Справа № 608/323/16-а,2-а/608/14/16
Суддя: Рибачук Андрій Іванович
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року м. Львів № 876/7170/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Рибачука А. І.,

суддів Багрія В. М., Старунського Д. М.,

за участю секретаря Андрушківа І. Я.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області на постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2016 року у справі № 608/323/16-а за позовом ОСОБА_1 до Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області, управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Тернопільська обласна державна адміністрація,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області (далі Чортківська РДА), управління соціального захисту населення Чортківської РДА Тернопільської області (далі управління), в якому просив визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови в наданні йому статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовзати Чортківську РДА направити Тернопільській обласній державній адміністрації подання на видачу посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 (далі Порядок).

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач протиправно відмовився звернутися до Тернопільської обласної державної адміністрації з поданням про видачу йому посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки він проживав та працював більше чотирьох років в місцевості, яка належить до зони посиленого радіоекологічного контролю, а відповідно належить до числа осіб постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2016 року вказаний позов задоволено. Визнано неправомірними дії Чортківської РДА щодо відмови в наданні позивачу статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи шляхом направлення відповідного подання до Тернопільської обласної державної адміністрації для видачі посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобовязано Чортківську РДА направити таке подання для видачі відповідного посвідчення згідно з додатком № 7 до Порядку.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, упраління подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує посиланням на те, що Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі Закон № 76-VIII) виключено статтю 2 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII) та абзац п'ятий частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», якиими було визначено поняття зон радіоактивно забруднених територій, в тому числі і зони посиленого радіоекологічного контролю, що в свою чергу виключає можливість надання позивачу статусу особи постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечили проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, просили відмовити в її задоволенні.

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, хоча відповідачів належним чином було повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15 грудня 2015 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Чортківськрму районі Тернопільської області із заявою про призначення йому пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII.

Згідно з вкладкою до протоколу від 21 грудня 2015 року № 2288 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні такої пенсії, у звязку з відсутністю в нього посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи четвертої категорії.

Після отримання такої відмови ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою, в якій просив вжити дій, спрямованих на видачу йому посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи четвертої категорії.

Листом від 29 січня 2016 року № 09-02/492 управління відмовило позивачу у задоволенні його заяви, з посиланням на те, що 01 січня 2015 року набрав чинності Закон № 76-VIII, яким виключено статтю 2 Закону № 796-XII (визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій), внаслідок чого місто Чортків Тернопільської області, в якому він проживає не належить до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи четвертої категорії, оскільки він проживав та працював у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років станом на 01 січня 1993 року.

Суд вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Згідно з частиною третьою статті 15 цього Закону підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 2 Порядку посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом № 796-XII, іншими актами законодавства.

Згідно з пунктом 10 Порядку видача посвідчень провадиться іншим потерпілим і учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також дружині (чоловіку) або опікуну дітей померлого громадянина, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання.

Посвідчення видаються особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення.

З аналізу вищезазначених норм видно, що підставою для надання особі статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи четвертої категорії є факт її постійного проживання або постійної праці чи постійного навчання на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вона станом на 1 січня 1993 року прожила або відпрацювала чи постійно навчалася у цій зоні не менше чотирьох років.

З матеріалів справи видно, що у період з 13 липня 1989 року по 19 березня 1993 року позивач проживав та працював в місті Чорткові Тернопільської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» від 23 липня 1991 року № 106 було віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Режим та правове визначення територій радіоактивного забруднення регулюється Законом України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Разом з тим, Законом № 76-VIII виключено абзац п'ятий частини другої статті 2 (визначення зони посиленого радіоекологічного контролю) Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», який визначав зони посиленого радіоекологічного контролю.

Цим же Законом виключено статтю 2 (визначення категорій зон радіоактивного забруднених територій) Закону № 796-XII, вказані зміни до Закону вступили в силу з 01 січня 2015 року.

Згідно вищевказаних змін до законодавства позивач на час звернення до відповідача із заявою не проживав в зоні посиленого радіоекологічного контролю, оскільки такої зони, відповідно до чинного законодавства, немає, а відтак йому не може бути надано статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є помилковим.

Окремо необхідно зазначити, що частиною 2 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що окружним адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган державної влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, їх посадова чи службова особа, крім випадків, передбачених цим Кодексом, та крім справ з приводу їхніх рішень, дій чи бездіяльності у справах про адміністративні проступки та справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач у справі належить до переліку осіб, визначених частиною 2 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, дана справа підлягала розгляду окружним адміністративним судом, що вказує на її розгляд з порушенням правил предметної підсудності.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області задовольнити.

Постанову Чортківського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2016 року у справі № 608/323/16-а скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області, управління соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А. І. Рибачук

Судді В. М. Багрій

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлено 11 листопада 2016 року.