, передбачені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас правових підстав для поширення на позивача статусу інваліда війни з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" немає, оскільки позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не в складі формувань цивільної оборони і до них не залучався, а під час виконання своїх трудових обов'язків за оплачуваним трудовим договором, будучи штатним працівником Чорнобильської АЕС, що виключає одночасне залучення його до складу формувань цивільної оборони при виконанні цих робіт.

Посилання у позовній заяві на Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111-1976 року, наказ заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та № 92 від 29.06.1976 р. р. (настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об'єкті народного господарства), розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 р., начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 р., начальника цивільної оборони Київської області - голови Київської обласної ради депутатів трудящих за 1986 рік, згідно яких цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктах та на всіх об'єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов'язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційний припис та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей, а тому позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме в складі формувань цивільної оборони, є безпідставним, оскільки наведені нормативно-правові акти відносяться до організаційно-розпорядчих документів загального характеру і до спірних відносин застосовуватися не можуть.

Жодних правових підстав для надання статусу інваліда війни позивачеві як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який потенційно міг бути залучений до заходів цивільної оборони відповідно до нормативно-правових актів щодо загальної організації цивільної оборони, які були чинними на час аварії на Чорнобильській АЕС, на які він посилається у позовній заяві, немає.

Виходячи з викладеного, відмова управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області у наданні позивачеві статусу інваліда війни та видачі йому відповідного посвідчення відповідала принципу законності і не суперечила принципу верховенства права.

За таких обставин у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 160-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про визнання нечинним рішення про відмову у наданні статусу інваліда війни та його скасування і зобов'язання видати посвідчення інваліда війни відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд протягом десяти днів після одержання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.С.Орел