Справа № 812/1133/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 листопада 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1133/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3» про стягнення коштів за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 355723,32 грн,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області (далі - Позивач) до комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3» (далі - Відповідач) про стягнення коштів за податковим боргом з податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 355723,32 грн з рахунків платника податків у банках, які обслуговують такого платника.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв'язку із несплатою Відповідачем самостійно узгодженого податкового зобов'язання з ПДВ, з 02.03.2016 збільшилась сума податкового боргу з податку на додану вартість на 355723,32 грн. З метою погашення податкового боргу, Відповідачем виставлено 25.09.2014 податкову вимогу № 1371-25, яка була вручена посадовій особі Відповідача 25.09.2014 та на даний час оскаржена не була. На підставі викладеного, Позивач просив суд стягнути заборгованість з ПДВ у сумі 355723,32 грн, за рахунок коштів, які перебувають у його власності, з рахунків Відповідача у банках, обслуговуючих його за період з 02.03.2016 по 16.09.2016.

В судове засідання 08 листопада 2016 року представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 47), надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 49).

В судове засідання 08 листопада 2016 року представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 48), заперечень проти позову не надав.

Ухвалою суду від 08 листопада 2016 року вирішено розглядати справу в порядку письмового провадження (а.с. 56).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідач - комунальне підприємство «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3», ідентифікаційний код 21764204, зареєстрований як юридична особа виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області 10.07.1992 (а.с. 7, 52-55). Відповідач взятий на облік як платник податків 21.01.1992 за № 1-15, що підтверджується інформацією, зазначеною в довідці про взяття на облік платника податків від 15.09.2016 № 198 (а.с. 6).

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 ПК України, - платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України, податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податків відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розділом V ПК України врегульовані питання, пов'язані з обчисленням та сплатою податку на додану вартість.

У відповідності із пунктом 202.1 статті 202 ПК України звітним (податковим) періодом по податку на додану вартість є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених цим Кодексом, календарний квартал, з урахуванням таких особливостей:

а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;

б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.

Податкова декларація з податку на додану вартість згідно з пунктом 203.1 статті 203 ПК України подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Платник податку у відповідності із пунктом 203.2 статті 203 ПК України зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

На виконання вимог пункту 54.1 статті 54, пункту 203.1 статті 203 ПК України Відповідач подав до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області:

- податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.02.2016 № , в якій самостійно визначив податкові зобов'язання в розмірі 52245,00 грн, з урахуванням часткової сплати, не сплачений залишок за якою становить 46372,32 грн (а.с.8);

- податкову декларацію з податку на додану вартість від 17.03.2016 № , в якій самостійно визначив податкові зобов'язання в розмірі 50646,00 грн (а.с. 9);

- податкову декларацію з податку на додану вартість від 14.04.2016 № , в якій самостійно визначив податкові зобов'язання в розмірі 75003,00 грн (а.с. 10);

- податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.05.2016 № , в якій самостійно визначив податкові зобов'язання в розмірі 50506,00 грн (а.с. 11);

- податкову декларацію з податку на додану вартість від 17.06.2016 № , в якій самостійно визначив податкові зобов'язанням в розмірі 59577,00 грн (а.с. 12);

- податкову декларацію з податку на додану вартість від 19.07.2016 № , в якій самостійно визначив податкові зобов'язанням в розмірі 45573,000 грн (а.с. 13);

- податкову декларацію з податку на додану вартість від 16.08.2016 № , в якій самостійно визначив податкові зобов'язанням в розмірі 28046,00 грн (а.с. 14).

В порушення вимог пункту 57.1 статті 57, пункту 203.2 статті 203 ПК України Відповідач протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, самостійно суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість, визначену у податкових деклараціях, повністю не сплатив, внаслідок чого за платником податків утворився податковий борг з податку на додану вартість складає 355723,32 грн, що підтверджується розрахунком суми боргу з податку на додану вартість (а.с. 17).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 59 ПК України з метою погашення податкового боргу Позивачем 25.09.2014 вручено Відповідачу податкову вимогу від 25.09.2014 № 1371-25 форми «Ю» (а.с. 16).

Відомостей, щодо оскарження, скасування податкової вимоги суду не надано.

Згідно пункту 95.3 статті 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Внаслідок того, що Відповідачем на дату судового розгляду справи податковий борг з податку на додану вартість добровільно не сплачено, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Відповідача суми податкового боргу з ПДВ у сумі 355723,32 грн, за рахунок коштів, які перебувають у його власності, з рахунків у банках, обслуговуючих його за період з 02.03.2016 по 16.09.2016 обґрунтованими, доведеними і такими, що належать задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється, оскільки відповідно до статті 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 16, 20, 87, 102 Податкового кодексу України, статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області до комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3» про стягнення коштів за податковим боргом з податку на додану вартість у розмірі 355723,32 грн задовольнити повністю.

Стягнути кошти комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлуатаційна контора № 3» (, місцезнаходження: 93120, Луганська область, м.Лисичанськ, вул. Круглова, буд. 1-А) з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих цього платника за податковим боргом з податку на додану вартість в загальному розмірі 355723 (триста п'ятдесят п'ять тисяч сімсот двадцять три) гривні 32 копійки за період з 02.03.2016 по 16.09.2016.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя С.М. Чиркін