Справа № 809/253/16
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" листопада 2016 р. Справа № 809/253/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді: Кишинського М.І.

за участю секретаря судового засідання: Хоми О.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: не з'явився

третя особа: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4,

до відповідача: Івано-Франківського ОБТІ,

третя особа: ОСОБА_2

про визнання дій протиправними,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківського ОБТІ, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, про визнання дій протиправними.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем проведено первинну реєстрацію кіоску-кафе загальною площею 26,1 кв.м. по вул. Комарова 6а (Шашкевича 6а) щодо обєкта, який не був введений в експлуатацію, побудований без належних дозвільних документів, та загалом такий обєкт як кіоск є некапітальною спорудою, а тому не підлягає державній реєстрації. Просить суд визнати протиправними дії Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації по проведенню первинної державної реєстрації обєкта кафе загальною площею 26,1 кв.м. по вул. Комарова, 6а (Шашкевича 6а) за ПП «Ярослав» та по видачі Реєстраційного посвідчення на обєкт кафе загальною площею 26,1 кв.м. по вул. Комарова 6а (Шашкевича 6а).

Представник позивача вимоги викладені в адміністративному позові підтримав в повному обсязі. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення судового засіданні повідомлявся завчасно та належним чином. Правом подання заперечення відповідач не скористався. Причини неявки суду невідомі.

Третя особа та її представник проти позову заперечили з підстав наведених в письмових поясненнях. Просили в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи та третьої особи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 13 лютого 2004 року за договором купівлі продажу Д66 придбав у закритого акціонерного товариства «Світлиця» нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Шашкевича 6, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8).

Дізнавшись, що один з наскрізьних проїздів у вищевказаному приміщенні забудований і використовується як магазин, позивачем зясовано, що Івано-Франківським ОБТІ 10.04.1998 проведено реєстрацію кафе за ПП «Ярослав» по вулиці Комарова 6а, загальною площею 26,1 кв.м. на підставі реєстраційного посвідчення (а.с.167), та на даний час належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №433 від 14.03.2012, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.10).

Не погоджуючись із реєстрацією Івано-Франківським ОБТІ кафе за адресою: вул. Комарова 6а, м. Івано-Франківськ, позивач звернувся до суду з матою захисту свого порушеного права.

Правові, економічні, соціальні та організаційні засади містобудівної діяльності в Україні і спрямований на формування повноцінного життєвого середовища, забезпечення при цьому охорони навколишнього природного оточення, раціонального природокористування та збереження культурної спадщини визначає Закон України «Про основи містобудування» від 16.11.1992 № 2780-XII.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про основи містобудування» 16.11.1992 № 2780-XII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон 2780), містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого та регіонального самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку і планування територій, проектування, будівництво і реконструкцію об'єктів житлово-цивільного, виробничого призначення, спорудження інших об'єктів, регенерацію історичних поселень, реставрацію архітектурних комплексів і ансамблів, створення інженерної і транспортної інфраструктури.

Статтею 4 Закону 2780 передбачено, що суб'єктами містобудування є державні органи, органи місцевого та регіонального самоврядування, громадяни і юридичні особи України, а також юридичні та фізичні особи іноземних держав.

Відповідно до статті 7 Закону 2780, державне регулювання у сфері містобудування здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою та Радою Міністрів Республіки Крим, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого та регіонального самоврядування, а також спеціально уповноваженими на це центральним державним та місцевими органами у справах містобудування і архітектури, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з статтею 14 Закону 2780, до компетенції виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів у сфері містобудування належить: організація розробки, експертизи, а також подання на затвердження відповідних Рад народних депутатів місцевих містобудівних програм і генеральних планів населених пунктів; координація діяльності суб'єктів містобудування щодо комплексної забудови населених пунктів; забезпечення у встановленому порядку розробки, проведення експертизи та затвердження містобудівної документації, крім випадків, передбачених цим Законом; організація робіт, пов'язаних із створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів; видача у встановленому порядку забудовникам архітектурно-планувальних завдань, технічних умов на будівництво, реконструкцію будинків і споруд, благоустрій територій, дозволів на проведення цих робіт; забезпечення проведення експертизи проектів конкретних об'єктів; здійснення державного контролю у сфері містобудування,проведення робіт, пов'язаних з прийняттям в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів у порядку, встановленому законодавством; організація охорони, реставрації та використання пам'яток архітектури і містобудування, природних ландшафтів; розгляд пропозицій та подання до відповідних Рад народних депутатів висновків щодо визначення територій, вибору, вилучення (викупу) і надання земель для містобудівних потреб. Виконавчі комітети сільських, селищних і міських Рад народних депутатів вирішують й інші питання містобудівної діяльності відповідно до законодавства.

