Справа № 694/1161/16-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 694/1161/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Кравченко Т.М.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Звенигородської міської ради Черкаської області на постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Звенигородської міської ради Черкаської області, Звенигородського міського голови Саєнка Олександра Яковича про визнання протиправними дій та зобов'язання надати запитувану інформацію, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Звенигородської міської ради та Звенигородського міського голови щодо ненадання інформації на його запит, безпідставної відмови у задоволенні запиту, навмисного приховування інформації та просив зобов'язати надати запитувану інформацію.

Постановою Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2016 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого, визнано протиправними бездіяльність Звенигородської міської ради Черкаської області та Звенигородського міського голови Саєнка Олександра Яковича щодо ненадання інформації на запит та зобов'язано надати інформацію на запит №2-в від 25.07.2016 року у повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального права, просить постанову суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.8 ст.183-2 КАС України, апеляційні скарги у справах, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, розглядаються апеляційними судами в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що 25 липня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Звенигородського міського голови із запитом на інформацію, в якому просив на підставі ст. 19, п. 4 ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» надати йому протокол засідання, а саме: рішення позачергового засідання сесії Звенигородської міської ради від 22.07.2016 року (а.с. 5).

01 серпня 2016 року позивачу була надана відповідь за підписом міського голови Саєнка О.Я. про те, що запитувана інформація міститься на 53 аркушах, а тому для отримання інформації йому необхідно сплатити фактичні витрати на копіювання та друк, відповідно до рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради від 10.10.2012 № 318 «Про відшкодування вартості витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитами на надання інформації» (а.с.6,7).

Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачі не довели суду правомірність своїх дій, в той час, як доводи позивача про те, що запитувана інформація становить суспільний інтерес, прийняті судом як обґрунтовані.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації регулює Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI ).

Відповідно до частини 1 статті 1 цього Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2939-VI метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб'єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Як зазначив Вищий адміністративний суд України в постанові Пленуму від 29.09.2016 №10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», судам потрібно мати на увазі, що Закон № 2939-VІ передбачає два види інформаційних відносин, на які його положення не поширюються: відносини щодо отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій та відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Народні депутати України, депутати місцевих рад при виконанні ними депутатських повноважень не можуть бути суб'єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації, а тому до відносин зі збирання ними інформації, у тому числі надсилання та розгляду депутатських запитів, депутатських звернень, необхідно застосовувати відповідні положення Закону України від 17 листопада 1992 року № 2790-XII «Про статус народного депутата України» та Закону України від 11 липня 2002 року № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад», а не законодавство про доступ до публічної інформації.

Як вбачається з матеріалів справи та інформації на офіційному веб-сайті Звенигородської міської ради, ОСОБА_3 є депутатом Звенигородської міської ради Черкаської області VI скликання.

При цьому, зміст численних звернень позивача до Звенигородського міського голови та Звенигородської міської ради, що містяться в матеріалах справи , свідчить про те, що ці запити здійснюються заявником в межах виконання депутатських повноважень, що, зокрема, підтверджується листами-відповідями на запити позивача, які адресовані йому як депутату Звенигородської міської ради ОСОБА_3(а.с.6,22-50).

Отже, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що позивач, як депутат місцевої ради, не може бути суб'єктом відносин у сфері доступу до публічної інформації, а тому до відносин зі збирання ним інформації щодо діяльності Звенигородської міської ради та Звенигородського міського голови слід застосовувати відповідні положення Закону України від 11 липня 2002 року № 93-IV «Про статус депутатів місцевих рад», а не законодавство про доступ до публічної інформації.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що судове рішення ухвалене з помилковим застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 183-2,198,202,205,207,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Звенигородської міської ради Черкаської області - задовольнити.

Постанову Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 вересня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Звенигородської міської ради Черкаської області, Звенигородського міського голови Саєнка Олександра Яковича про визнання протиправними дій та зобов'язання надати запитувану інформацію - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та оскарженню не підлягає відповідно до п. 10 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.