Справа № 815/3180/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3180/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югвинпром» до Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.07.2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Югвинпром» (далі - Позивач, або ТОВ «Югвинпром») з адміністративним позовом до Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області (далі - Відповідач, або Арцизька ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області) про скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.07.2016 року, згідно якого Позивачу нараховано пеню за порушення строків повернення валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами в сумі 61580,17 грн.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 10.06.2016 року Арцизькою ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області був складений акт № 172/15-07-14-01-34274461 про результати позапланової документальної виїзної перевірки ТОВ «Югвинпром» з питань дотримання вимог валютного законодавства у зв'язку з порушенням встановлених строків розрахунків в іноземній валюті згідно отриманих повідомлень ПАТ «ОТП Банк» від 05.08.2015 року № 52-52-1/4666 БТ, від 05.10.2015 року № 52-52-1/5492 БТ, від 03.09.2015 року № 52-52-1/4995 БТ та ЦВ ПАТ «Марфін Банк» від 05.10.2015 року № 1567/01-БТ, від 05.11.2015 року № 1706/01-БТ. Як вказав Позивач, 01.07.2016 року на підставі висновків вказаного акту перевірки Відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № , згідно якого Позивачу нараховано пеню за порушення строків повернення валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними з ТОВ «Олімп Імперіал» (контракт № 22/31/03/15 від 03.03.2015 року) та ТОВ «Завод «Северная Венеция» (контракт № 16/05/2015 року від 07.05.2015 року), в сумі 61580,17 грн. Позивач вважає, що вказане податкове повідомлення-рішення винесено Відповідачем неправомірно, висновок податкового органу надуманим, безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах законодавства, посилаючись на те, що Відповідач при здійсненні розрахунку адміністративно-господарських санкцій припустився порушень у визначенні періоду її нарахування, розпочавши обрахування строку прострочення зарахування валютної виручки з вихідного дня, а також врахувавши у день прострочення - день фактичного зарахування валютної виручки. За викладених обставин, Позивач просив у повному обсязі скасувати податкове повідомлення-рішенням № від 01.07.2016 року.

В судовому засіданні 05.10.2016 року представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов з підстав, вказаних у позовній заяві, а також в додаткових письмових поясненнях (а.с 86-89). Так, в судовому засіданні, як на додаткову підставу для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, представник Позивача послався на те, що посадовими особами Відповідача, не зважаючи на встановлення порушення Позивачем саме вимог ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», фактично було проведено розрахунок граничного строку здійснення розрахунків в іноземній валюті з урахуванням постанов Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року, які мають нижчу, ніж закон силу і фактично обмежили термін таких розрахунків, замість 6-ти місяців, на загальний строк 90 днів, що, на думку Позивача, є неприпустимим. Крім того, представник Позивача послався на те, що вказані нормативні акти повинні були бути доведені до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності у порядку та спосіб, що були не гіршими тим, що визначені для оприлюднення Законів України, чого здійсненого не було. Крім того представник Позивача зазначив, що оскільки Господарським судом Одеської області прийняті рішення на користь ТОВ «Югвинпром» за позовом до ТОВ «Олімп Імперіал» та ТОВ «Завод «Северная Венеция», означені рішення набрали законної сили, то наявні підстави для несплати пені за порушення строків повернення валютної виручки, а, отже податкове повідомлення-рішення № від 01.07.2016 року прийняте з перевищенням повноважень та не ґрунтується на нормах діючого законодавства.

