Справа № 815/4490/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4490/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Позивач, або ФОП ОСОБА_1П.) з адміністративним позовом (а.с. 5-9) до Одеської митниці ДФС (далі - Відповідач, або Одеська митниця ДФС) про визнання протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо підготовки висновку про повернення надмірно сплачених ФОП ОСОБА_1 до Державного бюджету України платежів на загальну суму 56389,64 грн. та подання його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, зобовязання Одеської митниці ДФС підготувати висновок про повернення надміру сплачених ФОП ОСОБА_1 до Державного бюджету України платежів на загальну суму 56389,64 грн. та подання його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

Так, Позивач зазначив, що 23.09.2015 року для здійснення митного оформлення товару ним була подана до Одеської митниці ДФС електронна вантажна митна декларація (далі ВМД) №500060001/2015/017594 від 23.09.2015 року, митна вартість товару була визначена за першим методом за ціною договору. Проте, Відповідачем, за результатами опрацювання поданої ВМД та документів, була винесена картка відмови у прийнятті митної декларації №500060001/2015/00323 від 24.09.2015 року та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 24.09.2015 року № 500060001/2015/610174/2, яким митну вартість за одиницю товару визначено у розмірі 3,13 Доларів США за 1 кг. Не погоджуючись з рішенням митного органу Позивач 24.09.2015 року подав до Митниці нову ВМД № 500060001/2015/017681, за якою товар був випущений у вільний обіг під гарантійні зобов'язання відповідно до розділу X Митного кодексу України. Позивач вказує на те, що ним фактично внесено до бюджету кошти з розрахунку митної вартості товарів, визначеної всупереч положенням чинного законодавства за резервним методом, в той час, як належною митною вартістю таких товарів була вартість, визначена за першим методом (ціною договору), отже, позивачем сплачені до бюджету кошти в розмірі більшому, ніж встановлено законодавством. Вважаючи рішення та дії Одеської митниці ДФС щодо корегування митної вартості товару протиправними, Позивач оскаржив їх у судовому порядку. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2016 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 року, по справі № 815/7038/15 визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, за першим методом митної оцінки - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються; скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00323 визнано протиправним та скасоване рішення Одеської митниці ДФС про корегування митної вартості від 24.09.2015 року № 500060001/2015/610174/2.

29.04.2016 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою №174/2 від 29.04.2016 року про повернення надмірно сплачених платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митним органом. Позивач вказує на те, що заява Позивача №174/2 від 29.04.2016 року була отримана Відповідачем 10.05.2016 року, таким чином 20-ти денний термін для ухвалення Висновку про повернення платежів сплинув 30.05.2016 року, у звязку з чим, Позивач 30.06.2016 року звернувся до ДФС України з письмовою скаргою. За результатом розгляду зазначеної скарги, 08.08.2016 року Позивачем був отриманий лист Митниці ДФС № 25828/7/99-99- 19-01-01-17 від 29.07.2016 року, яким повідомлялось про встановлення факту протиправної бездіяльності Одеської митниці ДФС та про призначення службової перевірки щодо неповернення надмірно сплачених митних платежів за заявами ФОП ОСОБА_1, зобовязання Одеської митниці ДФС повторно розглянути заяви ФОП ОСОБА_1, вжити відповідних заходів дисциплінарного впливу до працівників, дії та рішення про коригування митної вартості яких були визнані судами протиправними.

Проте, висновок про повернення коштів, Відповідачем не було складено, що на думку позивача, свідчить про небажання відповідача у визначені законом строки вчинити дії з повернення грошових зобов'язань, які були надміру сплачені, в якості грошової застави, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом. Позивач зазначає, що Відповідач наділений відповідними повноваженнями та у нього були всі законні підстави для складення відповідного висновку про повернення коштів позивачу, а тому, на думку Позивача, заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В судове засідання, призначене на 24.10.2016 року, Позивач не зявився, надав до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

В судовому засіданні 24.10.2016 року представник Відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 78-84). Так, в обґрунтування заперечень проти позову, Відповідач зазначив, що Одеська митниця ДФС під час розгляду заяви ФОП ОСОБА_1 та надання відповіді на неї, діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_1

Враховуючи неявку Позивача, його звернення із клопотанням про розгляд справи в порядку письмового провадження, відсутність потреби витребування додаткових письмових доказів, заслухати свідка чи експерта, на підставі приписів ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, письмові заперечення Відповідача, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні факти та обставини.

24.09.2015 року Одеською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610174/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00323 (а.с. 10-14).

Судом також встановлено, що рішенням Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610174/2 від 24.09.2015 року митну вартість товару визначено за резервним методом на рівні 3,13 дол. США за кг в загальному розмірі 135867,79 дол. США (а.с. 11-14).

