Справа № 804/3600/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2016-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
11 серпня 2016 р. Справа № 804/3600/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1,
секретаря судового засіданняОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені,-
10 червня 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - Відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - Відповідач 2), про визнання протиправною бездіяльності Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім» пені у розмірі 4701420,88 грн. за прострочення погашення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 16720168,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2016 відкрито провадження по справі №804/3600/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 15.07.2016.
Представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про залишення позовної заяви ТОВ «Алвалім» без розгляду, у звязку з пропущенням строку на звернення до суду, встановлено ч. 2 ст. 99 КАС України.
У судовому засіданні представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечив, просив суд відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення клопотання про зупинення провадження у справі, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне зазначене клопотання задовольнити, з огляду на наступне.
До того ж позивач зазначає, що моментом закінчення процедури судового оскарження рішення (дії, бездіяльності) субєкта владних повноважень про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ є дата набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду адміністративної справи, а саме: 21 липня 2014 року.
У відповідності до положень п.200.23. ст.200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.
У поданому до суду адміністративному позові позивачем заявлена вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім» пені у розмірі 4701420,88 грн. за прострочення погашення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість у сумі 16720168,00 грн., до позову позивачем доданий розрахунок пені, з якого видно, що фактично позивач має намір стягнути з Державного бюджету пеню з періодом виникнення з 27.01.2015.
Суд зазначає, що дійсно, відповідно до положень п.200.23. ст.200 Податкового кодексу України платник податків має право на відшкодування йому пені за невчасне повернення суми бюджетного відшкодування, в той же час, право на звернення до суду із позовом про стягнення такої пені обмежене строком на звернення, встановленим Кодексом адміністративного судочинства України, а саме статтею 99 Кодексу.
Як передбачено ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України), адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Виходячи з наведених норм, позивач повинен був звернутися із зазначеним позовом у шестимісячний термін від дати нарахування пені, так як це встановлено вимогами ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до суду встановлений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
Посилання позивача на норми ст. 102.5 ст. 102 ПК України є безпідставними, оскільки зазначеними положеннями Податкового Кодексу України врегульовано строки звернення платника податків із заявою про повернення надміру сплачених грошових зобовязань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно із частиною 2 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України про залишення позовної заяви без розгляду суд постановляє ухвалу.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 99, ч. 1 ст. 100, 155, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Клопотання Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім» без розгляду задовольнити.
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Алвалім» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення пені залишити без розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровский окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі якщо справа розглядалась судом за місцезнаходженням суб'єкта владних повноважень і він не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, але його було повідомлено про можливість отримання копії ухвали суду безпосередньо в суді, то п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 16 серпня 2016 року.

Суддя ОСОБА_1