В судовому засіданні 05.10.2016 року представник Відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 84). В судовому засіданні представник Відповідача зазначив, що перевіркою ТОВ «Югвинпром» з питань дотримання вимог валютного законодавства згідно отриманих повідомлень ПАТ «ОТП Банк» від 05.08.2015 року № 52-52-1/4666 БТ, від 05.10.2015 року № 52-52-1/5492 БТ, від 03.09.2015 року № 52-52-1/4995 БТ та ЦВ ПАТ «Марфін Банк» від 05.10.2015 року № 1567/01-БТ, від 05.11.2015 року № 1706/01-БТ були встановлені порушення з боку Позивача ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року № 185-94 ВР, постанов Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року, а саме порушення ТОВ «Югвинпром» законодавчо встановлених термінів повернення валютної виручки по експортними операціями з ТОВ «Олімп Імперіал» (контракт № 22/31/03/15 від 03.03.2015 року) та ТОВ «Завод «Северная Венеция» (контракт № 16/05/2015 року від 07.05.2015 року). На підставі викладеного, Відповідач вважає, що за порушення резидентом ТОВ «Югвинпром» строків, передбачених статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», з урахуванням постанов Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року, останньому цілком правомірно оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням нарахована пеня за кожний день прострочення у розмірі 0,3% суми неодержаної виручки в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості, а саме у сумі 6280,41 грн. Підстави для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, на думку Відповідача, відсутні.

В судове засідання, призначене на 31.10.2016 року, Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце судового засідання свого повноважного представника до суду не направив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав, у зв'язку з чим неявка Відповідача до судового засідання 18.10.2016 року була визнана судом не поважною та, на підставі ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалено рішення про розгляд справи за відсутності Відповідача. Частиною 6 статті 128 КАС України передбачено, що якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, враховуючи не прибуття Відповідача в судове засідання, про дату, час та місце його проведення повідомленого належним чином та своєчасно, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд, на підставі приписів ч. 6 ст. 128 КАС України, ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

В період з 30.05.2016 року по 03.06.2016 року, на підставі наказу від 27.05.2016 року № 201 та направлення № 139 від 27.05.2016 року, у відповідності до вимог пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України), посадовою особою Відповідача була проведена позапланова документальна виїзна перевірка ТОВ «Югвинпром» з питань дотримання вимог валютного законодавства у зв'язку з порушенням встановлених строків розрахунків в іноземній валюті згідно отриманих повідомлень ПАТ «ОТП Банк» від 05.08.2015 року № 52-52-1/4666 БТ, від 05.10.2015 року № 52-52-1/5492 БТ, від 03.09.2015 року № 52-52-1/4995 БТ та ЦВ ПАТ «Марфін Банк» від 05.10.2015 року № 1567/01-БТ, від 05.11.2015 року № 1706/01-БТ, за результатами якої складено акт від 10.06.2015 року № 172/15-07-14-01-34274461 (далі - Акт перевірки) (а.с.10-21).

Відповідно до висновків наведеного Акта перевірки, перевіркою встановлено порушення з боку Позивача ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року № 185-94 ВР, постанов Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року, а саме порушення ТОВ «Югвинпром» законодавчо встановлених термінів повернення валютної виручки по експортними операціями з ТОВ «Олімп Імперіал» (контракт № 22/31/03/15 від 03.03.2015 року) та ТОВ «Завод «Северная Венеция» (контракт № 16/05/2015 року від 07.05.2015 року).

На підставі висновків вказаного Акта перевірки Відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 01.07.2016 року, згідно якого Позивачу нараховано пеню за порушення строків повернення валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами в сумі 61580,17 грн. (а.с.24).

Позивач, не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 10 ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» № 959-XII від 16.04.1991 року (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) експорт (експорт товарів) - продаж товарів українськими суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб'єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в не грошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР від 23.09.1994 року виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Крім того, за правилами ч. 4 вказаної статті Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Так, відповідно пункту 1 постанови Правління Національного банку України «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03.03.2015 року № 160 установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Згідно вимог п. 9 вказаної Постанови, ця Постанова набирає чинності з 04.03.2015 року і діє до 03.06.2015 року включно.

Відповідно до пункту 1 постанови Правління Національного банку України від 03.06.2015 року № 354 розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

У відповідності до пункту 9 вказаної Постанови, ця Постанова набирає чинності з 04.06.2015 року і діє до 03.09.2015 року включно.

Також, п. 1 постанови Правління Національного банку України від 03.09.2015 року № 581 установлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

У відповідності до пункту 9 вищевказаної постанови, ця Постанова набирає чинності з 04.09.2015 року і діє до 04.12.2015 року включно.

