Справа № 815/2848/16
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2848/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Тишкової Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за адміністративним позовом торгівельного товариства з обмеженою відповідальністю "Інеса" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2016 року № та № , від 30.05.2016 року № , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.05.2016 року № та № , від 30.05.2016 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки ДПІ у Приморському районі м. Одеси щодо порушення позивачем норм Податкового кодексу України не ґрунтується на документах ТТОВ «Інеса» та суперечать закону.

Разом з тим, представник позивача вказує, що висновки про заниження ТТОВ «Інеса» бази оподаткування, та, відповідно, заниження зобов'язань із сплати податку на прибуток та податку на додану вартість обґрунтовані виключно посиланням на матеріали кримінального провадження № 0000044 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 2, ч. 3 ст. 212 КК України. Між тим, матеріали кримінального провадження не мають для адміністративного суду ніякого доказового значення, оскільки по ньому не існує не просто вироку, а навіть жодній особі не об'явлено підозру. Таким чином, на думку представника позивача, всі висновки, які містяться в акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржувані повідомлення - рішення , ґрунтуються виключно на припущеннях та суперечать первинним документам бухгалтерського та податкового обліку ТТОВ «Інеса».

Також представник позивача зазначає, що хибним є і висновок податкового органу щодо того, що ТТОВ «Інеса» мало утримати та перерахувати до бюджету податок на доходи фізичних осіб в сумі 1390,62 грн. з суми 7880 грн., яка була перерахована на адресу НУ УЮА (код 20933314) за навчання ОСОБА_2 (не являється працівником ТТОВ «Інесса») за рахунок коштів ТТОВ «Інеса», оскільки, відповідно до норм Податкового кодексу України, плата за навчання, яку здійснив роботодавець, не включається в доход платника, а, по-друге, на суму такої плати зменшується оподатковуваний доход платника податку. Таким чином, наявні дві передбачені Податковим кодексом підстави для не нарахування сум податку на доходи фізичних осіб з сум, виплачених за навчання такої особи. Відповідно висновки в акті перевірки про необхідність нарахування податку на ці суми не відповідає вимогам Податкового кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні, представник відповідача заперечував проти позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в письмових запереченнях.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що за результатом проведення позапланової виїзної перевірки ТТОВ «Інеса» встановлені взаємовідносини з ПП «ГЕНУЄ МЕРКС» (код за ), TOB «ЮА-TPEД» (код за ), ПП «ТОП-ТРЕЙДІНГ» (код за 0), ТОВ «ІНТЕНТ К» (код за ), ФОП ОСОБА_3 (реєстраційна картка НОМЕР_8), ФОП ОСОБА_4 (реєстраційна картка НОМЕР_9, ФОП ОСОБА_5 (реєстраційна картка НОМЕР_10), ФОП ОСОБА_6 (реєстраційна картка НОМЕР_11). В укладених договорах оренди нежилих приміщень з вищенаведеними орендарями в п.12.3 визначено: «Сторони не мають права передавати особам свої права й обов'язки за цим Договором без письмового дозволу іншої Сторони». До перевірки надані листи (без номера та дати), згідно яких ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 просять узгодити питання про передачу в суборенду приміщення під торгову площу «Адідас», які не містять посилання на номер та дату договору із ТТОВ «Інеса». На кожному листі в верхньому куті зазначена віза «не заперечую» та підпис(без зазначення посади та ПІБ). Із контрагентами ПП "ТОП-ТРЕЙДИНГ", ТОВ «ЮА- ТРЕИД», TOB «ГЕНУС МЕРКС» та TOB "ІНТЕНТ К" листи не надані. Інших дозволів на передачу нежитлового приміщення в суборенду за адресою АДРЕСА_1, до перевірки не надано.

Також представник відповідача зазначає, що на підставі матеріалів кримінального провадження №0000044 за ознаками злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.2, ч.3 ст.212 КК України встановлено, що після взяття в оренду нежитлового приміщення у ТТОВ вищенаведені Орендарі-юридичні та фізичні особи передають зазначене приміщення за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 в суборенду ДП «АДІДАС-УКРАЇНА» (код за ) (Суборендар), вартість орендної плати в десятки разів більша, ніж визначена у договорах оренди ТТОВ «ІНЕСА», на підставі договорів суборенди. На виконання укладених договорів було складено первинні документи, які було надано слідством в межах кримінального провадження та підприємством в межах перевірки.

Разом з тим, представник відповідача вказує, що із матеріалів кримінального провадження наявні обґрунтовані підстави вважати, що «...орендарі ТТОВ «ІНЕСА» створені учасниками організованої групи з метою ухилення від сплати податків іншими суб'єктами господарювання, у тому числі ТТОВ «ІНЕСА», шляхом заниження їх службовими особами сум податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість, які підлягають сплаті до бюджету, шляхом заниження бази оподаткування через укладення договорів оренди із товариствами з ознаками фіктивності із зазначенням у договорах вартості орендної плати, яка в десятки разів менше за вартість, визначену у договорам суборенди, укладених на їх підставі...» Крім того, із матеріалів кримінального провадження відомо, що ТТОВ «ІНЕСА» при укладанні угоди із Орендарями TOB «ТОП-ТРЕЙДІНГ» (код за ), та фізичними особам - підприємцями ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_6) та ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_7) одночасно відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України укладає договори із відкладальною обставиною із ДП «АДІДАС-УКРАЇНА». Зазначені договори набувають чинності у випадку, якщо достроково припиняють дію Договори суборенди із вищенаведеними Орендарями.

За таких обставин відповідач вважає. що, метою укладання договорів ТТОВ «ІНЕСА» із ТOB «ІНТЕНТ К» (код за ), TOB «ГЕНУЄ МЕРКС» (код за ДРПОУ 37114545), TOB «ЮА-ТРЕЙД» (код за ЄДРОУ 38155503), TOB «ТОП ТРЕЙДІНГ» (код за ), та фізичними особам - підприємці ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_6) та ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_7) повинно бути отримання прибутку. Але, ТТОВ «ІНЕСА» свідомо здійснює заздалегідь економічно не обґрунтовані операції, укладаючи угоди з вище переліченими підприємствами.

