Справа № 444/2086/16-а
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2086/16-а
Провадження № 2-а/444/94/2016

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 листопада 2016 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 355925,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 355925. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що він 07.09.2016 о 22 год. 15 хв. рухався на автодорозі Підхід до м. Львова, М-06-03, 5 км., керуючи транспортним засобом ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , дотримуючись вимог правил дорожнього руху. З невідомих для нього причин він від патрульних поліцейських отримав вимогу зупинитися, яку одразу ж виконав. Після цього патрульним поліцейським Троць Р.В. у нього було перевірено наявні документи та повідомлено, що причиною зупинки є порушення вимог правил дорожнього руху. На думку ОСОБА_2 , позивач під час руху при здійсненні маневру не увімкнув світловий сигнал повороту, з чим позивач категорично не погодився. Натомість усупереч доводам невинуватості позивача інспектором взводу по обслуговуванню доріг державного значення 2 батальйону УПП у м. Львові лейтенантом Троць Р.В. винесено постанову серії АР №355925, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, шляхом порушення п.п. 9.2 Правил дорожнього руху, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. На думку позивача, до числа порушень, допущених ОСОБА_2 належать обставини, що його перед винесенням Постанови не було ознайомлено із жодним доказом вини, у тому числі будь-якими відеозаписами, поясненнями свідків, а також зазначеним поліцейським фактично до відповідальності притягнуто особу на ім`я : « ОСОБА_1 », однак його ім`я згідно правилами правопису пишеться як: « ОСОБА_1 ». Допущено при цьому і виправлення в адресі проживання порушника, а саме в нумерації будинку. Позивач вважає постанову протиправною та незаконною, оскільки його безпідставно було зупинено працівниками поліції. У визначений законодавство спосіб позивач постанову (на наступний день після її винесення) оскаржив до УПП у м. Львові після чого, отримавши 29.09.2016 поштою (рекомендований лист №318 з вихідною відміткою від 21.09.2016 штемпеля відділення поштового зв`язку у м. Львові 53) письмову не обґрунтовану відмову від 19.09.2016 №Щ-7/41/12/-/2016 у її скасуванні, вирішив звернутися до суду. Крім того, з повідомлення 19.09.2016 №Щ-7/41/12/-/2016, у якій вже вірно зазначено ім`я позивача, він дізнався про ще одне вигадане поліцією вчинене ним 07.09.2016 порушення, а саме - розмова по телефону під час керування транспортним засобом, про що у свою чергу жодного слова не сказано в оскаржуваній постанові. Для позивача не зрозуміло, що ж на думку поліцейських він вчинив (якщо розмовляв по телефону, - то по якому: мобільному чи стаціонарному; якщо ж не увімкнув покажчик повороту то як це все підтверджується окрім суб`єктивних домислів поліцейських). У зв`язку із чим позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Позивач в судовому засіданні додатково пояснив, що він рухався власним автомобілем в с. Малехів по вул. Новій та під"їжджаючи до перехрестя з метою виїзду на головну дорогу включив лівий поворот. З правої сторони від нього на досить великій відстані рухався патрульний автомобіль поліції в тому ж напрямку куди він виїжджав, тобто працівники поліції під час виїзду ним з другорядної дороги та здійсненні маневру ліворуч знаходилися праворуч від нього, а тому вони фізично не могли бачити, чи був включений лівий поворот. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак позовні вимоги заперечив, посилаючись на доводи, викладені в поданому на адресу суду письмовому запереченні, в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності. На спростування доводів позивача долучив відеоматеріали з камери нагрудного реєстратора.Стверджує, що на 35 секунді відео особа правопорушник зазначає, що не пам`ятає чому не включала поворот. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 07.09.2016 року близько 22 год. 00 хв. він їхав в с. Малехів по вул. Новій на своєму автомобілі «Шкода». Попереду нього рухався автомобіль ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Він знає даного водія, так як проживають в одному селі. Водій автомобіля ВАЗ-21093 під"їжджаючи до перехрестя нерівнозначних доріг включив поворот ліворуч та за відсутності перешкоди здійснив маневр повороту ліворуч, а він в цей час виїхавши за ним на дане перехрестя повернув праворуч. В цей час до даного перехрестя наближався службовий автомобіль поліції і він в дзеркало заднього виду бачив, що поліція зупинила водія автомобіля ВАЗ-21093. Що було далі йому не відомо. Стверджує, що водій автомобіля ВАЗ 21093 при повороті наліво включив лівий поворот.
Підстав не вірити показам допитаного в судовому засіданні свідка у суду не має, так як такі є хронологічними, узгоджуються з доказами дослідженими в судовому засіданні, а тому суд такі покази свідка вважає правдивими і покладає їх основу постанови.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).
З постанови, винесеної інспектором взводу по обслуговуванню доріг державного значення 2-ого батальйону УПП у м. Львові Троцем Р.В. 07.09.2016 року серія АР № 355925, вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 2 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) грн.
Судом в судовому засіданні оглянуто та досліджено відеоматеріали з камери нагрудного реєстратора, надані УПП у м. Львові на вимогу суду. З них вбачається, що працівники поліції ведуть розмову з позивачем про те, що під час руху транспортного засобу він розмовляв по мобільному телефону, тому йому було важко включити поворот. На що позивач надав працівникам поліції свій мобільний телефон, щоб показати, чи розмовляв він по мобільному телефону, а якщо розмовляв, то з ким і о котрій годині. На запитання працівників поліції, чому він не включив поворот, останній відповів, що не пам`ятає, але на його думку, він включив поворот. Оглянувши мобільний телефон позивача, працівники поліції встановили, що він не розмовляв по ньому. Так як зупинили позивача за те, що він розмовляв по мобільному телефону, що не підтвердилося, вирішили винести постанову за те, що він не включив поворот, що вбачається із розмови між працівниками поліції, а саме один із них запитав у другого: "Будеш писати?", на що інший відповів:"Так, поворот напишу".

