Справа № 350/873/16-а
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Справа № 876/7057/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Затолочного В.С., Каралюса В.М.,

при секретарі судового засідання: Дутка І.С.

з участю:позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги ОСОБА_3 та Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області на постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2016 року у адміністративній справі №350/873/16-а за позовом ОСОБА_1 до Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області третя особа ОСОБА_3 про визнання рішення недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення сесії Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 21 лютого 2016 року про надання дозволу на відведення земельної ділянки ОСОБА_3, загальною площею 0,0236 га для сінокосіння з метою подальшої передачі її в оренду в АДРЕСА_1.

Постановою Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2016 року позов задоволено. Рішення сесії Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 21 лютого 2016 року про надання дозволу на відведення земельної ділянки ОСОБА_3, загальною площею 0,0236 га для сінокосіння з метою подальшої передачі її в оренду в АДРЕСА_1 визнано недійсним.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, апеляційні скарги подані ОСОБА_3 та Осмолодською сільською радою Рожнятівського району Івано-Франківської області. У скаргах зазначають, що судом першої інстанції не взято до уваги ті обставини, що у позивача наявний розмір земельної ділянки відповідно до Державного акту про право власності на землю. Просять постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник третьої особи апеляційні скарги підтримав з підстав зазначених у скарзі, просив постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач проти апеляційної скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне. Рішенням сесії Осмолодської сільської ради від 21.02.2016 року дано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок: а саме: діл. №2 загальною площею 0,0235 га для сінокосіння з метою подальшої передачі її в оренду в АДРЕСА_1.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не взято до уваги, що ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою, не повідомив останнього про час та місце розгляду заяви ОСОБА_3, що свідчить про те, що рішення відповідачем приймалося не об'єктивно, всупереч вимогам чинного законодавства.

Проте, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з висновками суду першої інстанції, оскільки такі суперечать нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 09.07.2010 р. купив у ОСОБА_4 земельну ділянку - площею 0,2382 га, яка надана для ведення особистого селянського господарства та розташована на землях, що знаходяться на території Осмолодської сільської ради, за адресою АДРЕСА_1.

На вказану вище земельну ділянку позивачем отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що на спірну земельну ділянку, до часу звернення ОСОБА_3 про отримання її в користування, ні ОСОБА_4, ні позивач ОСОБА_1 до Осмолодської сільської ради жодних звернень з приводу користування вказаною ділянкою - не подавали, тобто будь-яких претензій чи зауважень - до часу надання ОСОБА_3 дозволу на розробку проекту відведення - ні у кого не було.

Також ОСОБА_4, в ході проведення приватизації земельних ділянок, жодним чином не оскаржував прийняті Осмолодською сільською радою рішення про передачу йому земельних ділянок в тих розмірах, площах та місцезнаходженні, в яких йому оформлено право власності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 придбав земельну ділянку у ОСОБА_4 в тому розмірі та площі і в місцезнаходженні, які вказані в державному акті від 28.12.2004року на ім'я ОСОБА_4 площею 0,2382га в урочищі «Біля церкви» в с. Гриньків для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до укладеного між ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_1 договору купівлі - продажу земельної ділянки від 09.07.2010 року - жодних застережень щодо переходу прав на користування іншими земельними ділянками, а ніж тією, яка відповідає даним вищевказаного державного акту - не має.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки у відповідача, сільської ради, були відсутні будь-які інші об'єктивні дані, які б вказували на існування у ОСОБА_1 прав на спірну земельну ділянку, тому правомірно було прийнято оскаржене рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підстав вважати що рішення відповідача є протиправним, а натомість вказують на те, що останнє прийняте відповідачем обґрунтовано, з дотриманням вимог Конституції та законів України, в межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України та підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Судом першої інстанції порушено норми матеріального права та неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 202 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача та третьої особи підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про відмову у задоволенні позовних вимог з наведених вище підстав.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та Осмолодської сільської ради Рожнятівського району Івано-Франківської області - задовольнити.

Постанову Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 22 серпня 2016 року у адміністративній справі №350/873/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а у разі складення в повному обсязі відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

В.М. Каралюс

Повний текст постанови складено 08.11.2016р.