Таким чином, на думку відповідача, ТТОВ «ІНЕСА» здійснюючи заздалегідь економічно не вигідні операції, безпідставно занижує базу оподаткування, податкові зобов'язання з ПДВ та доходи при наданні в оренду нежитлового приміщення розташованого за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1.

Також, представник відповідача зазначає, що перевіркою достовірності та повноти включення доходу загального місячного оподаткованого доходу платника податків за рахунок коштів ТТОВ «ІНЕСА», встановлено надання за рахунок підприємства додаткового блага фізичній особі ОСОБА_2 (не являється працівником ТТОВ «Інеса» у вигляді сплати 07.02.2014 на адресу НУ УЮА (код 20933314) за навчання (2 курс, 4 семестр згідно індивідуального договору № Юкд 05-12-026) на загальну суму 7880, 00 грн. В порушення Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями ТТОВ «ІНЕСА» не утримало та не перерахувало до бюджету податок на доходи осіб за лютий 2014 на загальну суму 1390,62 грн.

Крім того, представник відповідача в письмових запереченнях вказує, що директором ТТОВ «ІНЕСА», що був відповідальним за правильність ведення податкового обліку в період допущення порушення не надано письмових пояснень.

За таких обставин, ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом по справі встановлені наступні факти та обставини.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, 31.03.1994 року проведено державну реєстрацію ТТОВ "Інеса" за № 1 005966. На час здійснення перевірки ТТОВ «Інеса» перебувало на податковому обліку в ДПІ в Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області.

Судом встановлено, що фахівцями ДПІ у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на підставі направлень №000242/675, 000243/676 від 18.04.2016 року, №000678/691 від 20.04.2016 року, згідно п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, на виконання постанови слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Тарасюка К.Е. від 13.01.2016 року по справі №757/1188/16-к проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТТОВ "Інеса", з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.1.22015 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2015 року, за результатом якої складений акт від 10.05.2016 року № 2992/15-53-14-03/13914782. (а.с. 20-125 т. 1)

Проаналізувавши положення законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, однією з підстав проведення документальної позапланової виїзної перевірки є отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

В висновках зазначеного акту перевірки від 10.05.2016 року № 2992/15-53-14-03/13914782 зазначено, що ТТОВ "Інеса", порушено вимоги зокрема:

- п.4.1 ст.4, п.11.3 ст. 11 Закону України від 28 грудня 1994 року №334/94-ВР „Про оподаткування прибутку підприємств"' у редакції Закону України від 22 травня 1997 року №283/97-ВР (із змінами та доповненнями), п.23.1 п.23.2 ст.23, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями, в результаті чого виникло заниження податку на прибуток на суму 1 446 501 грн., у т.ч. по періодам: 1 квартал 2010 - 136 763 грн.; Півріччя 2010-238 726 грн.; З квартали 2010 - 359 554 грн.; Рік 2010 - 483 543 грн.; 1 квартал 2011 - 131 458 грн.; 2 квартал 2011 - 119 025 грн.; 2-3 квартали 2011 - 238 050 грн.; 2-4 квартали 201 1 - 357 075 грн.; 1 квартал 2012 - 112 648 грн.; Півріччя 2012 - 233 240 грн.; 3 квартали 2012 - 353 833 грн.; Рік 2012 - 474 425 грн.

п.23.1 п.23.2 ст.23. пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, ст. 135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-Vl зі змінами та доповненнями, в результаті чого виникло заниження податку на прибуток на суму 877 092 грн., у т.ч. по періодам звітності: Рік 2013 - 341 544 грн.; Рік 2014 -292 892 грн.; Рік 2015 -242 656 грн.;

- п.4.1. п.4.2 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 3 квітня 1997 року N 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), п.187.1. ст. 187, п.188.1. ст.188 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-Vl (із змінами та доповненнями), в результаті чого виникло заниження податку на додану вартість на суму 1 283 928,54грн., у т.ч. по періодам звітності: січень 2010 року - 40 433,08 грн., лютий 2010 року - 35 296,36грн., березень 2010 року - 33 680,87 грн., квітень 2010 року - 20 097,65грн.. травень 2010 року - 30 097,64 грн.,червень 2010 року - 31 374,9 грн., липень 2010 року - 31 397,09 грн., серпень 2010 року - 28 868,56 грн., вересень 2010 року - 36 397,08 грн., жовтень 2010 року - 36 397,08 грн., листопад 2010 року -36 397,08 грн., грудень 2010 року - 26 397,08 грн., січень 2011 року - 33 666,67грн., лютий 2011 рокуу - 33 666,67грн., березень 2011 року - 37 833,33 грн., квітень 2011 року - 34 500,0грн., травень2011 року - 34 500,0грн., червень 2011 року - 34 500,0грн., липень 2011 року - 34 500,0грн., серпень 2011 року - 34 500,0грн., вересень 2011 року - 34 500,0грн., жовтень 2011 року - 34500,0грн., листопад 2011 року - 34 500.0грн., грудень 2011 року - 34 500,0грн., січень 2012 року - 34 500,0 грн., лютий 2012 року - 34 500,0грн., березень 2012 року - 38 283,34грн., квітень 2012 - 38 283,34грн., травень 2012 року - 38 283,34 грн., червень 2012 року - 38 283,34 грн., липень 2012 року - 38 283,34 грн., серпень 2012 року 38 283,34 грн., вересень 2012 року -38 283,34 грн., листопад 2012 року - 16 280, 68 грн., грудень 2012 року - 38 283,34 грн., січень 2013 року -29 960,00 грн., лютий 2013 року - 29 960,00грн., березень 2013 року - 29 960.00грн.