Тобто, законодавчо встановлений термін для розрахунків по розглянутим даною перевіркою експортним операціям за період з 04.03.2015 року по 04.12.2015 року включно складає 90 календарних днів.

Посилання Позивача на те, що строк повернення валютної виручки, визначений у наведених постановах Правління Національного банку України, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки вказані постанови Національного банку України мають нижчу, ніж закон силу і фактично обмежили термін розрахунків в іноземній валюті, замість 6-ти місяців, на загальний строк 90 днів, що, на думку Позивача, є неприпустимим, суд вважає безпідставними, оскільки саме Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР від 23.09.1994 року надано право Національному банку України запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті. Тобто, наведені постанови Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року прийняті на виконання вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Що стосується доводів Позивача про неможливість застосування строків повернення валютної виручки, визначених у наведених постановах Правління Національного банку України, з огляду на те, що такі постанови Національного банку не були доведені до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності у порядку та спосіб, який є не гіршими тим, що визначені для оприлюднення Законів України, суд зазначає, що згідно ст. 56 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 року № 679-XIV офіційним опублікуванням нормативно-правового акта Національного банку вважається перше опублікування його повного тексту в одному з періодичних друкованих видань - «Офіційному віснику України», газетах «Урядовий кур'єр», «Голос України» або перше розміщення на сторінці Офіційного Інтернет - представництва Національного банку України.

Як встановлено судом з інформації, розміщеної на офіційному сайті Верховної Ради України, постанови Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року були опубліковані на офіційному Інтернет- представництві Національного банку України 03.03.2015 року, 03.06.2015 року, 03.09.2015 року та в офіційному віснику України (офіційне друковане видання) від 03.04.2015 року № 24, від 26.06.2015 року № 48, від 09.10.2015 року № 78 (http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/v0160500-15/ed20150415, http://zakon3.rada.gov.ua/laws/show/v0354500-15/ed20150822, http://zakon2.rada.gov.ua/laws/show/v0581500-15).

Тобто, з наведеного вбачається, що постанови Правління Національного банку України № 160 в від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року були офіційно оприлюднені, у спосіб, що визначений Законом, та доведені до відома суб'єктів господарювання, а тому відповідно строки розрахунків в іноземній валюті, встановлені цими постановами, підлягали застосуванню сторонами у даній справі.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 року № 136, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.05.1999 року за № 338/3631 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня оформлення МД або підписання акта (іншого документа).

Статтею 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР від 23.09.1994 року визначено, що порушення резидентами, крім суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Відповідно до абз. 12 п. 1.1 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями від 24.03.1999 року № 136 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) день виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків.

За правилами ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» № 185/94-ВР від 23.09.1994 року строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону, зупиняються, та в такому випадку - і нарахування пені, в разі, зокрема, прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами.

Таким чином, Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994 року передбачає відповідний порядок здійснення та строки розрахунків учасниками зовнішньоекономічної діяльності, відповідальність за його недотримання, встановлює виключні підстави, зокрема, для зупинення вказаних строків та звільнення резидента від відповідальності у вигляді пені за порушення строків зарахування на його валютний рахунок в установі банку.

Як встановлено судом, 03.03.2015 року між Позивачем та ТОВ «Олімп Імперіал» був укладений контракт № 22/31/03/15, відповідно до п. 1.1 якого Продавець (Позивач) зобов'язується постановити, а Покупець (ТОВ «Олімп Імперіал») прийняти та оплатити виноматеріал в орієнтовній кількості 150000 декалітрів.

На виконання умов вказаного контракту, 24.04.2015 року Позивачем був відвантажений товар згідно МД від цієї дати за №№ 643, 644, 645, 646 на суму 278258,45 грн., 289852,55 грн., 289852,55 грн., 255070,24 грн. відповідно.

Тобто, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994 року та постанов Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року виручка за цей товар мала бути зарахована Позивачем на рахунок в установі банку у термін не пізніше 23.07.2015 року.

