Справа № 214/4711/16-а
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4711/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Бєлікової О.А.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - Троц І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Троц Івана Володимировича про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 19.08.2016 року та просив суд: визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону №2 УПП у м. Кривому Розі ДПП Троц І.В. стосовно винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №754840 від 15.08.2016 року та накладення адміністративного стягнення; скасувати оскаржувану ним постанову.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що 15.08.2016 року на автодорозі по пр-ту 200 річчя Кривого Рогу в м. Кривому Розі на автомобілі марки ВАЗ 2107, р/н НОМЕР_1, він здійснював переїзд перехрестя при дозволеному сигналі світлофору (на якому знаходиться пішохідний перехід), де на перехресті утворився затор. Оцінивши дорожню ситуацію, та те, що він заїхав за стоп-лінію не більше одного метра, а сигнал світлофора уже перемкнувся на жовтий миготливий, він зупинився, не створюючи при цьому аварійної обстановки та перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Після проїзду перехрестя його зупинив інспектор ПП, посилаючись на допущенням ним порушень п.16.3 ПДР України та заїзд за дорожню розмітку 1.12, тому виніс відносно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП та за ч.1 ст.126 КУпАП у зв'язку з відсутністю у нього полісу страхування цивільно-правової відповідальності, не врахувавши, що на той момент на лобовому склі його транспортного засобу був закріплений відповідний талон полісу. Вважаючи, що інспектор виніс постанову з допущенням процесуального порядку, визначеного ст.280 КУпАП, не з'ясувавши всіх обставин справи та не врахувавши посилань щодо відсутності в його діях порушень ПДР України, за захистом своїх порушених прав він вимушений звернутись до суду.

В судовому засіданні позивач пред'явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, посилаючись на неправомірність дій відповідача стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на відсутність в його діях порушень ПДР України, що в свою чергу, визначало відсутність підстав для вимоги працівника поліції щодо надання ним на перевірку полісу страхування, який фактично у нього був. Посилання відповідача на доведеність наявності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП відеозаписом, вважав необґрунтованими, оскільки на вказаному відеозаписі відсутня фіксація самого факту здійснення заїзду за дорожню розмітку 1.12 «стоп-лінія», в той час як зйомку виконано з моменту початку руху автомобілів з перехрестя.

Відповідач інспектор ПП Троц І.В. заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обґрунтованість та законність винесеної ним постанови. Суду пояснив, що 15.08.2016 року приблизно о 18.20 год., здійснюючи патрулювання по автодорозі по пр-ту 200 річчя Кривого Рогу в м. Кривому Розі, він помітив автомобіль марки ВАЗ 2107, р/н НОМЕР_1, водій якого виконав зупинку перед перехрестям, виїхавши на дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія). Він зупинив автомобіль, повідомив причину зупинки та попросив пред'явити йому документи, в результаті чого встановив відсутність у вказаного водія, яким виявився ОСОБА_1, полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Роз'яснивши ОСОБА_1 його права та обов'язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, з'ясувавши усі обставини справи, вислухавши пояснення позивача, він виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП застосував адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Вважаючи доведеними обставини вчинення позивачем інкримінованих йому адміністративних правопорушень та правомірними свої дії, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

15.08.2016 року інспектором роти №1 батальйону №2 УПП в м. Кривому Розі ДПП Троц І.В. винесено постанову серії ПС2 №754840 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. в порядку ч.2 ст.36 КУпАП (а.с.3).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 15.08.2016 року о 18.20 год. ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, р/н НОМЕР_1, на автодорозі по пр-ту 200 річчя Кривого Рогу в м. Кривому Розі, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія», п.16.3 ПДР України, а також не мав при собі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «ґ» ПДР України.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП Троц І.В. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, з попереднім роз'ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що також не заперечувалось позивачем.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Відповідно до п.34 ПДР України, дорожня розмітка 1.12 «стоп-лінія» позначає місце, де водій повинен зупинитись за наявності знака 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Згідно п.16.3 ПДР України, у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухались по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія» або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Як визначено ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

В ході судового розгляду справи відповідач інспектор ПП Троц І.В. вказував, що водій автомобіля марки ВАЗ 2107, р/н НОМЕР_1, ОСОБА_1 перед перехрестям допустив заїзд на дорожню розмітку 1.12 (стоп-лінія), посилаючись на фіксацію вказаного порушення відеозаписом з боді-камери.

При цьому, виносячи постанову, в частині викладу суті правопорушення відповідач не зазначив, в чому конкретно полягало порушення ОСОБА_1 вимог дорожньої розмітки 1.12 «стоп-лінія» та п.16.3 ПДР України, які саме дії в контексті вказаних норм та диспозиції ч.1 ст.122 КУпАП він здійснив, котрі б свідчили про наявність в його діях ознак інкримінованого йому правопорушення.