п.187.1. ст.187, п.188.1. ст. 188 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями), результаті чого виникло заниження податок на додану вартість на суму 864 801,69грн., у т.ч. по періодам звітності: квітень 2013 року - 29 960,00грн., травень 2013 - 29 960,00 грн., червень 2013 року - 29 960,00 грн., липень 2013 року - 29 960,00 грн., серпень 2013 року - 29 960,00 грн., вересень 2013 року - 29 960,00 грн., жовтень 2013 року - 29 960,00 грн., листопад 2013 року - 29 960,00 грн., грудень 2013 року - 29 960,00 грн., січень 2014 року - 29 960,00 грн., лютий 2014 року - 29 960,00 грн., березень 2014 року - 29 960,00 грн., квітень 2014 року - 26 172,84 грн., травень 2014 року - 26 172,84 грн., червень 2014 року - 26 172,84 грн., липень 2014 року - 26 172,84 грн., серпень 2014 року - 26 172,84 грн., вересень 2014 року - 26 172,84 грн., жовтень 2014 року - 26 172,84 грн., листопад 2014 року - 26 172,84 грн., грудень 2014 року - 26 172,84 грн., січень 2015 року - 26 172,84 грн., лютий 2015 року - 26 172,84 грн., березень 2015 року - 26 172,84 грн., квітень 2015 року - 31 849,88 грн., травень 2015 року - 31 849,88 грн., червень 2015 року - 31 849,88 грн., липень 2015 року - 31 849,88 грн., серпень 2015 року - 31 849,88 грн., вересень 2015 року - 31 849, 88 грн., жовтень 2015 року - 108, 33грн;

- п.14.1.180 ст.14, п.14.1.195 ст.14, п.164.1, пп.164.1.2, п.164.2, пп.164.2.6, пп. 164.2.17 п.164.2ст. 164 п. 164.5 ст. 164 п. 167.1 п. 168.1, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2. пп. 168.1.4. п. 168.1., п. 168.3, п.п.168.4.7. п. 168.4. ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та вненнями, не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1390,62 грн.

До такого висновку перевіряючи дійшли, використовуючи матеріали кримінального провадження №0000044 за період 2010 рік, податкову звітність ТТОВ «Інеса», листи щодо узгодження питання про передачу в суборенду приміщення

На підставі зазначеного акту перевірки, ДПІ у Приморському районі міста Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийнято податкові повідомлення - рішення від 26.05.2016 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 043 552,00 грн., в т.ч. основний платіж - 834 842 грн., штрафні санкції - 208710 грн.; № , яким збільшено податок на прибуток на 877092,00 грн., штрафні санкції 158 609,00 грн., загальна сума - 1 035 701,00 грн. та від 30.05.2016 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання на 1 390, 62 грн., штрафні (фінансові) санкції - 347, 66 грн., загальна сума - 1738, 28 грн. (а.с. 15, 18, 19 т. 1).

Як вказано в акті перевірки та не заперечувалось представником позивача, ТТОВ «ІНЕСА» укладено договори оренди:

1. Договір оренди нежилих приміщень від 01.12.2010 №2-10, укладений між ТТОВ «ІНЕСА» (), в особі директора ОСОБА_8 - «Орендодавець» та ПП «ГЕНУЄ МЕРКС» (код за ЄДРПОУ 371 14545) - «Орендар», згідно якого:

«…п.1.1. Орендодавець зобов'язується передати, а Орендар прийняти в оренду на умовах цього Договору нежиле приміщення загальною площею 713,7 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1.

п.2.1. Строк дії Договору (термін оренди) - з 01.01.2011 по 28.12.2013 включно.

п.3.1. За згодою сторін встановлюється щомісячна плата за користування приміщенням у сумі 20 000,0 грн.

п.3.2. Плата за оренду приміщення, яка встановлена відповідно до цього Договору, не включає вартість водо- тепло та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування.

п.3.3 В строк до 12.12.2010 р. орендар зобов'язаний сплатити па користь Орендодавця передплату за перший квартал 2011 року. На наступний термін оренди плата за оренд приміщення, яка встановлена відповідно до цього договору буде виплачуватись Орендарем щомісячно, з 1 по 5 число місяця за який здійснюється така оплата.

п. 3.4 Сторони домовились, що плата за суборенду приміщення буде нараховуватись та виплачуватись починаючи з 01 січня 2011 року.

п.12.3 Сторони не мають права передавати третім особам свої права й обов'язки за цим Договором без письмового дозволу іншої Сторони....»

Під договором зазначено орендодавець ТТОВ «ІНЕСА» /ОСОБА_13./, орендар ПП «ГЕНУС МЕРКС» та підписано обома сторонами, та скріплено печаткою ТТОВ «ІНЕСА» та ПП «ГЕНУС МЕРКС». До перевірки акт приймання-передачі приміщення до договору від 01.12.2010 №2-10 із ПП «ГЕНУС МЕРКС» не надано.

2. Договір оренди нежилих приміщень від 10.07.2012 №10/2012. укладений між ТТОВ «ІНЕСА» () в особі директора ОСОБА_8 Орендодавець» та ТОВ «ЮА-ТРЕЙД» (код за ) - «Орендар», згідно якого:

«…п.1.1 Орендодавець зобов'язується передати, а Орендар прийняти в оренду на умовах цього Договору нежиле приміщення загальною площею 713,7 кв.м, що знаходяться за адресою:, м. Одеса, АДРЕСА_1.

п.2.1. Строк дії Договору (термін оренди) - з 01.10.2012 по 31.08.2015 включно.

п.3.1. За згодою сторін встановлюється щомісячна плата за користування приміщенням у сумі 20 000,00грн. Плата за оренду приміщення не включає вартість водо- тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання.