Також, на виконання умов контракту від 03.03.2015 року № 22/31/03/15, 08.05.2015 року Позивачем був відвантажений товар згідно МД від цієї дати за №№ 729, 730, 731, 732 на суму 272816,95 грн., 234620,40 грн., 240083,28 грн., 267364,98 грн. відповідно, тобто, згідно ч. 1 ст. 1 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994 року та постанов Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року, виручка за цей товар мала бути зарахована Позивачем на рахунок в установі банку у термін не пізніше 06.08.2015 року.

Проте, як встановлено Відповідачем під час проведення перевірки, підтверджено під час судового розгляду справи та не заперечується Позивачем, виручка за поставлений Позивачем наведений товар ТОВ «Олімп Імперіал» у вказані строки не була зарахована на рахунок ТОВ «Югвинпром» в установі банку, чим Позивачем було допущено порушення строків повернення валютної виручки за зовнішньоекономічним контрактом від 03.03.2015 року № 22/31/03/15.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2015 року за вих. № 3498/15 ТОВ «Югвинпром» було подано позов до Господарського суду Одеської області про стягнення з ТОВ «Олімп Імперіал» заборгованості за поставлений товар згідно контракту від 03.03.2015 року № 22/31/03/15.

За таких обставин, із вказаної дати зупиняється відлік законодавчо встановленого строку для розрахунків в іноземній валюті та відповідно нарахування пені за порушення встановлених строків повернення валютної виручки.

Водночас, як встановлено Відповідачем під час проведення перевірки, підтверджено під час судового розгляду справи та не заперечується Позивачем, за період з дат поставки товару, вказаних у МД, та до моменту подачі Позивачем позову до господарського суду, кількість прострочених днів повернення валютної виручки у сумі 531680 руб., 663825 руб., 663825 руб., 584166 руб. за МД від 24.04.2015 року №№ 643, 644, 645, 646 складає - 17 днів, за МД від 08.05.2015 року за №№ 729, 730, 731, 732 у сумі 663030 руб., 570200,50 руб., 583477 руб., 649780 руб. - 3 дні.

За таких обставин, враховуючи курс валют, встановлений Національним банком України, кількість днів прострочення зарахування Позивачем валютної виручки за контрактом від 03.03.2015 року № 22/31/03/15, розмір пені, встановлений ст. 4 Закону № 185/94-ВР від 23.09.1994 року за наведене порушення, суд вважає, що Відповідачем цілком правомірно оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням була нарахована Позивачу пеня за порушення строків повернення валютної виручки за вказаним зовнішньоекономічним контрактом в сумі 55299,76 грн..

Що стосується оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в частині нарахування Позивачу пені у сумі 6280,41 грн. суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, 07.05.2015 року між Позивачем та ТОВ «Завод «Северная Венеция» був укладений контракт № 16/05/2015, відповідно до п. 1.1 якого Продавець (Позивач) зобов'язується постановити, а Покупець (ТОВ «Завод «Северная Венеция») прийняти та оплатити виноматеріал, виготовлений з винограду урожаю 2014 року в орієнтовній кількості 50000 декалітрів для виробництва вин тихих, ігристих (шампанських) з послідуючою реалізацією.

На виконання умов вказаного контракту, 31.07.2015 року Позивачем був відвантажений товар згідно МД №№ 1327, 1328 від цієї дати на суму 265611 грн. по кожній МД, тобто, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994 року та постанов Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року, виручка за цей товар мала бути зарахована Позивачем на рахунок в установі банку у термін не пізніше 29.10.2015 року відповідно.

Проте, як встановлено Відповідачем під час проведення перевірки, підтверджено під час судового розгляду справи та не заперечується Позивачем, виручка за поставлений Позивачем наведений товар ТОВ «Завод «Северная Венеция» у розмірі 1087500 руб. у вказані строки не була зарахована на рахунок ТОВ «Югвинпром» в установі банку, що стало підставою для звернення 04.11.2015 року Позивача до господарського суду із позовом про стягнення з ТОВ «Завод «Северная Венеция» заборгованості за поставлений товар за контрактом від 07.05.2015 року № 16/05/2015.

З огляду на викладене, суд вважає, що Відповідачем оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням цілком правомірно була нарахована Позивачу пеня у сумі 5434,27 грн. за прострочення повернення валютної виручки у розмірі 1087500 руб. за період з 30.10.2015 року по 03.11.2015 року включено, що складає 5 днів прострочення.

