Справа № 385/1283/16-а
Суддя: Панасюк І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/1283/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Панасюка І.В.,

при секретарі - Шевченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайвороні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

21 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області щодо відмови у перерахунку пенсії з врахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати; зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області здійснити з 11.03.2011 року перерахунок пенсії з врахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 16827,44 гривень, які входять до складу заробітної плати із якої проводилось обчислення суми пенсії та щомісячної індексації.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовну заяву підтримує та просить її задовільнити.

Представник управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області. Надіслав до суду письмове заперечення (а.с. 24) в якому вказав, що позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами та фактичними обставинами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області та з 11 березня 2011 року отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» (а.с. 9).

Державною податковою адміністрацією у м. Києві позивачу видано довідку про складові заробітної плати (за останні 24 календарних місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», із зазначенням фактично отриманих позивачем сум допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, премії, премії до державних, професійних свят, надбавки за високі досягнення у праці (а.с. 12-13).

На всі виплати, зазначені у довід, нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Після отримання довідки, 11 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до управлінні Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області із заявою про проведення перерахунку призначеної пенсії, оскільки при первинному призначенні пенсії до складу заробітної плати не були враховані: допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати (а.с. 10-11).

Листом від 05 травня 2016 року № 6/м-11 відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії позивача з посиланням на відсутність законних підстав для проведення перерахунку пенсії (а.с. 14-15).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (на момент призначення позивачу пенсії державного службовця) пенсія державним службовцям призначалася в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на 1 відсоток, але не більше 90 відсотків від сум заробітної плати.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до положень частини 2 статті 33 Закону України «Про державну службу», заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

За змістом частини 2 статті 35 Закону України «Про державну службу» державним службовцям надається щорічна відпустка, з виплатою допомоги для оздоровлення у розмірі посадового окладу.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Стаття 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З викладених правових норм убачається, що отримувані суми виплат, з яких фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 червня 2014 року (справа № 21-134а14), яка, відповідно до приписів статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковою для всіх судів України.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, встановлення чинним законодавством строків, які обмежують звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Згідно з частиною 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач звернулася у суд з адміністративним позовом 21 вересня 2016 року (а.с. 2-4).

До спірних відносин сторін положення частини 2 статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосування не підлягають, оскільки зазначені приписи встановлюють строки виплати нарахованих пенсій за минулий час і не визначають строки перерахунку раніше призначених пенсій.

Призначення відповідачем пенсії позивачу відбулося з 11 березня 2011 року та виплата пенсії здійснюється з цього часу щомісячно, тому про порушення свого права (якщо позивач вважала його порушеним) ОСОБА_1 могла дізнатися, кожного місяця при отриманні пенсії з часу призначення пенсії.

Будь-які об'єктивні обставини що перешкоджали позивачу та позбавляли її можливості звернутися до суду у визначені законом строки, останньою не наведено.

Враховуючи наведене та час подання адміністративного позову, позивачем пропущено строк звернення до суду, у зв'язку з чим позовні вимоги за період з 11 березня 2011 року по 20 березня 2016 року розгляду не підлягають і позовні вимоги в цій частині необхідно залишити без розгляду.

З огляду на приписи статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа, та те, що ОСОБА_1 звернулась з відповідною заявою в орган пенсійного фонду 11 квітня 2016 року, суд приходить до висновку, що перерахунок пенсії має бути проведений з 01 квітня 2016 року.

11 квітня 2016 року ОСОБА_1 надала відповідачу довідку про розмір її заробітної плати із зазначенням всіх виплачених їй сум, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. Тому управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області, до надання довідки позивачем, не міг виконати розрахунок призначеної позивачці пенсії з урахуванням зазначених у довідці складових заробітної плати, а отже у суду немає підстав визнавати неправомірними дії відповідача щодо неврахування ОСОБА_1 при розрахунку її пенсії, починаючи з 11 березня 2011 року. Суд вважає, що позивач має право на перерахунок призначеної їй пенсії, виходячи із заробітної плати з урахуванням отриманих нею виплат, що зазначені у довідці Державної податкової адміністрації у м. Києві і які повинні бути враховані при визначенні розміру пенсії, а отже є неправомірною відмова відповідача в перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії після її звернення із заявою від 11 квітня 2016 року.

Суд вважає, що права позивача будуть захищені шляхом зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця на підставі довідки Державної податкової адміністрації у м. Києві про заробітну плату, не з 11 березня 2011 року, як про це заявлено в позові, а з 01 квітня 2016 року.

Згідно до ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Відтак судовий збір у розмірі 580 грн. сплачений позивачем підлягає стягненню на його користь з бюджетних асигнувань управління пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області.

На підставі викладеного та керуючись статтями 8, 9, 11, 71, 86, 94, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії задовільнити частково.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області, щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з врахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення та щомісячної індексації заробітної плати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2016 року з врахуванням виплат щорічної матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі 16827,44 гривень, які входять до складу заробітної плати із якої проводилось обчислення суми пенсії та щомісячної індексації.

Позовні вимоги за період з 11 березня 2011 року по 20 березня 2016 року залишити без розгляду.

Стягнути з бюджетних асигнувань управління пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 580 гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гайворонський районний суд шляхом подачі апеляції в 10-денний строк з моменту проголошення постанови.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документа 10.11.2016