п.12.3. Сторони не мають права передавати третім особам свої права й обов'язки за цим Договором без письмового дозволу іншої Сторони.... »

Під договором зазначено орендодавець ТТОВ «ІНЕСА» /ОСОБА_8./, орендар TOB «ЮА-ТРЕЙД» та підписано обома сторонами, та скріплено печаткою ТТОВ «ІНЕСА» та TOB «ЮА-ТРЕЙД»

Акт приймання-передачі від 01.10.2012 Приміщення відповідно до Договору №10/2012 від згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв вказане в п. 1.1 Договору № 10/2012 від 10 липня 2012 року.

3. Договір оренди нежилих приміщень від 10.12.2012 №И-31/І2. укладений між ТТОВ «ІНЕСА» () в особі директора ОСОБА_8 -«Орендодавець» та ПП «ТОП-ТРЕЙДІНГ» (код за ЄДРПОУ 384383 10) - «Орендар», згідно якого:

«…п.1.1 Орендодавець зобов'язується передати, а Орендар прийняти в оренду на умовах цього Договору нежиле приміщення загальною площею 713,7 кв.м, що знаходяться за адресою:, м. Одеса, АДРЕСА_1.

п.2.1 Строк дії Договору (термін оренди) - з 01.01.2013 по 20.12.2015 включно.

п.3.1. За згодою сторін встановлюється щомісячна плата за користування приміщенням у сумі 20 000,00грн. Плата за оренду приміщення не включає вартість водо- тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання.

п.12.3Сторони не мають права передавати третім особам свої права й обов'язки за цим Договором без письмового дозволу іншої Сторони.... »

Під договором зазначено орендодавець ТТОВ «ІНЕСА» /ОСОБА_8./, орендар ПП «ТОП-ТРЕЙДІНГ» та підписано обома сторонами, та скріплено печаткою ТТОВ «ІНЕСА» та ПП «ТОП-ТРЕЙДІНГ».

Акт приймання-передачі від 01.1.2013 Приміщення відповідно до Договору №И-31/12 від 10.12.2012, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв вказане в п. 1.1 Договору №И-31/12 від 10.12.2012.

Додаткова угода від 12.03.2014 року до Договору оренди нежилих приміщень №И-31/12 від 10.12.2013 року, згідно якої:

«…1. Сторони домовились, згідно пункту 8.1.2 Договору оренди нежилих приміщень №И-31/12 від 10.12.2012 року, достроково розірвати договір з 1.04.2014 року.

2. Сторони домовились про те, що передача приміщення, по договору оренди нежилих приміщень №И-31/12 від 10.12.2012 року, від ПП «ТОП ТРЕЙДИНГ» до ТТОВ «ІНЕСА», має відбутися 31.03.2014 року, про що між сторонами буде підписано відповідний акт прийому - передачі.

Також, в акті перевірки зазначено, що згідно податкової звітності з податку на додану вартість та матеріалів кримінального провадження №0000044 за період 2010 рік встановлені правові відносини ТТОВ «ІНЕСА» із ТОВ «ІНТЕНТ К» (код за ), однак до перевірки цивільно-правові договори та підтверджуючі документи платником податків не надано.

Зазначені договори, додаткові угоди та акти прийому - передач позивачем до суду не надані у зв'язку з їх втратою внаслідок загоряння від замикання в електропроводці 10 листопада 2013 року, про що складено акт від 11.11.2013 року. (а.с. 9 т. 2).

При цьому, підтвердженням того, що позивач надавав вказаним підприємствам в оренду нежилі приміщення є банківська виписка за період 2010 - 2014 роки. (а.с. 78 - 184 т. 3)

Судом встановлено, що 01.04.2014 року ТТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) уклало з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (орендарем) договір оренди нежилих приміщень №ІІ/02 згідно п.1.1.,1.2. якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти в оренду на умовах цього договору нежилі приміщення загальною площею 298,9 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 (1-й поверх, підвал). Приміщення підлягають передачі орендарю для розміщення службових приміщень. Згідно з п.2.1. договору строк його дії становить з 01.04.2014 року по 31.12.2016 року. Пунктами 3.1, 3.2, 3.5 договору встановлено, що місячна орендна плата складає 8300,00 гривень. Плата за оренду приміщення не включає вартість водо-, тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання. Днем внесення оплати вважається день перерахування грошових коштів на вказаний у цьому договорі розрахунковий рахунок. Відповідно до п.12.3. договору сторони не мають права передавати третім особам свої права та обов'язки за цим договором без письмового дозволу іншої сторони (т.2 а.с. 10-13).

Факт передачі приміщення орендарю підтверджується відповідним актом від 01.04.2014 року (т.2 а.с. 14).

У грудні 2014 року до Договору оренди нежилих приміщень №ІІ/02 від 01.04.2014 року укладено Додаткову угоду №1, згідно якої п 2.1 викладений у наступній редакції:

«…Строк дії договору (термін оренди) - з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року включно». (а.с. 15 т. 2).

01 лютого 2016 року до Договору оренди нежилих приміщень №ІІ/02 від 01.04.2014 року укладено Додаткову угоду, згідно якої п 3.1.1, 3.4.1 викладені у наступній редакції:

«…За згодою сторін встановлюється з 01.02.2016 року щомісячна плата за користування приміщення у сумі 10 460, 00 грн. (десять тисяч чотириста шістдесят гривень 00 копійок). Сторони домовились, що плата за оренду приміщення за вищевказаною сумою буде нараховуватись та виплачуватись починаючи з 01 лютого 2016 року». (а.с. 17 т. 2).

Також судом встановлено, що 01.04.2014 року ТТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) уклало з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (орендарем) договір оренди нежилих приміщень №ІС/03 згідно п.1.1.,1.2. якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти в оренду на умовах цього договору нежилі приміщення загальною площею 119,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 (1-й поверх, підвал). Приміщення підлягають передачі орендарю для розміщення службових та інших нежитлових приміщень. Згідно з п.2.1. договору строк його дії становить з 01.04.2014 року по 31.12.2016 року. Пунктами 3.1, 3.2. договору встановлено, що місячна орендна плата складає 3850,00 гривень. Плата за оренду приміщення не включає вартість водо-, тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання. Днем внесення оплати вважається день перерахування грошових коштів на вказаний у цьому договорі розрахунковий рахунок. Відповідно до п.12.3. договору сторони не мають права передавати третім особам свої права та обов'язки за цим договором без письмового дозволу іншої сторони (т.2 а.с. 19-22).