Разом з тим, оглядом відеозапису на диску DVD-R, встановлено, що на момент початку здійснення запису, водій автомобіля марки ВАЗ 2107, р/н НОМЕР_1, ОСОБА_1 здійснював рух по автодорозі по пр-ту 200 річчя Кривого Рогу в м. Кривому Розі, на відповідний дозволяючий сигнал світлофору, без створення аварійної ситуації чи перешкод для інших учасників руху. Факт допущення ним порушень п.16.3 ПДР України на вказаному відеозаписі не зафіксований, що спростовує доводи відповідача, які є суперечливими з письмовими доказами та встановленими судом фактичними обставинами, та є свідченням відсутності в діях позивача ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Жодних належних та допустимих доказів в порядку ч.2 ст.71 КАС України в спростування вказаних обставин і доведення правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на нього стягнення, відповідачем не надано.

Стосовно надання оцінки правомірності дій відповідача щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2.1 «ґ» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як визначено ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів ДТП.

Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Системним аналізом зазначених норм суд приходить до висновку, що дійсно у випадку керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки, зокрема поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), наступає відповідальність, передбачена ч.1 ст.126 КУпАП. Встановлення зазначених обставин та правомірність вимоги працівника поліції щодо його пред'явлення відповідно до п.2.4 ПДР України можливі лише у двох випадках: 1) при складанні підрозділом Національної поліції протоколів щодо порушень правил дорожнього руху; 2) під час оформлення матеріалів ДТП.

Судовим розглядом встановлено, а сторонами підтверджено, що винесення оскаржуваної постанови здійснювалось в порядку скороченого провадження відповідно до ст.ст.222, 258 КУпАП та розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376 без складання відносно ОСОБА_1 протоколу про порушення останнім ПДР України, учасником дорожньо-транспортної пригоди він не був, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що інспектор не вправі був вимагати пред'явлення позивачем полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Разом з тим, відповідно до полісу №АК/0583479 від 10.08.2016 року (а.с.6), станом на 15.08.2016 року - момент притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу - автомобіля марки ВАЗ 2107, р/н НОМЕР_1, була застрахована у встановленому законом порядку (а.с.6).

Вказаний поліс в розумінні ч.10.1 ст.10 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є внутрішнім договором страхування та діє виключно на території України.

Як вказував позивач, що також не спростовував відповідач, під час винесення оскаржуваної постанови в автомобілі ОСОБА_1 був закріплений спеціальний знак, виданий відповідно до п.17.5 вказаного Закону страховиком в підтвердження укладення ним договору.

При цьому, в ході судового розгляду відповідно до ч.2 ст.71 КАС України відповідач не зміг довести правомірність своїх дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки не зміг однозначно вказати, який саме документ - «Зелена картка» або поліс - були відсутні у позивача на момент його зупинки та стали передумовою для притягнення його відповідальності, адже в контексті диспозиції ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі полісу або «Зеленої картки» визначають окремі склади правопорушення.

В той же час, враховуючи реєстрацію автомобіля позивача на території України відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АЕС 290637 (а.с.5) та відсутність в ст.ст.10,16,17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» імперативного припису щодо обов'язковості наявності у нього сертифікату міжнародного автомобільного страхування «Зелена картка», суд вважає недоречними та необґрунтованими посилання відповідача на відсутність у позивача такого сертифікату.

З огляду на викладене та неправомірність дій інспектора ПП Троц І.В. стосовно вимоги пред'явлення йому позивачем полісу цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, суд приходить до висновку про протиправність дій відповідача та винесеної ним постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.162 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про, зокрема, визнання протиправними дій, рішень суб'єкта владних повноважень, скасування його рішення.

Крім того, ч.2 ст.162 КАС України визначено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Так, враховуючи характер спірних правовідносин та специфіку розгляду даної категорії справ, визначеної ст.171-2 КАС України, дотримуючись визначеного ст.9 КАС України принципу законності при вирішенні справи суд вправі застосовувати положенням КУпАП, зокрема ст.293 КУпАП, якою передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з рішень, зокрема, скасовує постанову і закриває справу.

Враховуючи сукупність викладених обставин та доведеність протиправності дій інспектора ПП Троц І.В. щодо винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №754840 від 15.08.2016 року та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред'явлених вимог та необхідність їх задоволення.

Крім того, в порядку ч.2 ст.11 КАС України з метою забезпечення повного захисту прав та інтересів позивача, з огляду на скасування оскаржуваної ним постанови суд вважає за необхідне справу закрити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.94 КАС України, Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір» у зв'язку із задоволенням адміністративного позову» щодо звільнення від сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд вважає за необхідне судові витрати по справі віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, 158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Троц Івана Володимировича про визнання протиправними дій та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Троц Івана Володимировича щодо винесення постанови та накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 №754840, винесену інспектором роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Троц Іваном Володимировичем відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП, а справу закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України.

Суддя О.І. Євтушенко