Разом з цим, суд погоджується з доводами Позивача, що Відповідачем помилково визначено останній день зарахування валютної виручки за постановлений товар за МД № 967 від 08.06.2015 року за контрактом від 07.05.2015 року № 16/05/2015 з огляду на викладене.

Так, як вже зазначалось судом, відповідно до п.п. 1.2, 2.2 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями від 24.03.1999 року № 136 відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня оформлення МД або підписання акта (іншого документа). День виникнення порушення - перший день після закінчення встановленого законодавством строку розрахунків за експортною, імпортною операцією або строку, встановленого відповідно до раніше одержаних за цією операцією висновків.

Однак, вищевказаним нормативно-правовим актом не врегульовано питання обчислення строків розрахунків за експортною операцією, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день.

Водночас, у частині 5 статті 254 Цивільного кодексу України чітко визначено, що коли останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Аналогічні правові норми закріплені у частині 6 статті 103 КАС України, у статті 51 ГПК України, у пункті 49.20 статті 49, пункті 56.13 статті 56, пункті 183.6 статті 186 ПК України.

Проаналізувавши вказані положення законодавства, суд дійшов висновку, що при обрахунку строків передбачається перенесення останнього дня строку, який припадає на вихідний, святковий або неробочий день, на наступний за ним робочий день.

З огляду на зазначене, до правовідносин у даній справі, необхідно застосовувати аналогію закону в частині перенесення останнього дня строку, який припадає на вихідний, святковий або неробочий день, на наступний за ним робочий день.

Як встановлено судом, на виконання умов контракту від 07.05.2015 року № 16/05/2015, 08.06.2015 року Позивачем був відвантажений товар згідно МД № 967 від цієї дати на суму 271019,50 грн., тобто, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України № 185/94-ВР від 23.09.1994 року та постанов Правління Національного банку України № 160 від 03.03.2015 року, № 354 від 03.06.2015 року, № 581 від 03.09.2015 року, виручка за цей товар мала бути зарахована Позивачем на рахунок в установі банку у термін не пізніше 06.09.2015 року.

Проте, повернення позивачу ТОВ «Завод «Северная Венеция» валютної виручки 06.09.2015 року є об'єктивно неможливим, зважаючи, що вказаний день є неробочим, а тому останній день строку в даному випадку повинен бути перенесений на 07.09.2015 року, тобто на наступний робочий день. В свою чергу, днем порушення строків повернення валютної виручки повинен бути визначений наступний день після цієї дати - 08.09.2015 року.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у справі, фактично валютна виручка за поставлений товар згідно МД № 967 від 08.06.2015 року була зарахована на рахунок Позивача у повному обсязі 18.09.2015 року, станом на 08.09.2015 року сума прострочення складала 72500 руб.

Таким чином, Позивачем прострочено 10 днів зарахування валютної виручки за МД № 967 від 08.06.2015 року, тобто в період з 08.09.2015 року по 17.09.2015 року включено, а тому розмір пені за таке прострочення складає 702,42 грн.: 10 (дні прострочення)х0,3% (0,3/100 (розмір пені))х0,32295 (ставка НБУ на 08.09.2015 р.)х72500 (сума прострочення).

За таких обставин, враховуючи, що Відповідачем невірно визначено граничний строк для зарахування виручки, оскаржуване податкове повідомлення рішення в частині нарахування Позивачу пені у розмірі 143,72 грн. за порушення строків зарахування валютної виручки за МД № 967 від 08.06.2015 року згідно контракту від 07.05.2015 року № 16/05/2015 є безпідставним та таким підлягає скасуванню, а вимоги Позивача у цій частині підлягають задоволенню.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, що Відповідач не довів законності та обґрунтованості прийнятих ним рішень.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Югвинпром» до Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головзного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.07.2016 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області № від 01.07.2016 року в частині нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю «Югвинпром» пені за порушення строків повернення валютної виручки за зовнішньоекономічними контрактами в сумі 143,72 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.