Справа № 809/1247/16
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2016 року Справа № 876/7665/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі по справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання до вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якому просив зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити дії, а саме: внести до переліку вкладників ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, виплатити гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами; визнати кредитором ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик».

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року відмовлено у відкритті провадження, з підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі зазначає, що у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначається, що спір повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи про банкрутство, справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу) а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, а також справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Разом з тим, справа за його позовом до Фонду не належить до жодної із зазначених категорій справ, підвідомчих господарським судам.

Спеціальним законом, що врегульовує організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків, є Закон України «Про банки і банківську діяльність» (ст. 1 Закону). Вказаний Закон не передбачає процедури визнання банків банкрутами та їх банкрутства, натомість Законом України «Про банки та банківську діяльність» передбачається процедура віднесення банків до категорії неплатоспроможних (ст. 76). а в подальшому - процедура відкликання банківської ліцензії та ліквідації банків (ст. 77). Відповідні правовідносини, пов'язані з виведенням неплатоспроможних банків та їх ліквідацією, врегульовуються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У даному випадку спір пов'язаний з тим, що постановою Правління НБУ від 05.04.2016 р. № 234 ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» віднесено до категорії неплатоспроможних, на підставі чого виконавча дирекція Фонду прийняла рішення від 05.04.2016 р. № 463 про запровадження у банку тимчасової адміністрації.

В подальшому ж Правлінням НБУ прийнято постанову від 02.06.2016 р. № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК», а виконавчою дирекцією Фонду рішення від 03.06.2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Зазначені акти НБУ та Фонду прийняті на підставі положень Законів України «Про банки і банківську діяльність» та «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Посилання в оскаржуваній ухвалі на Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є абсолютно неправомірним, оскільки у ч. 8 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» прямо вказується на те, що дія Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на банки не поширюється.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до ст.1 ГПК України право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Натомість фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду виключно у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об'єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача, або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі наведеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 р. № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.04.2016 року №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у «Комерційний банк «Хрещатик», згідно з яким з 05.04.2016 запроваджено тимчасову адміністрацію. Відповідно до постанови НБУ від 02.06.2016 року за №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03.06.2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідну з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» з 06 червня 2016 року до 05 червня 2018 року включно.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 3 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Згідно ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, юрисдикція адміністративних судів не поширюється.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.06.2016 року за №826/20410/14, яка відповідно до ч. 1 ст.244-4 КАС України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року про відмову у відкритті провадження по справі № 809/1247/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин

Повний текст ухвали виготовлений 10.11.2016 року