Факт передачі приміщення орендарю підтверджується відповідним актом від 01.04.2014 року (т.2 а.с.23).

У 2014 році до Договору оренди нежилих приміщень №ІС/03 від 01.04.2014 року укладено Додаткову угоду №1, згідно якої п 2.1 викладений у наступній редакції:

«…Строк дії договору (термін оренди) - з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року включно». (а.с. 25 т. 2).

15 травня 2015 року до Договору оренди нежилих приміщень №ІС/03 від 01.04.2014 року укладено Додаткову угоду, згідно якої п 2.1 викладений у наступній редакції:

«…Строк дії договору (термін оренди) - з 01.04.2014 року по 31.05.2015 року включно». (а.с. 27 т. 2).

Також судом встановлено, що 01.04.2014 року ТТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) уклало з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (орендарем) договір оренди нежилих приміщень №ІГ/01 згідно п.1.1.,1.2. якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти в оренду на умовах цього договору нежилі приміщення загальною площею 295 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 (1-й поверх, підвал). Приміщення підлягають передачі орендарю для розміщення службових та інших нежитлових приміщень. Згідно з п.2.1. договору строк його дії становить з 01.04.2014 року по 31.12.2016 року. Пунктами 3.1, 3.2. договору встановлено, що місячна орендна плата складає 8100,00 гривень. Плата за оренду приміщення не включає вартість водо-, тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання. Днем внесення оплати вважається день перерахування грошових коштів на вказаний у цьому договорі розрахунковий рахунок. Відповідно до п.12.3. договору сторони не мають права передавати третім особам свої права та обов'язки за цим договором без письмового дозволу іншої сторони (т.2 а.с. 29-32).

Факт передачі приміщення орендарю підтверджується відповідним актом від 01.04.2014 року (т.2 а.с.33).

Також судом встановлено, що 22.05.2015 року ТТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) уклало з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 (орендарем) договір оренди нежилих приміщень №ІП/04 згідно п.1.1.,1.2. якого орендодавець зобов'язується передати, а орендар прийняти в оренду на умовах цього договору нежилі приміщення загальною площею 119,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 (підвал, 1-й поверх). Приміщення підлягають передачі орендарю для розміщення службових та інших нежитлових приміщень. Згідно з п.2.1. договору строк його дії становить з 01.06.2015 року по 31.12.2016 року. Пунктами 3.1, 3.2. договору встановлено, що місячна орендна плата складає 3850,00 гривень. Плата за оренду приміщення не включає вартість водо-, тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання. Днем внесення оплати вважається день перерахування грошових коштів на вказаний у цьому договорі розрахунковий рахунок. Відповідно до п.12.3. договору сторони не мають права передавати третім особам свої права та обов'язки за цим договором без письмового дозволу іншої сторони (т.2 а.с35-38).

Факт передачі приміщення орендарю підтверджується відповідним актом від 01.06.2015 року (т.2 а.с.39).

01 лютого 2016 року до Договору оренди нежилих приміщень №ІП/04 від 22.05.2015 року укладено Додаткову угоду, згідно якої п 3.1.1, 3.4.1 викладені у наступній редакції:

«…За згодою сторін встановлюється з 01.02.2016 року щомісячна плата за користування приміщенням у сумі 4 850, 00 грн. (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят гривень 00 копійок). Сторони домовились, що плата за оренду приміщення за вищевказаною сумою буде нараховуватись та виплачуватись починаючи з 01.02.2016 року. (а.с. 40 т. 2).

Факт надання ТТОВ "ІНЕСА" послуг з оренди вищевказаних приміщень за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 контрагентам - орендарям: фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6, підтверджується актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) ( т.1 а.с. 203-250, т. 2 а.с. 1-8, 246 - 250, т. 3 а.с. 1 - 68).

Відповідно до акту перевірки та матеріалів кримінального провадження, в подальшому вищевказані контрагенти - орендарі за згодою ТТОВ "ІНЕСА" передали орендовані приміщення в суборенду дочірньому підприємству "Адідас-Україна" (), про що також свідчать договори про відшкодування фактично спожитих суборендарем комунальних послуг, укладені між ТТОВ «ІНЕСА» та ДП «Адідіа - Україна» (т.4 а.с. 140-148).

Судом встановлено, що 01.01.2011 року між ТТОВ "ІНЕСА" (власником) та ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) був укладений договір про відшкодування фактично спожитих суборендарем комунальних послуг відповідно до п.1.1. якого суборендар бере на себе зобов'язання по відшкодуванню власнику приміщення вартості фактично спожитих комунальних послуг. Згідно з п.2.1. договору він набуває чинності з 01.01.2011 року та діє до моменту припинення договору суборенди нежилих приміщень №3-11 від 01.12.2010 року між ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) та ПП "ГЕНУС МЕРКС" (орендарем), проте діє до моменту повного виконання сторонами зазначених в договорі зобов'язань. Пунктами 3.1.-3.3. договору встановлено, що суборендар зобов'язується щомісячно на підставі виставлених рахунків відшкодовувати орендарю вартість спожитих комунальних послуг. Суборендар повинен щомісячно відшкодовувати наступні комунальні послуги: водо-, тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання. Платежі за користування комунальними послугами виконуються на протязі 5-ти днів від дня отримання суборендарем відповідного рахунку власника.

