Справа № 809/1357/16
Суддя: Остап'юк С.В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р. Справа № 809/1357/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Суддя Остап'юк С.В.,

за участю секретаря Котик Д.М.,

представника позивача Кудли О.Й.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Долинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 86 203, 15 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2016 Долинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулася в суд з адміністративним позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення податкового боргу в розмірі 86 203, 15 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач протиправно, в порушення податкового обов'язку встановленого підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України не сплатив в дохід державного бюджету податок на доходи фізичних осіб в розмірі 62 647, 89 гривень, в дохід місцевого бюджету селища міського типу Вигода Долинського району Івано-Франківської області не сплатив плату за землю в розмірі 16 709, 60 гривень та пеню в розмірі 2 995, 94 гривень, в дохід місцевого бюджету села Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області не сплатив плату за землю в розмірі 3 663, 89 гривень та пеню в розмірі 185, 83 гривень, внаслідок чого утворено податковий борг в розмірі 86 203, 15 гривень, який ним не сплачено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази, суд робить висновок, що даний адміністративний позов підставний та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, перебуває на податковому обліку в Долинській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області, є платником плати за землю, податку на доходи фізичних осіб.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 допущено утворення податкового боргу в розмірі 86 203, 15 гривень, що виник в результаті несплати самостійно задекларованих та не сплачених сум з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 62 647, 89 гривень, орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за період липня 2015 року - липня 2016 року в розмірі 20 373, 49 гривень та пені, нарахованої на суму не сплачених грошових зобов'язань з цього платежу в розмірі 3181, 77 гривень.

Суми невиконаних відповідачем грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб визначені податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2014 рік.

Суми невиконаних відповідачем грошових зобов'язань з плати за землю визначені податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015, 2016 роки.

Пеня в розмірі 3 181, 77 гривень нарахована позивачем самостійно.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків та зборів віднесено податок на доходи фізичних осіб (підпункт 9.1.2), плата за землю (підпункт 9.1.10).

При цьому, суд зазначає, що згідно пункту 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.72).

Відповідно до статті 290 Податкового кодексу України плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю.

Пунктом 8.2 статті 8 Податкового кодексу України встановлено, що до загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 16 Податкового кодексу України визначені обов'язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів (пункт 16.1.3.), сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пункт 16.1.4).

Положеннями статті 36 Податкового кодексу України визначено суть податкового обов'язку, згідно положень якої податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1). Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2). Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3).

Відповідно підпункту 14.1.156 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Таким чином, відповідач в порушення обов'язку передбаченого нормами статтей 16, 36 Податкового кодексу України не сплачено самостійно задекларовані податкові зобов'язання з сплати податку на доходи фізичних осіб та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, грошові зобов'язання відповідача з сплати податку на доходи фізичних осіб в розмірі 62 647, 89 гривень та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності в розмірі 20 373, 49 гривень у відповідності до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, є узгодженими, з моменту подання таких декларацій.

У відповідності до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано податкову вимогу за №1195-25 від 04.09.2014, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов'язань, не сплатив.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання утворює податковий борг.

Відповідно підпункту 129.1.1. пункту 129.1. статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно пункту 129.4 цієї статті даного Кодексу пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Як встановлено судом, позивачем на суму невиконаних відповідачем грошових зобов'язань з сплати орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нарахована пеня в розмірі 3 181, 77 гривень.

Таким чином, 62 647, 89 гривень податку на доходи фізичних осіб, 20 373, 49 гривень орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, 3 181, 77 гривень пені, утворюють податковий борг відповідача в розмірі 86 203, 15 гривень, який ним не сплачено.

Відповідно пункту 131.3 статті 131 Податкового кодексу України суми пені зараховуються до бюджетів або державних цільових фондів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки.

Пунктом 10.6 статті 10 Податкового кодексу України зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний погасити податковий борг. Наявність такого обов'язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов'язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 Податкового Кодексу передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податків вимоги.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Сума податкового боргу, що виникла в результаті несплати податкового зобов'язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб в розмірі 86 203, 15 гривень підлягає стягненню в дохід державного бюджету, сума податкового зобов'язання з сплати плати за землю та пені в розмірі 19 705, 54 гривень, у відповідності до статті 290 Податкового кодексу України підлягає стягненню до місцевого бюджету селища міського типу Вигода Долинського району Івано-Франківської області, а сума податкового зобов'язання з сплати плати за землю та пені в розмірі 3 849, 72 гривень підлягає стягненню до місцевого бюджету села Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та за рахунок готівки, що йому належить в дохід місцевого бюджету селища міського типу Вигода Долинського району Івано-Франківської області податковий борг з сплати плати за землю за період липня 2015 року до липня 2016 року та пені в розмірі 19 705 (дев'ятнадцять тисяч сімсот п'ять) гривень 54 копійки.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та за рахунок готівки, що йому належить в дохід місцевого бюджету села Шевченкове Долинського району Івано-Франківської області податковий борг з сплати плати за землю за період липня 2015 року до липня 2016 року та пені в розмірі 3 849 (три тисячі вісімсот сорок дев'ять) гривень 72 копійки.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та за рахунок готівки, що йому належить в дохід державного бюджету податковий борг з сплати податку на доходи фізичних осіб в розмірі 62 647 (шістдесят дві тисячі шістсот сорок сім) гривень 89 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: Остап'юк С.В.

Постанова складена в повному обсязі 07.11.2016.