З метою впровадження державної системи реєстрації, обліку та оцінки вартості нерухомого майна, а також системи нагляду і контролю за його використанням та утриманням розроблені Правила державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 р. N 56, що були чинні в момент виникнення спірних правовідносин (далі - Правила).

Відповідно до пункту 1.4 Правил, державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів (додаток N 1), за рахунок коштів власників нерухомого майна.

Згідно з пунктами 1.5 та 1.6 Правил, до об'єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться: а) жилі будинки (домоволодіння), розташовані на земельній ділянці, під окремим порядковим номером по вулиці, площі, провулку; б) нежилі будинки, дачі, садові будинки, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках; в) вбудовані в жилі будинки нежилі приміщення (як частини цього будинку); г) квартири багатоквартирних будинків. Належні до вказаних об'єктів допоміжні будівлі та споруди реєструються у складі цих об'єктів. Державній реєстрації підлягають тільки ті об'єкти, які закінчені будівництвом та прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, незалежно від форми власності і відомчого підпорядкування та при наявності матеріалів інвентаризації.

Згідно з пунктами 2.1 та 2.2. Правил, реєстрація поділяється на первинну та поточну. Первинна реєстрація, це така, коли об'єкту, що реєструється, надається порядковий реєстровий номер вперше. При поточній реєстрації окремий реєстровий номер не надається, а використовується реєстровий номер, встановлений при первинній реєстрації. Реєстрація проводиться в такому порядку: а) заявник подає до бюро технічної інвентаризації два примірники правовстановлюючого документу (оригінал та копію); б) відповідальний працівник бюро технічної інвентаризації вивчає законність та повноту документів і на підставі їх робить відповідний запис в реєстрову книгу; в) адреса об'єкта, що реєструється, записується в повуличний алфавітний журнал (додаток N 2); г) прізвище, ім'я та по батькові власників об'єктів нерухомого майна, що належить фізичним особам, вносяться в алфавітний журнал або картотеку (додатки N 3, 4); д) при реєстрації об'єктів нерухомого майна за юридичними особами, їм видається реєстраційне посвідчення (додаток N 7); е) на оригіналі правовстановлюючого документа робиться реєстраційний напис (додаток N 5). Якщо на правовстановлюючому документі немає місця для реєстраційного напису, то видається реєстраційне посвідчення, яке є невід'ємною частиною правовстановлюючого документа (додаток N 6); ж) на копії правовстановлюючого документа робиться відмітка про реєстрацію з посиланням на реєстровий номер та дату реєстрації; з) до інвентаризаційної справи додається копія правовстановлюючого документа, довідка про належність об'єкта нерухомого майна, в якій записується: прізвище або найменування власника, назва і зміст правовстановлюючого документа, число і місяць реєстрації з підписом особи, яка відповідає за реєстрацію.

Відповідно до пункту 4.1 Правил, оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку N 12: а) місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування: фізичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об'єкти нерухомого майна при наявності акта про право власності або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та при наявності акта державної комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію; власникам спільних будівель, які на законних підставах зробили перебудову, прибудову, внаслідок чого змінились належні їм частки. У випадках, коли співвласники не згодні змінити частки добровільно, це питання вирішується в судовому порядку; членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, товариства або об'єднання, які повністю внесли свої пайові внески; фізичним особам, які у випадках ліквідації підприємства, об'єднання, організації отримали у власність в установленому законодавством порядку нерухоме майно підприємства, об'єднання, організації, що ліквідується; інвесторам, які у встановленому законодавством України порядку отримали у власність об'єкти нерухомого майна або його частини, побудовані за їх кошти, при наявності відповідного рішення органу державної виконавчої влади, місцевого самоврядування, акта прийняття-передачі об'єкта (частини) інвестору; фізичним та юридичним особам на підставі документів, встановлених законодавством, які підтверджують їх право власності на об'єкти нерухомого майна;

Відповідно до пункту 7 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб (Додаток N 1 до Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб), до таких документів відносять, зокрема, рішення місцевих органів державної виконавчої влади, місцевого самоврядування щодо права власності на об'єкти нерухомого майна.