10.07.2012 року між ТТОВ "ІНЕСА" (власником) та ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) був укладений договір про відшкодування фактично спожитих суборендарем комунальних послуг відповідно до п.1.1. якого суборендар бере на себе зобов'язання по відшкодуванню власнику приміщення вартості фактично спожитих комунальних послуг. Згідно з п.2.1. договору він набуває чинності з 01.10.2012 року та діє до моменту припинення договору суборенди нежилих приміщень №8-11 від 10.07.2012 року, між ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) та фізичною ТОВ «»ЮА-ТРЕЙД», проте діє до моменту повного виконання сторонами зазначених в договорі зобов'язань. Пунктами 3.1.-3.3. договору встановлено, що суборендар зобов'язується щомісячно на підставі виставлених рахунків відшкодовувати орендарю вартість спожитих комунальних послуг. Суборендар повинен щомісячно відшкодовувати наступні комунальні послуги: водо-, тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання. Платежі за користування комунальними послугами виконуються на протязі 5-ти днів від дня отримання суборендарем відповідного рахунку власника.

10.07.2012 року між ТТОВ "ІНЕСА" (власником) та ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) був укладений договір про відшкодування фактично спожитих суборендарем комунальних послуг відповідно до п.1.1. якого суборендар бере на себе зобов'язання по відшкодуванню власнику приміщення вартості фактично спожитих комунальних послуг. Згідно з п.2.1. договору він набуває чинності з 01.10.2012 року та діє до моменту припинення договору суборенди нежилих приміщень №8-11 від 10.07.2012 року, між ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) та фізичною ТОВ «»ЮА-ТРЕЙД», проте діє до моменту повного виконання сторонами зазначених в договорі зобов'язань. Пунктами 3.1.-3.3. договору встановлено, що суборендар зобов'язується щомісячно на підставі виставлених рахунків відшкодовувати орендарю вартість спожитих комунальних послуг. Суборендар повинен щомісячно відшкодовувати наступні комунальні послуги: водо-, тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання. Платежі за користування комунальними послугами виконуються на протязі 5-ти днів від дня отримання суборендарем відповідного рахунку власника.

01.01.2013 року між ТТОВ "ІНЕСА" (власником) та ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) був укладений договір про відшкодування фактично спожитих суборендарем комунальних послуг відповідно до п.1.1. якого суборендар бере на себе зобов'язання по відшкодуванню власнику приміщення вартості фактично спожитих комунальних послуг. Згідно з п.2.1. договору він набуває чинності з 01.01.2013 року та діє до моменту припинення договору суборенди нежилих приміщень №1-12 від 10.12.2012 року між ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) та ПП "Топ Трейдінг" (орендарем), проте діє до моменту повного виконання сторонами зазначених в договорі зобов'язань. Пунктами 3.1.-3.3. договору встановлено, що суборендар зобов'язується щомісячно на підставі виставлених рахунків відшкодовувати орендарю вартість спожитих комунальних послуг. Суборендар повинен щомісячно відшкодовувати наступні комунальні послуги: водо-, тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання. Платежі за користування комунальними послугами виконуються на протязі 5-ти днів від дня отримання суборендарем відповідного рахунку власника.

01.04.2014 року між ТТОВ "ІНЕСА" (власником) та ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) був укладений договір про відшкодування фактично спожитих суборендарем комунальних послуг відповідно до п.1.1. якого суборендар бере на себе зобов'язання по відшкодуванню власнику приміщення вартості фактично спожитих комунальних послуг. Згідно з п.2.1. договору він набуває чинності з 01.04.2014 року та діє до моменту припинення договору суборенди нежилих приміщень №1-14, №2-14, № 3-14 від 01.04.2014 року між ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (орендарями), проте діє до моменту повного виконання сторонами зазначених в договорі зобов'язань. Пунктами 3.1.-3.3. договору встановлено, що суборендар зобов'язується щомісячно на підставі виставлених рахунків відшкодовувати орендарю вартість спожитих комунальних послуг. Суборендар повинен щомісячно відшкодовувати наступні комунальні послуги: водо-, тепло- та енергозабезпечення приміщень, освітлення місць загального користування, обслуговування систем інженерного, силового, освітлювального обладнання. Платежі за користування комунальними послугами виконуються на протязі 5-ти днів від дня отримання суборендарем відповідного рахунку власника.

23.12.2015 року між ТТОВ "ІНЕСА" (власником) та ДП "Адідас-Україна" (суборендарем) була укладена Додаткова угода №1 до договору про відшкодування фактично спожитих суборендарем комунальних послуг відповідно до якого, п. 2.1 викласти в наступній редакції: «Цей договір набуває чинності з 01 квітня 2014 року та діє до моменту припинення договору суборенди нежилих приміщень №1-14, №2-14 від 01.04.2014 року та № 12-14 від 21.05.2015 року між Дочірнім підприємством «Адідас - України» (судорендар) та наведеними вище Орендарями, проте діє до моменту повного виконання сторонами зазначених в Договорі зобов'язань.

п.3 Сторони домовились в реквізитах Суборендаря адресу Суборендаря змінити на наступну: 03067, м. Київ, вул. Гарматна, 4».

Суми відшкодування фактично спожитих суборендарем комунальних послуг відповідно до умов вищевказаних договорів зафіксовані ТТОВ "ІНЕСА" та ДП "Адідас- Україна" у актах здачі - прийняття робіт (надання послуг), наявних в матеріалах справи.

Також в акті перевірки зазначено, що із матеріалів кримінального провадження відомо, що ТТОВ «ІНЕСА» при укладанні із Орендарями ТОВ «ТОП - ТРЕЙДИНГ», та фізичними особами - підприємцями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 одночасно відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України укладало договори із відкладальною обставиною із ДП «Адідас-Україна», яка полягає в тому, що зазначені договори набувають чинності у випадку, якщо достроково припиняють дію Договори суборенди із вищенаведеними Орендарями, а саме:

1. Договір оренди нежилих приміщень №3-11/1 від 01.12.2010 року, укладений між ТТОВ "Інеса" (орендодавець) та ДП "Адідас - Україна" (орендар) відповідно до п.п. 1.5 якого цей договір укладено між сторонами відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України під відкладальною обставиною. Цей договір набуває чинності у випадку, якщо достроково припиняє свою дію договір суборенди нежилих приміщень №3-11 від 01.12.2010 року, укладений між ПП «ГЕНУС МЕРКС» (орендар) та ДП "Адідас-Україна" (суборендар) з будь-якої причини, крім винних дій суборендаря або розірвання договору внаслідок односторонньої відмови від нього з боку суборендаря (арк. 15 акту, а.с. 34 т.1).

