Справа № 521/10426/16-а
Суддя: Сегеда О. М.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ____________
Пр. № 2-а/521/231/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Зубковій Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Одесі старшого лейтенанта поліції Білецького Михайла Миколайовича, інспектора Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенанта поліції Зінько Олександра Володимировича, інспектора Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенанта поліції Чичельницького Сергія Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У червні 2016р. ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом до начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Одесі старшого лейтенанта поліції Білецького М. М., інспектора Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенанта поліції Зінько О. В., інспектора Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенанта поліції Чичельницького С. В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що інспектором Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенантом поліції Зінько О. В. та інспектором Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенантом поліції Чичельницьким С. В. 29 квітня 2016р. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №694099 відповідно до якої ОСОБА_1було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00грн.

Зазначав, що вищевказана постанова була винесена за порушення водієм п. 8.5 Правил дорожнього руху (далі -ПДР України), а саме за здійснення перетину через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3.

З постановою про адміністративне правопорушення серії ПС2 №694099 від 29 квітня 2016р. ОСОБА_1 не погоджується, оскільки вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України, так як постанова, на підставі якої на нього було накладено адміністративне стягнення була винесена без урахування його заперечень та з її змістом він був ознайомлений лише 12 травня 2016р. поштою.

Посилався на те, що він рухався та був зупинений поліцією по вул. Ак. Глушко №16/18, у напрямку с. Сухий Лиман, та не перетинав подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки на вул. Ак.Корольова,33.

Зазначав, що 13 травня 2016р. оплатив штраф у розмірі 255,00 грн., з метою уникнути подальшої сплати штрафу у подвійному розмірі в сумі 510,00грн.

Ухвалою суду від 22 червня 2016року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції (а.с.28)

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити у повному обсязі (а.с.11).

Начальник Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Одесі старший лейтенант поліції Білецький М. М. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, якою позовні вимоги не визнав, та просив суд відмовити в їх задоволенні та розглянути справу у його відсутність (а.с.31).

Інспектор Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенант поліції Зінько О.В. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив суд відмовити в їх задоволені.

Інспектор Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенанта поліції Чичельницького С.В. в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Раніше в судовому засіданні позовні вимоги не визнавав та просив суд відмовити в їх задоволені.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, діюча за довіреністю від 03.03.3016року у судове засідання позовні вимоги не визнала,та просила суд відмовити в їх задоволенні, надав до суду письмові заперечення в обґрунтування яких зазначала, що 29 квітня 2016року о 14 год. 00 хв. екіпажем патрульної поліції «Благо 0115» у складі ІПП Зінько О.В. та Чичельницького С.В., було виявлено порушення вимог п.8.5 Правил дорожнього руху. А саме, водій т/з «Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1, ОСОБА_1, при виїзді на вул. Ак. Корольова, біля буд.33, здійснив поворот ліворуч, вбік пл. Незалежності, перетнувши при цьому подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки 1.3, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП України. Факт даного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями ІПП Зінько О.В. та Чичельницького С.В., та відеозаписом з нагрудної камери ІПП.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст.71 КАС України адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З змісту ст.23 Закону України «Про національну поліцію»вбачається, що одними з основних повноважень поліції є здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 cт. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху передбачено, що, учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Як встановлено в судовому засіданні 29 квітня 2016року о 14 год. 00 хв. ІПП відповідачами у справі Зінько О.В. та Чичельницьким С.В. було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №694099 відповідно до якої позивача ОСОБА_1було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00грн (а.с.12).

З змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №694099 від 29 квітня 2016року вбачається, що водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2 рухаючись по вулиці вул. Ак. Корольова,33 здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки порушивши п.8.5 ПДР України, за що ч.1 ст. 122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність.

Пунктом 8.5. ПДР України встановлено, що дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до п.7.2.3 ДСТУ 2587:2010 розмітку за номером 1.3 застосовують для розділення транспортних потоків протилежних напрямків (осьова лінія) на дорогах, що мають чотири і більше смуг руху в обох напрямках.

Пункт 34 ПДР України зазначає, що дорожня розмітка 1.3 - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху. Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. вбачається, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122. частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою, третьою статті 140 КУпАП. Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором патрульної поліції рядовим поліції Зінько О.В. який відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення.

