Справа № 2-а-717а/10
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-717а/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.02.2010м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві про визнання бездіяльності неправомірною, стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2010 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві, в якому вона просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача у виплаті їй щомісячної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії з підвищенням її на 30 % мінімальної пенсії за віком з розміру, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", та виплатити як дитині війни недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за період з 01.01.2006 року по 30.12.2009 року в сумі 6429 грн. 60 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що вона належить до соціальної категорії «Дитина війни» тавідповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 01 січня 2006 року по 30 червня 2009 року має право на отримання соціальної допомоги в розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідач всупереч Рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007 року, яким були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, якими були визнані неконституційними окремі положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік», в тому числі й щодо зупинення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», не здійснив нарахування та виплату відповідного підвищення до пенсії.

Відповідач надав заперечення на позов, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що Управлінням з 01.04.1994 року на підставі заяви ОСОБА_1 призначено підвищення дружини померлого учасника бойових дій відповідно до п. 23 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" N 3551-XII від 22.10.1993. Дане підвищення позивачу виплачується по даний час. У відповідності до п. 2 Прикінцевих положень Закону України Про соціальний захист дітей війни особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів. Оскільки ОСОБА_1 заяву про відмову від підвищення дружини учасника бойових дій та призначення взамін нього підвищення дитині війни до Управління не подавала, підстави для нарахування останньої відсутні.

В судове засідання позивач та представник відповідача не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи викладене, вважаю за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус «Дитина війни», що також підтверджується пенсійним посвідченням № 114268 від 12.08.1992 року та довідкою Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради № 06/3587 від 19.01.2010 року, відповідно до якої позивач включена до Єдиного реєстру осіб, які мають право на пільги по Ленінському району м. Полтави, та має статус дитина війни.

Враховуючи зазначений статус позивача, вона відповідно до ст. 6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого учасника бойових дій.

Як встановлено в ч. 4 ст. 15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" N 3551-XII від 22.10.1993, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, які не одружилися вдруге, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

На підставі заяви позивача ОСОБА_1 від 01.04.1994 року розпорядженням Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві № 114668 їй призначено підвищення до пенсії як дружині померлого учасника бойових дій, яке вона отримує з 01.04.1994 року по теперішній час.

Вказане підтверджується також довідкою Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві № 485/07-22 від 02.02.2010 року про суму отриманого підвищення подружжю померлого учасника бойових дій, яке виплачується одночасно з пенсією.

В п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни" встановлено, що особам, які мають право на пільги відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" пільги надаються за їх вибором згідно з одним із зазначених законів.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не зверталася до Управління Пенсійного фонду України Ленінського району в м. Полтаві з заявою про призначення їй підвищення дитині війни, натомість за її заявою Управлінням призначено та виплачується підвищення до пенсії як дружині померлого учасника бойових дій, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6, п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити .

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням протягом 20 днів після цього апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3