2. Договір оренди нежилих приміщень №5-11/1 від 21.02.2011, укладений між ТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) та ДП "Адідас-Україна" (орендар) відповідно до п.п.1.1 якого орендодавець зобов'язується передати у разі настання відкладальної обставини, передбаченої в п.1.5. договору, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування нежилі приміщення загальною площею 713,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1. Цей договір укладено між сторонами відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України під відкладальною обставиною. Цей договір набуває чинності у випадку, якщо достроково припиняє свою дію договір суборенди нежилих приміщень №5-11 від 21.02.2011 року, укладений ТОВ «ГЕНУС МЕРКС» (орендар) та ДП "Адідас-Україна" (суборендар) з будь-якої причини, крім винних дій суборендаря або розірвання договору внаслідок односторонньої відмови від нього з боку суборендаря. (арк. 16 акту, а.с. 35 т.1).

3. Договір оренди нежилих приміщень №8-11-0 від 10.07.2012, укладений між ТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) та ДП "Адідас-Україна" (орендар) відповідно до п.п.1.1 якого орендодавець зобов'язується передати у разі настання відкладальної обставини, передбаченої в п.1.5. договору, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування нежилі приміщення загальною площею 713,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1. Цей договір укладено між сторонами відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України під відкладальною обставиною. Цей договір набуває чинності у випадку, якщо достроково припиняє свою дію договір суборенди нежилих приміщень №8-11 від 11.07.2012 року, укладений ТОВ «ЮА-ТРЕЙД» (орендар) та ДП "Адідас-Україна" (суборендар) з будь-якої причини, крім винних дій суборендаря або розірвання договору внаслідок односторонньої відмови від нього з боку суборендаря. (арк. 16 акту, а.с. 35 т.1).

4. Договір оренди нежилих приміщень №9-11-0 від 11.07.2012, укладений між ТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) та ДП "Адідас-Україна" (орендар) відповідно до п.п.1.1 якого орендодавець зобов'язується передати у разі настання відкладальної обставини, передбаченої в п.1.5. договору, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування нежилі приміщення загальною площею 713,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1. Цей договір укладено між сторонами відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України під відкладальною обставиною. Цей договір набуває чинності у випадку, якщо достроково припиняє свою дію договір суборенди нежилих приміщень №9-11 від 11.07.2012 року, укладений ТОВ «ЮА-ТРЕЙД» (орендар) та ДП "Адідас-Україна" (суборендар) з будь-якої причини, крім винних дій суборендаря або розірвання договору внаслідок односторонньої відмови від нього з боку суборендаря. (арк. 17 акту, а.с. 36 т.1).

5. Договір оренди нежилих приміщень №1-12-ОТЛ від 10.12.2012, укладений між ТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) та ДП "Адідас-Україна" (орендар) відповідно до п.п.1.1 якого орендодавець зобов'язується передати у разі настання відкладальної обставини, передбаченої в п.1.5. договору, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування нежилі приміщення загальною площею 713,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1. Цей договір укладено між сторонами відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України під відкладальною обставиною. Цей договір набуває чинності у випадку, якщо достроково припиняє свою дію договір суборенди нежилих приміщень №1-12 від 10.12.2012 року, укладений ПП «ТОП ТРЕЙДИНГ» (орендар) та ДП "Адідас-Україна" (суборендар) з будь-якої причини, крім винних дій суборендаря або розірвання договору внаслідок односторонньої відмови від нього з боку суборендаря. (арк. 17 акту, а.с. 36 т.1).

6. Договір оренди нежилих приміщень №1-14-ОТЛ від 01.04.2014, укладений між ТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) та ДП "Адідас-Україна" (орендар) відповідно до п.п.1.1 якого орендодавець зобов'язується передати у разі настання відкладальної обставини, передбаченої в п.1.5. договору, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування нежилі приміщення загальною площею 295 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1. Цей договір укладено між сторонами відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України під відкладальною обставиною. Цей договір набуває чинності у випадку, якщо достроково припиняє свою дію договір суборенди нежилих приміщень №1-14 від 21.03.2014 року, укладений ФОП ОСОБА_3 код НОМЕР_4 (орендар) та ДП "Адідас-Україна" (суборендар) з будь-якої причини, крім винних дій суборендаря або розірвання договору внаслідок односторонньої відмови від нього з боку суборендаря. (арк. 17-18 акту, а.с. 36-37 т.1).

7. Договір оренди нежилих приміщень №2-14-ОТЛ від 01.04.2014 року, укладений між ТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) та ДП "Адідас-Україна" (орендар) відповідно до п.п.1.1 якого орендодавець зобов'язується передати у разі настання відкладальної обставини, передбаченої в п.1.5. договору, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування нежилі приміщення загальною площею 298,9 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1. Цей договір укладено між сторонами відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України під відкладальною обставиною. Цей договір набуває чинності у випадку, якщо достроково припиняє свою дію договір суборенди нежилих приміщень №2-14 від 01.04.2014 року, укладений ФОП ОСОБА_4 код НОМЕР_5 (орендар) та ДП "Адідас-Україна" (суборендар) з будь-якої причини, крім винних дій суборендаря або розірвання договору внаслідок односторонньої відмови від нього з боку суборендаря. (арк. 18 акту, а.с. 37 т.1).

