Справа № 816/4204/15
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2016-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2016 р. м. Київ К/800/8871/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Островича С.Е.
Голубєвої Г. К.
Степашка О.І.

секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.

представники позивача Тереза Ю. О.

представник відповідача Курило В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" (далі - ТОВ Агрофірма "Добробут") звернулось до суду з позовом до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі - Кременчуцька ОДПІ) в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року позов ТОВ Агрофірма "Добробут" задоволено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року апеляційну скаргу Кременчуцької ОДПІ задоволено. Скасовано постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено ТОВ Агрофірма "Добробут" у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду апеляційної інстанції ТОВ Агрофірма "Добробут" подало касаційну скаргу в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року та залишити в силі постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року.

Кременчуцька ОДПІ подала до суду письмові заперечення на касаційну скаргу ТОВ Агрофірма "Добробут".

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

В період з 07.05.2015 року по 21.05.2015 року Кременчуцькою ОДПІ було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ АФ "Добробут" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Вівотранс" за жовтень 2014 року, ТОВ "Форт Консалт" за жовтень - листопад 2014 року. За результатами перевірки складено акт №671/16-03-22-02-12/32682703 від 28 травня 2015 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту "а" пункту 198.1, пункту 198.6 статті 198, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого зменшено залишок від'ємного значення в ряд. 24 декларації (скороченої), яке включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у загальній сумі 1401803, 00 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем 12 червня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №/1235, яким ТОВ АФ "Добробут" зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1401803 грн.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України ) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Приписами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем (замовник) та ТОВ "Вівотранс" (виконавець) укладався договір про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) №3/0814/17 від 14 серпня 2014 року. Кількість транспортних засобів, конкретний обсяг перевезення (тонн) вантажу, його маршрут та інші дані, необхідні для надання послуг, вказуються в Заявці на перевезення вантажу, що погоджується із Виконавцем (пункт 1.1 Договору). Сторони домовилися, що всі розрахунки між сторонами здійснюються на основі підписаних сторонами актів заміру відстаней від поля до бурякоприймального пункту, що погоджується сторонами згідно додатку №3 до цього договору (пункту 1.5 Договору). Замовник зобов'язується на кожну поїздку (завантаження) транспортних засобів, належним чином оформляти та надавати Виконавцю два примірники товарно-транспортної накладної з обов'язковим зазначенням завантаженої та розвантаженої ваги вантажу та відстані між пунктами завантаження та вивантаження згідно погодженого сторонами акту відстаней від поля до бурякопункту (пункту 2.2.3 Договору). До вказаного договору сторонами було оформлено Додаток №3 "Акт заміру віддалей", Додаток №2 "Тарифи на перевезення вантажу", Додаткову угоду №1 щодо внесення змін до додатку №2. Також між сторонами складались акти виконаних робіт. На виконання умов пункту 2.2.3 Договору позивачем оформлялись товарно-транспортні накладні, оригінали яких долучені до матеріалів справи. Також, на підтвердження фактичного виконання умов договору про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) №3/0814/17 від 14 серпня 2014 року позивачем надані доповнення до накладних з місця розвантаження ВП "Кобеляцький цукровий завод".

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 12 серпня 2014 року між позивачем (замовник) та ТОВ "Форт Консалт" (виконавець) укладено договір про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) №3/0814/14. Кількість транспортних засобів, конкретний обсяг перевезення (тонн) вантажу, його маршрут та інші дані, необхідні для надання послуг, вказуються в Заявці на перевезення вантажу, що погоджується із Виконавцем (пункт 1.1 Договору). Сторони домовилися, що всі розрахунки між сторонами здійснюються на основі підписаних сторонами актів заміру відстаней від поля до бурякоприймального пункту, що погоджується сторонами згідно додатку №3 до цього договору (пункту 1.5 Договору). Замовник зобов'язується на кожну поїздку (завантаження) транспортних засобів, належним чином оформляти та надавати Виконавцю два примірники товарно-транспортної накладної з обов'язковим зазначенням завантаженої та розвантаженої ваги вантажу та відстані між пунктами завантаження та вивантаження згідно погодженого сторонами акту відстаней від поля до бурякопункту (пункту 2.2.3 Договору). До вказаного договору сторонами було оформлено Додаток №3 "Акт заміру віддалей", Додаток №2 "Тарифи на перевезення вантажу", Додаткову угоду №1 щодо внесення змін до додатку №2. Також між сторонами (ТОВ АФ "Добробут" та ТОВ "Форт Консалт") складались акти виконаних робіт. На виконання умов пункту 2.2.3 Договору позивачем оформлялись товарно-транспортні накладні, оригінали яких долучені до матеріалів справи. Також, на підтвердження фактичного виконання умов договору про надання послуг з перевезення вантажів (цукровий буряк) №3/0814/14 від 12 серпня 2014 року позивачем надані доповнення до накладних з місця розвантаження ВП "Кобеляцький цукровий завод".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996) передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону №996, факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Відповідно до п.2 ст.9 даного закону первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: "назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції".

Судом першої інстанції зазначено, що фактичне виконання угод з ТОВ "Вівотранс" та ТОВ "Форт Консалт" підтверджено наданими копіями первинних бухгалтерських документів, які відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Судом першої інстанції також зазначено, що недоліки в заповненні товарно-транспортних накладних не свідчать про відсутність реального здійснення господарських операцій, оскільки в матеріалах справи наявні інші документи на підтвердження виконання цих господарських операцій.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про реальність господарських взаємовідносин між ТОВ Агрофірма "Добробут" та ТОВ "Вівотранс", ТОВ "Форт Консалт" з придбання послуг на перевезення вантажів, а отже, про правомірність включення до складу податкового кредиту сум ПДВ у розмірі 1401803, 00 грн., сплачених за вказаними операціями.

Виходячи із викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про необхідність скасування постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року та залишення в силі постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року у даній справі.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Добробут" задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2016 року - скасувати.

Залишити в силі постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Судді С.Е. Острович
Г. К. Голубєва
О.І. Степашко