Справа № 823/1267/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року справа № 823/1267/16

м. Черкаси

13 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каліновської А.В.,

при секретарі - Баклаженко Н.В.,

за участю:

представників позивача - Приймака А.А., Фляшовського В.А., Шевченка М.Т.,

представника відповідача - Пилипаса Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у наданні приватному сільськогосподарському підприємству «Канюківське» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області, викладену у формі листа від 23.08.2016 №12070/2-16;

- визнати право приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області, викладену у формі листа від 23.08.2016 №12070/2-16.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області листом від 23.08.2016 №12070/2-16 відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що вирішення вказаного питання можливо лише за результатами проведення земельних торгів. На думку позивача, відповідач протиправно відмовив йому в наданні відповідного дозволу, оскільки вищезгадана відмова надана відповідачем з підстави, яка не передбачена ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечив та зазначив, що розглянувши заяву приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» з проханням надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області, Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області листом від 23.08.2016 №12070/2-16 відмовило позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що вирішення вказаного питання можливо лише за результатами проведення земельних торгів. Представник відповідача вважає, що вищезгадана відмова є правомірною, оскільки земельна ділянка, на яку претендує позивач підлягає передачі в оренду виключно на земельних торгах. Враховуючи вищенаведене, представник відповідача вважає, що адміністративний позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Заслухавши пояснення представників осіб, які беруть у участь у справі, повно, всебічно, об'єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, судом встановлено, що приватне сільськогосподарське підприємство «Канюківське» 13.07.2016 подано до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області листом від 23.08.2016 №12070/2-16 відмовлено позивачу у наданні відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою, в зв'язку з тим, що вирішення вказаного питання можливо лише за результатами проведення земельних торгів.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадянам для ведення особистого селянського господарства передаються у власність та надаються у користування землі, віднесені до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. «а» ч. 3 ст. 22 ЗК України).

Згідно з ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування: а) громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва; б) сільськогосподарським підприємствам - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; в) сільськогосподарським науково-дослідним установам та навчальним закладам, сільським професійно-технічним училищам та загальноосвітнім школам - для дослідних і навчальних цілей, пропаганди передового досвіду ведення сільського господарства; г) несільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям, релігійним організаціям і об'єднанням громадян - для ведення підсобного сільського господарства; ґ) оптовим ринкам сільськогосподарської продукції - для розміщення власної інфраструктури.

Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель. Землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЗК України, земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок..

Статтею 116 ЗК України, зокрема частиною 1 передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Положеннями частини 3 ст. 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із наведених вище норм ЗК України слідує, що підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою.

Окрім того, як слідує із положень частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, така підстава для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, що наведена у листі відповідача від 23.08.2016 №12070/2-16 (надання дозволу на розробку проекту із землеустрою за результатами проведення земельних торгів), не передбачена.

Конституцією України закріплено, що держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина друга статті 14).

В абзаці 10 пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у наданні приватному сільськогосподарському підприємству «Канюківське» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області, яка викладена у листі від 23.08.2016 №12070/2-16 - є протиправною, оскільки надана з підстави, яка не передбачена земельним законодавством України.

Необгрунтованим є твердження відповідача про те, що надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, на яку претендує позивач можливо лише за наслідками земельних торгів, оскільки згідно із висновком Верховного Суду України, викладеному в його постанові від 10.12.2013, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність (оренду), а тому передача земельної ділянки в оренду на земельних торгах - не є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки позивачем не порушувалось питання щодо безпосередньої передачі йому земельної ділянки в оренду, він лише просив надати йому дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1.

Слід зазначити, що позивач однією із позовних вимог просить визнати право приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області, викладену у формі листа від 23.08.2016 №12070/2-16.

Частиною 2 ст. 126 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Оскільки вищезазначено позовна вимога не узгоджується із нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову в цій частині

Разом з цим, зміст принципу офіційного з'ясування всіх обставин у справі зобов'язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права (постанова Верховного Суду України від 01.06.2010).

За загальним правилом суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може застосовувати інший спосіб захисту, ніж зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших законодавчих приписів, ніж ті, про які зазначає позивач.

Як роз'яснив Верховний Суд України у п. 3 постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення», вихід за межі позовних вимог - це вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. З цього випливає, що вихід за межі позовних вимог можливий за наступних умов:

- лише у справах за позовами до суб'єктів владних повноважень, оскільки лише в цьому випадку відбувається захист прав та інтересів позивача;

- повний захист прав позивача неможливий у спосіб, про який просить позивач. Повнота захисту полягає в ефективності відновлення його прав;

- вихід за межі позовних вимог повинен бути пов'язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна заява.

З урахуванням всіх фактичних обставин у справі, та для повного та всебічного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області прийняти рішення щодо надання приватному сільськогосподарському підприємству «Канюківське» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Суд зазначає що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки - відноситься до виключних повноважень Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Однак, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Пунктом 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7, суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи від 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за своєю правовою природою є дискреційними.

Водночас, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Також, у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Крім того, необхідно звернути увагу, що ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України визначено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

З урахуванням тієї обставини, що позивач вже звертався до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з із заявою щодо надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки та отримував відмову, суд вважає за необхідне обрати належний та правильний спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов'язання відповідача прийняти рішення щодо надання ОСОБА_7 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки орієнтованою площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої в адміністративних межах Залевківської сільської ради Смілянського району Черкаської області.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка висловлена в ухвалі від 19.05.2016 року у справі №К/800/32729/15.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 1 ст. 94 КАС України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч. 3 ст. 94 КАС України).

Керуючись ст. ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у наданні приватному сільськогосподарському підприємству «Канюківське» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області, викладену у формі листа від 23.08.2016 №12070/2-16.

Зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області прийняти рішення щодо надання приватному сільськогосподарському підприємству «Канюківське» дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 16,0002 га, кадастровий НОМЕР_1, розташованої в адміністративних межах Бузіської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути із Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Канюківське» сплачений судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 08 листопада 2016 року.