Відповідно до ст. 252 КУпАПта п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.1 1.2015 p., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч. 4 п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих не в автоматичному режимі» затвердженої Наказом №1395 Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015року, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови вручається під підпис. Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Відповідно до ст. 280 КУпАП,орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП). У цьому випадку на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху.

Оцінюючи матеріали справи, суд виходить з того, що хоча і для провадження у справах про адміністративні правопорушення є характерним специфічний вид доказу - безпосереднє спостереження уповноважених на складання постанови про адміністративне правопорушення і проведення адміністративного розслідування, проте сам по собі факт складання постанови не може бути визнаний єдиним та достатнім доказом для встановлення вини особи в скоєнні правопорушення у разі оспорювання особою факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 66 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена оскаржувана постанова, згідно тексту вищевказаної постанови, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ч. 2, 4 ,5 ст. 258 КУпАП.

З відеозаписів подій вищенаведеного правопорушення, зроблених 29 квітня 2016року в м. Одесі за допомогою нагрудних камер на одязі поліцейських та ретельно оглянутих в судовому засіданні, вбачається, що вказаним відеозаписом зафіксовано ті події, які мали місце після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, на вулиці Ак. Глушко, 16/18.

Крім того, з вказаних відеозаписів подій вищенаведеного правопорушення, зроблених 29 квітня 2016року в м. Одесі, судом встановлено, що позивач не погоджувався з обвинуваченням у вчиненніадміністративного правопорушення, і намагався зафіксувати даний факт при ознайомленні з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, але йому в порушення ст. 258 КУпАПУкраїни, працівниками Національної поліції було відмовлено, шляхом відібрання постанови.

Згідно із ч.1 ст.122 КпАПУ, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд вважає, що відповідачами не було надано жодного доказу того, що позивач на транспортному засобі здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, відеозапис наданий відповідачами не містить моменту проїзду через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачами не доведено, що у діях позивача 29 квітня 2016 року був наявний склад адміністративного правопорушення.

Посилання інспекторів у письмових запереченнях на ту обставину, що позивач під час спілкування з інспекторами визнав факт проїзду через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, не знайшли свого підтвердження, оскільки позивач не погоджувався із винесеною постановою, що було зафіксовано відеозаписом, який був зроблений відповідачами 29 квітня 2016року в м. Одесі.

В такому випадку інспектора мають надати до суду докази вчинення позивачем правопорушення.

Доказів у розумінні ст.251 КпАПУ України, які б вказували на те, що ОСОБА_1 рухаючись по вулиці вул. Ак. Корольова,33 здійснив перетин через подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки порушивши п.8.5 ПДР України, відповідачі суду не надали.

Згідно ч.ч.2,4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 6 ст.71 КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідност.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином суд доходить висновку про те, що без з`ясування напрямку руху позивача по вул. Ак. Корольова,33, де нібито було вчинено адміністративне правопорушення, та належних доказів щодо обставин руху автомобіля під керуванням позивача через таку вулицю а також аналізу таких відомостей у їх сукупності, дійти категоричних висновків про те, що 29 квітня 2016 року, позивач, керуючи автомобілем здійснив поворот ліворуч, вбік пл. Незалежності, перетнувши при цьому подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки 1.3неможливо.

Отже, суд доходить висновку про те, що відповідачами, всупереч наведеним вище правовим приписам, не було доведено правомірності спірної постанови, а тому вказаний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно ж до пункту 11 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушеннявід 29 квітня 2016 року серії ПС2 №694099 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП,.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 94 КАС України суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, в той час як інших судових витрат, які підлягають відшкодуванню, у справі не виявлено.

Відповідно до ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржує постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ч.1 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 283-284,288, п.3 ст.293 КУпАП України, ст.ст. 7, 11, 12, 17,66, 69, 71, 86, 99, 159-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Одесі старшого лейтенанта поліції Білецького Михайла Миколайовича, інспектора Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенанта поліції Зінько Олександра Володимировича, інспектора Першої роти другого батальйону патрульної поліції в м. Одесі лейтенанта поліції Чичельницького Сергія Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушеннявід 29 квітня 2016 року серії ПС2 №694099 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00(двісті п'ятдесят п'ять) гривень - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: О.М.Сегеда