Таким чином, суд надає віри поясненням позивача, про те, що причиною його зупинки на думку працівників поліції було саме розмова по телефону, оскільки таке стверджується оглянутими в судовому засіданні відеоматеріалами.

Також суд, прийшов до переконання, що позивачем при здійсненні повороту ліворуч був включений відповідний покажчик повороту, так як таке стверджується показами свідка ОСОБА_3 , крім цього не відповідають дійсності заперечення відповідачав, що ОСОБА_1 визнав те, що він не включив лівий покажчик повороту, сказавши, що не пам"ятає чи включив, так як в продовження розмови, ОСОБА_1 працівникам поліції ствердив, що як на нього, то він включив поворотом.

Суд критично ставиться до заперечень відповідача, про те, що працівниками поліції було встановлено, що водій ОСОБА_1 при здійсненні повороту ліворуч не включив лівий поворот, так як в цей момент, як зі слів позивача ОСОБА_1 , так і свідка ОСОБА_3 , працівники поліції знаходилися праворуч від автомобіля ВАЗ-21093, який здійснював виїзд з перехрестя ліворуч, а тому суду не зрозуміло, в який спосіб працівники поліції могли побачити чи включений був покажчик поворота в автомобілі ВАЗ-21093, так як в цей час вони могли бачити лише правий бік автомобіля та частково передню частину автомобіля.

Жодних інших доказів на спростування пояснень позивача, свідка ОСОБА_4 , відповідачем суду не надано, не здобуто таких і в судовому засіданні.

Отже, пояснення позивача не спростовані відповідачем.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не виконано свого обов`язку, передбаченого ч. 2 ст. 71 КАС України та не подано доказів щодо правомірності винесення інспектором взводу по обслуговуванню доріг державного значення 2-ого батальйону УПП у м. Львові Троцем Р.В. постанови в справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ч.3 ст. 162 КАС України суду повноважень при прийнятті постанови, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача ОСОБА_1 .

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 7-14, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Позов задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати як незаконну і необгрунтовану постанову від 07.09.2016 р. інспектора взводу по обслуговуванню доріг державного значення 2-го батальону Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції лейтенанта Троць Р.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 355925, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд.

Головуючий Р. Б. Ясиновський
Повний текст постанови складено 09.11.2016 року.