Судом встановлено, що підпунктом 5.5. пункту 5 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.01.1998 №21 передано функцію «Замовника» приватному підприємству «Ярослав» на будівництво кіоску-кафе в проході кафе «Молочне» на вул. Комарова 6 від закритого акціонерного товариства «Світлиця», що підтверджується відповідним витягом з рішення (а.с.15).

На підставі вищевказаного рішення виконавчим комітетом Івано-Франківської міської Ради народних депутатів складено акт державної комісії про готовність закінченого будівництвом обєкта до експлуатації, яким встановлено прядявлення закінченого будівництва кіоску-кафе по вул. Комарова 6 (Шашкевича 6), оглядом обєкта встановлено, що будівельно-монтажні роботи виконані згідно з державними будівельними нормами, порушень вимог органів Державного архітектурно-будівельного контролю, Державного санітарно-епідеміологічного, пожежного нагляду та органів Держнаглядохоронпраці не встановлено. Загальна площа обєкта 26,1 кв.м. Рішенням державної комісії визнано що кіоск-кафе по вул. Комарова, 6 готовий до експлуатації. Також актом встановлено, що цей акт може служити основою для реєстрування у відповідних органах обєкта як колективної або приватної власності юридичних осіб та фізичних осіб, а також у державних органах статистики (а.с.248).

24.03.1998 підпунктом 4.2 пункту 4 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 138 затверджено акт державної комісії про готовність до експлуатації кафе на вул.Комарова 6 (Шашкевича 6), загальною площею 26,1 кв.м. /замовник приватне підприємство «Ярослав»/ (а.с.249).

На підставі вищевказаних рішень органу місцевого самоврядування Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації сформовано інвентаризаційну справу на будинок по вул. Шашкевича 6а (а.с.185-216) та видано реєстраційне посвідчення на обєкт нерухомого майна, які належать юридичним особам від 10.04.1998 (а.с.203), на підставі якого оформлено та видано ПП «Ярослав» витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №33429247 від 12.03.2012 (а.с.216).

Суд констатує, що Рішенням від 24.03.98 №138 (а.с.249) затверджено Акт про готовність до експлуатації саме кафе, а не кіоску. Це виключне право виконавчого комітету, а не Івано-Франківського ОБТІ. Акт державної комісії про готовність нерухомого об'єкта до експлуатації підтверджує встановлення державною комісією виникнення права власності на нерухоме майно. Отже, ОБТІ лише виконує реєстраційні дії щодо здійснення запису про право власності суб'єкта на нерухоме майно, відтак ОБТІ на виконання свого обов'язку зобов'язане здійснити державну реєстрацію нерухомого майна при наявності документів, які відповідають чинному законодавству.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином суд дійшов до переконання, що кафе по вул. Шашкевича 6а, м.Івано-Франківськ зареєстроване як окремий обєкт нерухомого майна з дотриманням норм чинного на момент реєстрації законодавства та на підставі належних документів, а тому в задоволенні даного адміністративного позову слід відмовити.

Також суд зазначає, що прокуратурою Львівської області подано до Франківського районного суду м. Львова заяву №09/1-66вих16 від 06.09.2016 про перегляд вироку Франківського районного суду м.Львова від 10.02.2014 у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.194, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.366 КК України та ОСОБА_5 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.364-1, ч.2 ст.366 КК України (а.с.229-241), на підставі якої 12.09.2016 Франківським районним судом м.Львова, ухвалою відкрито кримінальне провадження за нововиявленими обставинами (а.с.242). В рамках вказаного кримінального провадження судом буде зясовуватись факт злочинного заволодіння нежитлового приміщення по вул. Шашкевича 6, м. Івано-Франківськ з боку позивача.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 08.11.2016 року.