В подальшому товар було випущено у вільний обіг (ВМД № 500060001/2015/017681) за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом, та сплатою різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу України, в результаті чого ФОП ОСОБА_1 було додатково сплачено ввізне мито в сумі 11474,63 грн., імпортний збір в сумі 8196,17 грн. та податок на додану вартість в сумі 36718,84 грн. (а.с. 15-18).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 01.02.2016 року по справі №815/7038/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.04.2016 року, було задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_1, визнано протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо відмови у застосуванні заявленої митної вартості, ФОП ОСОБА_2 за першим методом митної оцінки за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, скасовано картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №500060001/2015/00323, визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості №500060001/2015/610174/2 від 24.09.2015 року (а.с. 18-35).

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

У зв'язку з викладеним, судом встановлено, що Позивачем було надмірно сплачено до Державного бюджету суму в розмірі 56389,64 грн., яка становить ввізне мито в сумі 11474,63 грн., імпортний збір в сумі 8196,17 грн. та податок на додану вартість в сумі 36718,84 грн.

29.04.2016 Позивач звернувся до Одеської митниці ДФС України із заявою про повернення з бюджету надмірно сплачених платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (а.с. 36-37).

За результатом розгляду поданої заяви, листом від 02.06.2016 року Одеська митниця ДФС повідомила Позивача, що скасування судом рішення про коригування митної вартості товарів свідчить про нечинність такого рішення з моменту його прийняття, при цьому процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів залишається незавершеною, завершення такої процедури має бути здійснено з урахуванням рішення суду, а висновок про наявність надмірної сплати до бюджету податків та про їх розмір зроблено за результатами та в залежності від висновків про митну вартість товарів, який може бути зроблений шляхом проведення процедур та застосування форм контролю, передбачених Митним кодексом України.

30.06.2016 року Позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на бездіяльність начальника Одеської митниці ДФС (а.с. 40-45).

За результатом розгляду поданої заяви, ДФС України повідомила Позивача, що Одеська митниця ДФС не виконала процедурних обовязків щодо алгоритму дій, покладених на неї законом, а тому така бездіяльність є протиправною (а.с.46-49).

Не погоджуючись з бездіяльністю Відповідача щодо повернення надмірно сплачених Позивачем митних платежів, Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту частин 1-4 статті 301 Митного кодексу України (далі МК України) повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Частиною 8 вказаної статті визначено, що повернення не здійснюється якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень та в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

В свою чергу, відповідно до ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 МК України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Алгоритм дій державних органів щодо повернення платникам податків, зокрема, митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, врегульовано Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби № 618 від 20.07.2007 року (далі Порядок № 618).

Так, відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 Розділу ІІІ вказаного Порядку для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надміру сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

Вказана заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Уповноважений Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надміру зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

З наведеного вбачається, що обовязковою умовою для вчинення, зокрема, митним орган, дій, визначених Порядком № 618, з метою повернення платнику податків митних та інших платежів, помилково та/або надміу сплачених до бюджету, є подання таким платником податків заяви про таке повернення, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності.

З сукупного аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що обов'язковою умовою для здійснення повернення надміру сплачених сум митних та інших платежів є наявність факту надмірної сплати коштів, подання платником податків заяви у довільній формі про таке повернення до митного органу не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України із зазначенням шляху перерахування коштів, а також відсутність у платника податкового боргу.

Тобто, законодавчою передумовою та необхідною обставиною для повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірну сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є факт ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 25.11.2014 у справі № 21-207а14, в якій зазначено, що у разі якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов'яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України і статті 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення коштів та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

В той же час, як встановлено судом та не заперечувалось сторонами у справі, Позивач не має податкової заборгованості зі сплати податків, зборів платежів, що підтверджується довідкою про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів від 25.04.2016 року № 2362/10/07-09-23-00, яку Позивач надавав до Одеської митниці ДФС під час звернення із заявою від 29.04.2016 року щодо повернення з бюджету надміру сплачених платежів.

Окрім того, судом встановлено, а Відповідачем не заперечувалось, що Позивач звернувся до Одеської митниці із належним чином оформленою заявою про повернення митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету.

Таким чином, судом встановлено, що Позивач виконав всі передбачені законом вимоги з метою повернення надмірно сплачених коштів.

При цьому, судом також встановлено, що Відповідач наділений відповідними повноваженнями та у нього були всі законні підстави для складення висновку про повернення коштів позивачу.

Крім того, суд зазначає, що Державною фіскальною службою України було встановлено бездіяльність Одеської митниці ДФС з не надання обґрунтованої відмови або задоволення заяви ФОП ОСОБА_1

Згідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд прийшов до висновку про те, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь Позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1941,90 грн., сплачені згідно з платіжними дорученнями № 4896 та № 4897 від 31.08.2016 року (а.с. 3, 4).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 128, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС про визнання протиправною бездіяльність та зобовязання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС щодо підготовки висновку про повернення надмірно сплачених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Державного бюджету України платежів на загальну суму 56389,64 грн. та подання його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Зобовязати Одеську митницю ДФС підготувати висновок про повернення надмірно сплачених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до Державного бюджету України платежів на загальну суму 56389,64 грн. та подання його для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області

Стягнути з Одеської митниці ДФС (юридична адреса: вул. Гайдара, буд. 21-А, м. Одеса, 65078, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 1941,90 грн.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Стеценко О.О.