Справа № 161/2258/16-а
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 161/2258/16-а
Номер провадження: 2-ар/161/24/16
У Х В А Л А

08 листопада 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька заяву ОСОБА_1 про розяснення рішення суду, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 27 жовтня 2016 року звернувся в суд з заявою про розяснення рішення суду, мотивуючи її тим, що 28 квітня 2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області винесено постанову у справі № 161/2258/16-а про задоволення його позовних вимог, згідно з якою визнано протиправними дії Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку йому пенсії на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-24, вих. від 22.01.2016 року та зобов'язано Володимир- Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) ,в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області №18-24 вих. від 22.01.2016 року, а 04 жовтня 2016 року Львівським апеляційним адміністративним судом винесено ухвалу, в якій зазначено, що постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2016 року у справі № 161/2258/16-а слід залишити без змін.

Крім цього, зазначені в постанові Луцького міськрайонного суду Волинської області посилання відповідача у своїх запереченнях на п.5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-У11 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» вважає необґрунтованими, у звязку із застосуванням нових положень до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч.І ст. 58 Конституції України, згідно з якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотні дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність.

Зазначає, що обсяг прав позивача не може бути звуженим Законом України « Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-У1 від 08.07.2011року, і під час проведення перерахунку пенсії позивача повинна бути врахована норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках, без обмеження її граничного розміру. За таких обставин, відповідач повинен був перерахувати йому пенсію, згідно довідки прокуратури Волинської області № 18- 24 вих. від 22.01.2016 року, відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного ( чинного) заробітку.

Посилаючись на наведене, для уникнення неправильного виконання Володимир- Волинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2016 року внаслідок неясності резолютивної частини цього рішення та у відповідності до ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства, просить суд розяснити рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2016 року у справі № 161/2258/16-а, а саме: щодо перерахування Володимир-Волинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України йому розміру пенсії у відсотках, в частині без обмеження її граничного розміру.

Сторони в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином. Їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви управління Пенсійного фонду України у місті Луцьку Волинської області про розяснення рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.170 КАС України, суд розглядає заяву про роз'яснення судового рішення протягом десяти днів із повідомленням заявника (особи, яка бере участь у справі, державного виконавця, які звернулися із заявою про роз'яснення судового рішення) та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення.

Вивчивши подану заяву, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заява до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", за правилами статті 170 КАС України роз'яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. Результатом розгляду заяви про роз'яснення судового рішення є постановлення судом ухвали про задоволення заяви або відмову в задоволенні заяви. В ухвалі про роз'яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналіз вищенаведених норм та роз'яснень вказує на те, що стаття 170 КАС України передбачає можливість роз'яснення судом прийнятого ним судового рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. При цьому, роз'яснення судового рішення повинно бути зумовлене його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб стосовно яких воно прийняте. Інакше кажучи, це стосується випадків, коли недотримання вимог ясності, визначеності такого судового рішення викликають суперечки щодо його розуміння, в тому числі під час виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.04.2016 року по справі № 161/2258/16-а , яка була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2016року по справі № 876/5459/16, задоволено позов ОСОБА_1 до Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, та постановлено: визнати протиправними дії Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки прокуратури Волинської області № 18-24 вих. від 22.01.2016 року; зобов'язати Володимир-Волинське обєднане управління Пенсійного фонду України здійснити з 01.01.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до ч.13 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції на час призначення пенсії) в розмірі 90 відсотків від розміру його місячної заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Волинської області № 18-24 вих. від 22.01.2016 року.

У мотивувальній частині постанови, яку просить роз'яснити заявник, зазначено, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії, оскільки внесені зміни до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам, є частина тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону України Про прокуратуру, положення яких щодо перерахунку пенсії, у зв'язку з прийняттям Закону №3668-V змін не зазнали (змінилась лише нумерація цієї статті).

Право на перерахунок пенсії у позивача виникло з 01 липня 2012 року, коли ще не були внесені зміни до ст.50-1 Закону України Про прокуратуру.

Таким чином, всі зміни до статті 50-1 Закону України Про прокуратуру", які були внесені (прийняті) після призначення позивачу пенсії у жовтні 2003 року, зокрема, щодо зменшення пенсії у відсотках, обмеження граничного розміру пенсії, тощо, не можуть бути застосовані при перерахунку пенсії, а тільки при призначенні пенсії працівникам прокуратури, тому при перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру (в редакції Закону України №2663-III від 12 липня 2001 року, що діяла cтаном на час призначення пенсії), згідно з довідкою прокуратури Волинської області № 18/65 від 24 березня 2015 року, починаючи з 02 грудня 2014 року, управлінню Пенсійного фонду України у м.Луцьку Волинської області необхідно виходити саме з цих положень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова Луцького міськрайонного суду від 28.04.2016р. у справі №161/2258/16-а є чіткою та зрозумілою, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про розяснення судового рішення .

Керуючись ст.ст. 170, 186 КАС України, суд -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розяснення рішення суду від 28.04.2016р., ухваленого у справі №161/2258/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Володимир-Волинського обєднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Cуддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта