Справа № 2а-1318/11/2670
Суддя: Шарпакова В.В.
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

2а-1318/11/2670

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 квітня 2011 року 14:23 № 2а-1318/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Шарпакової В.В. при секретарі судового засідання Рубенян Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва

до

Товариства з обеженою відповідальністю "ЛЕЗЕР-ВОЙС"КО"

про

стягнення податкового боргу в розмірі 132871,40 грн.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 22 квітня 2011 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна податкова інспекція у Святошинському районі міста Києва (далі по тексту - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕЗЕР-ВОЙС«КО» (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 132 871, 40 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 січня 2011 року відкрито провадження в адміністративній справі № 2а-1318/11/2670, закінчено підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 21 лютого 2011 року, яке відкладалось на 14 березня 2011 року, у зв’язку з неявкою відповідача.

Судові засідання 14 березня 2011 року, 28 березня 2011 року та 31 березня 2011 року відкладались у зв’язку з неявкою відповідача та необхідністю отримання додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні 22 квітня 2011 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судові засідання 21 лютого 2011 року, 14 березня 2011 року, 28 березня 2011 року, 31 березня 2011 року та 22 квітня 2011 року не з’явився, заперечень проти позову не надавав, хоча про дату, час та місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕЗЕР-ВОЙС«КО» має заборгованість у розмірі 132 871, 40 грн.

Державна податкова інспекція у Святошинському районі міста Києва стверджує, що було вжито всіх передбачених Законом України № 2181 заходів з погашення податкового боргу відповідача, які, в свою чергу, не дали позитивного результату, а тому позивач, посилаючись на підпункт 3.1.1 пункт 3.1 статті 3 вказаного Закону, просить стягнути з відповідача податковий борг.

Розглянувши адміністративний позов та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕЗЕР-ВОЙС«КО» зареєстровано Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією 19 травня 2008 року (ідентифікаційний код 35909129).

Відповідач взятий на облік як платник податків в Державній податковій інспекції у Святошинському районі м. Києва 20 травня 2008 року № 9755.

Відповідач станом на день подання позову має податкову заборгованість у розмірі 132 871, 40 грн., яка складається з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1360,00 грн., з податку на додану вартість по вітчизняних товарах (роботах, послугах) у розмірі 131 511, 06 грн., з комунального податку у розмірі 0,34 грн.

Заборгованість з податку на прибуток приватних підприємств виник на підставі проведених перевірок позивачем, в результаті чого були винесені наступні податкові повідомлення – рішення:

Таким чином, заборгованість з податку на прибуток, відповідно до довідки про заборгованість станом на 14 грудня 2010 року складає 1360, 00 грн.

Крім цього, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕЗЕР-ВОЙС«КО» має заборгованість з податку на додану вартість, яка складається з недоїмки в розмірі 131 511, 06 грн.

Вказана заборгованість з податку на додану вартість виникла на підставі проведених перевірок позивачем, в результаті чого були винесені наступні податкові повідомлення – рішення:

Позивачем зазначено, що вищевказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному та в судовому порядку оскаржені та скасовані не були.

Так, у відповідності до абз. «а» підпункту 4.1.4. пункту 4.1. статті 4 Закону № 2181-ІІІ, податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону № 2181-ІІІ, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 вищевказаного Закону передбачено, що податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до підпункту 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону № 2181-ІІІ процедура адміністративного оскарження закінчується, зокрема, останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Підпунктом 5.3.2 пункту 5.3 статті 5 Закону № 2181-ІІІ встановлено, що у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктом 1.3 статті 1 Закону України № 2181 передбачено, що податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

У відповідності до підпункту 6.2.1. пункту 6.2. статті 6 Закону № 2181-ІІІ, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до абзацу «а» підпункту 6.2.3. пункту 6.2. статті 6 Закону № 2181-ІІІ перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.

Відповідно до абзацу «б» підпункту 6.2.3. пункту 6.2. статті 6 Закону № 2181-ІІІ друга податкова вимога надсилається не раніше тридцятого календарного дня від дня направлення (вручення) першої податкової вимоги, у разі непогашення платником податків суми податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може містити повідомлення про дату та час проведення опису активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

В матеріалах справи містяться копія корінця першої податкової вимоги № 1/1793 від 21 грудня 2009 року та копія корінця другої податкової вимоги № 2/584 від 25 лютого 2010 року.

Актами № 4/24-140 від 22 січня 2010 року та № 16/24-140 від 10 березня 2009 року про неможливість вручення податкових вимог по боржникам у Святошинському районі міста Києва зафіксовано не вручення першої та другої податкових вимог відповідачу.

Отже, у зв’язку з не сплатою відповідачем суми податкового зобов’язання, вказаного у податкових повідомленнях - рішеннях, така сума, в силу статті 5 Закону України № 2181, набула статусу податкового боргу.

Преамбулою Закону № 2181 встановлено, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

З урахуванням того, що відповідачем не сплачено заборгованість у розмірі 132 871, 40 грн., не оскаржені податкові повідомлення – рішення, та те, що сума заборгованості підтверджується доданою до матеріалів справи обліковою карткою, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Державної податкової інспекції у Святошинському районі міста Києва задовольнити.

Постанова набирає законної сили в строки та порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шарпакова В.В.