Справа № 821/1147/16
Суддя: Романішин В.Л.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/1147/16

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого -судді Романішина В.Л.,

суддів Запорожана Д.В., Шляхтицького О.І.,

за участю секретаря Колеснікова-Горобець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Одесі апеляційну скаргу комунального підприємства «Міський водоканал» на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року у справі за позовом комунального підприємства «Міський водоканал» до Новокаховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року КП «Міський водоканал» звернулося до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Новокаховської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання недійсним рішення № від 01.08.2016р., яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 317 550,25 грн. та нараховано пеню в сумі 72 853,43 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2016р. по 29.07.2016р.

Позов обґрунтовувало тим, що спірним рішенням відповідачем безпідставно застосовано до підприємства штрафні санкції та пеню за затримку сплати єдиного внеску без врахування складного фінансового становища КП «Міський водоканал», наявності дебіторської заборгованості за спожиті послуги в сумі 17897,20 грн., а також отримання підприємством коштів з Державного бюджету України щодо компенсації пільг та субсидій із значними затримками.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 13.09.2016р. позов КП «Міський водоканал» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, КП «Міський водоканал» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що прийняте з неповним з'ясуванням обставин справи, та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що КП «Міський водоканал» не заперечує наявності у нього заборгованості по сплаті єдиного внеску, однак при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що нарахування штрафних санкцій, при скрутному матеріальному становищі підприємства, спричинить зупинення роботи останнього. Окрім заборгованості по сплаті єдиного внеску КП «Міський водоканал» має безліч розстрочок по інших судових рішеннях, винесених на користь Новокаховської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» визначено, що платниками єдиного внеску є: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами, у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно ч.1 ст.7 вказаного Закону базою для нарахування та утримання єдиного внеску є: заробітна плата найманих працівників, оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів роботодавця; допомога по тимчасовій непрацездатності, допомога у зв'язку з вагітністю та пологами, допомога або компенсації, що виплачуються згідно із законодавством.

Відповідно до п.8 ст.9 Закону платники єдиного внеску, зобов'язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.

При цьому, у відповідності до абз. 2 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», платники єдиного внеску зобов'язані сплачувати єдиний внесок під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нараховано єдиний внесок (у тому числі на авансові платежі), одночасно з видачею таких сум.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, КП «Міський водоканал» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Позивачем до Новокаховської ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області подавались звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, однак у зв'язку з тим, що КП «Міський водоканал» не забезпечувало своєчасної сплати сум єдиного внеску, а також, що сплачені підприємством суми єдиного внеску зараховувались відповідачем в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення, рішенням № від 01.08.2016р. Новокаховською ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 317 550,25 грн. та нараховано пеню в сумі 72 853,43 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2016р. по 29.07.2016р.

Відмовляючи в задоволенні позову КП «Міський водоканал» про визнання недійсним рішення № від 01.08.2016р. суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність обчислення та застосування податковим органом до позивача штрафних санкцій та пені, оскільки це передбачено ч.10 та ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

В апеляційній скарзі апелянт не заперечує наявності у КП «Міський водоканал» заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не вказує на неправильність розрахунку відповідачем штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2016р. по 29.07.2016р., а посилається лише на те, що несвоєчасна сплата єдиного внеску зумовлена відсутністю коштів з огляду на наявність дебіторської заборгованості перед підприємством споживачів послуг, а також несвоєчасністю компенсації з Державного бюджету пільг та субсидій, наданих громадянам.

Апеляційний суд критично ставиться до таких доводів апелянта. При цьому, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 11 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» встановлено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно ч.3 ст.25 Закону суми недоїмки стягуються з врахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п.2 ч.11 ст.25 Закону за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум. Крім того, частиною 10 статті 25 цього Закону встановлено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати кожний день прострочення платежу.

Аналіз норм чинного законодавства свідчить, що фінансові санкції застосовуються до платника податків у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску.

При цьому, частиною 12 статті 9 Закону встановлено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, ні Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування», а ні іншим чинним нормативно-правовим актом не передбачено перенесення строків сплати єдиного внеску, звільнення від фінансової відповідальності за неповне або несвоєчасне перерахування внеску осіб, на яких законодавством України покладено обов'язок щодо такого нарахування та сплати.

А відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при прийнятті рішення № від 01.08.2016р. Новокаховська ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області діяла на підставі та в межах повноважень, встановлених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування», а тому підстави для задоволення позову та визнання недійсним вказаного рішення відповідача відсутні.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги КП «Міський водоканал» висновків суду не спростовують, тому, відповідно до ст.200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 ч.5 КАС України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Міський водоканал» залишити без задоволення, а постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст ухвали виготовлено 09.11.2016р.

Головуючий суддя Романішин В.Л.

Судді Запорожан Д.В.

Шляхтицький О.І.