Справа № 333/5511/16-а
Суддя: Ярошенко А. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5511/16-а
Провадження № 2-а/333/256/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Ярошенко А.Г., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним адміністративним позовом.

У позові вказала, що 22 серпня 2006 року вона звернулась до УПФ України в Комунарському районі м.Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії за вислугу років згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року. У звязку з продовженням роботи на посаді вчителя початкових класів Запорізького навчально-виховного комплексу №7, виплата призначеної пенсії була призупинена. Після досягнення пенсійного віку, 01.07.2016 року позивач звернулась до УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і така пенсія була їй призначена. В подальшому, з листа УПФУ в Комунарському районі м.Запоріжжя від 28.09.2016 року, вона дізналася, що при визначенні розміру пенсії за віком відповідачем було прийнято середню заробітну плату в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2007 р., яка була застосована при призначенні позивачу пенсії за вислугу років, а не за три календарні роки, що передують зверненню з заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до вимог ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Такі дії відповідача вважає неправомірними, тому просить визнати їх противоправними, зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя провести перерахунок пенсії за віком з моменту її призначення відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України скорочене провадження застосовується у адміністративних справах про оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Згідно з п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Представник відповідача надав суду письмові заперечення, в яких просить суд вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача та зобовязання вчинення дій залишити без задоволення у звязку із тим, що у відповідності до ст. 40 зазначеного Закону за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення пенсії. Відтак підстави для перерахування пенсії відсутні, просить у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя та з 2006 року отримувала пенсію за вислугу років згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року. Оскільки позивачка продовжувала працювати, що підтверджується копією трудової книжки виплата їй пенсії не здійснювалася, що не заперечується відповідачем.

У зв'язку з тим, що позивачка досягла пенсійного віку, вона 01.07.2016 року звернулася до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя з заявою про переведення її з пенсії за вислугою років на пенсію за віком.

Відповідно розрахунку Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, позивачу було перераховано пенсію, але застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2007 рік - 1197,91 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 р. №327.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до згідно ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року.

Листом від 28.09.2016 року Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя повідомило, що при переведенні з одного виду пенсії на інший був застосований показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2007 рік 1197,91 грн. відповідно до Постанови КМУ №327 п.1 від 23.04.2012 р., а тому розмір пенсії розрахований вірно у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 31 березня 2015 року у справі № 21-612а14, «у частині першій статті 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника. Пенсія за вислугу років даним Законом не передбачена та за рахунок коштів Пенсійного фонду не виплачується.

Разом з тим ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» передбачає такий вид пенсії, як пенсія за вислугу років.

Так, ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вона звернулася вперше. Крім того, позивач продовжувала працювати та сплачувати у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон України №1058-ІV), пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім'ї у випадках, визначених цим Законом.

Види пенсійних виплат і соціальних послуг визначені у статті 9 вищезазначеного Закону, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються наступні пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», для окремих категорій громадян законами України можуть встановлюватися умови, норми і порядок їх пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування і недержавного пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до п.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1(в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за вислугу років), пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності в наслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1ст.44 Закону №1058-IVзаява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Положеннями ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату(дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати(доходу), який враховувався підчас призначення(попереднього перерахунку)попереднього виду пенсії. Аналіз наведених норм свідчить, що лише за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч.3 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався підчас призначення(попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналогічні правові позиції висловлені Вищим адміністративним судом України у постановах від 01.12.2013р. у справі № К/800/38624/13, від 02.04.2014 року у справі № К/800/45035/13, від 16.01.2014 року у справі К/800/1384/13.

Ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, відповідно ст. 9 цього Закону (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у спірних правовідносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом (призначення пенсії за віком відповідно до Закону України № 1058, яким пенсія за вислугу років не передбачена), тому положення ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині переведення з одного виду пенсії на інший до спірних правовідносин взагалі не підлягають застосуванню. В даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, оскільки пенсія за вислугу років не передбачена Законом №1058-ІVта не віднесена до видів пенсії, які призначаються згідно цього Закону.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суд вважає, відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не довів належним чином правомірність своїх дій.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачка звернулась до відповідача за призначенням пенсії за віком вперше, вона не просила призначати пенсію із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому, позовні вимоги в частині визнання дій УПФУ неправомірними та зобовязання вчинити певні дії підлягає задоволенню.

З огляду на вимогу позивача про стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суми судового збору, суд вважає дані вимоги такими, що підлягають задоволенню згідно з положеннями ч. 1 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.2,70-71,159-163,167 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з моменту її призначення відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки (2013, 2014, 2015), що передують року звернення (2016) з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією починаючи з 01.01.2016 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1, 30.12.1958 р.., РНОКПП НОМЕР_1 сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 21 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови через Комунарський районний суд м.Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя: ОСОБА_2