8. Договір оренди нежилих приміщень №3-14-ОТЛ від 01.04.2014, укладений між ТОВ "ІНЕСА" (орендодавець) та ДП "Адідас-Україна" (орендар) відповідно до п.п.1.1 якого орендодавець зобов'язується передати у разі настання відкладальної обставини, передбаченої в п.1.5. договору, а орендар зобов'язується прийняти в тимчасове платне користування нежилі приміщення загальною площею 119,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1. Цей договір укладено між сторонами відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України під відкладальною обставиною. Цей договір набуває чинності у випадку, якщо достроково припиняє свою дію договір суборенди нежилих приміщень №3-14 від 01.04.2014 року, укладений ФОП ОСОБА_5 код НОМЕР_6 (орендар) та ДП "Адідас-Україна" (суборендар) з будь-якої причини, крім винних дій суборендаря або розірвання договору внаслідок односторонньої відмови від нього з боку суборендаря. (арк. 19 акту, а.с. 38 т.1).

Суд зазначає, що відсутні будь-які докази набуття чинності вищевказаними договорами №3-11/1, №5-11/1, №8-11-о, №09-11-о, №1-12-ОТЛ, №1-14-ОТЛ, №2-14-ОТЛ, №3-14-ОТЛ, укладеними між ТТОВ "Інеса" та ДП "Адідас-Україна".

Отримання позивачем грошових коштів у вигляді орендної плати виключно від контрагентів: TOB «ГЕНУЄ МЕРКС» (код за ), TOB «ЮА-ТРЕЙД» (код за ЄДРОУ 38155503), TOB «ТОП ТРЕЙДІНГ» (код за ), та ФОП ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_6) та ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_7), підтверджується банківськими виписками. Між тим від ДП "Адідас-Україна" позивач отримував виключно грошові кошти в якості відшкодування фактично спожитих суборендарем - ДП "Адідас-Україна" комунальних послуг (т. 2 а.с. 47-111, т. 3 а.с. 78-184).

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Згідно з п.135.1 ст.135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п.135.2 ст.135 ПК України доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Пунктом 187.1 ст.187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України база оподаткування ПДВ операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ТТОВ "Інеса" не надавало ДП "Адідас-Україна" послуги з оренди нежилих приміщень за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 та не отримувало від вказаного суб'єкта господарювання будь-яких грошових коштів в якості орендної плати. Жодних належних доказів на спростування зазначених обставин відповідачем ні в акті перевірки не зазначено ні до суду не надано. Таким чином, зазначені обставини свідчать про відсутність в даному випадку бази оподаткування податку на прибуток та ПДВ.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання Відповідача на матеріали кримінального провадження №0000044 за ознаками злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.2.,ч.3 ст.212 КК України, зокрема на протокол допиту свідка - директора ДП "Адідас-Україна" ОСОБА_14, оскільки Відповідачем не надані суду докази факту узгодженості дій позивача, як платника податків, з контрагентами - орендарями: ТОВ «ІНТЕНТ К» (код за ), TOB «ГЕНУЄ МЕРКС» (код за ), TOB «ЮА-ТРЕЙД» (код за ЄДРОУ 38155503), TOB «ТОП ТРЕЙДІНГ» (код за ), та фізичними особам - підприємці ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_4), ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_5), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_6) та ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_7) з метою незаконного отримання ТТОВ «Інеса» податкових вигод.

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку про необґрунтованість висновків акту перевірки щодо заниження позивачем податку на прибуток та заниження ПДВ та, як наслідок, про протиправність податкових повідомлень-рішень № від 26.05.2016 року та № від 26.05.2016 року та їх скасування.

Що стосується висновку податкового органу стосовно порушення позивачем п.14.1.180 ст.14, п.14.1.195 ст.14, п.164.1, пп.164.1.2, п.164.2, пп.164.2.6, пп. 164.2.17 п.164.2ст. 164 п. 164.5 ст. 164 п. 167.1 п. 168.1, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2. пп. 168.1.4. п. 168.1., п. 168.3, п.п.168.4.7. п. 168.4. ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ із змінами та вненнями, а саме не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1390,62 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 164.1.1, 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року. Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу. Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Згідно з п.п. 164.2.6, 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: оподатковуваний дохід (прибуток), не включений до розрахунку загальних оподатковуваних доходів минулих податкових періодів та самостійно виявлений у звітному періоді платником податку або нарахований контролюючим органом згідно із цим Кодексом; дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: вартості використання житла, інших об'єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах; вартості майна та харчування, безоплатно отриманого платником податку, крім випадків, визначених цим Кодексом для оподаткування прибутку підприємств. Додатково до винятків, передбачених підпунктом "а" цього підпункту, не вважаються додатковим благом платника податку доходи, одержані у формі та розмірах, що підлягають включенню роботодавцем до собівартості реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, а також кошти, вартість послуг, проживання, проїзду, харчування, спортивного одягу, аксесуарів, взуття та інвентарю, колясок для інвалідів, у тому числі які призначені для участі інвалідів в фізкультурно-реабілітаційних та спортивних заходах, лікарських та медико-відновлюваних засобів та інших доходів, наданих (виплачених) платнику податку - учаснику спортивних (крім професійного спорту), фізкультурно-оздоровчих заходів, заходів з фізкультурно-оздоровчої діяльності та фізкультурно-спортивної реабілітації, що фінансуються з бюджету та/або бюджетними організаціями, іншими неприбутковими організаціями, внесеними до Реєстру неприбуткових організацій та установ на дату надання таких коштів; вартості послуг домашнього обслуговуючого персоналу, безоплатно отриманих платником податку, включаючи працю підпорядкованих осіб, а також осіб, що перебувають на військовій службі чи є заарештованими або ув'язненими. Під терміном "послуги домашнього обслуговуючого персоналу" розуміються послуги з побутового обслуговування фізичної особи, членів її сім'ї або від імені чи за їх дорученням будь-якої третьої особи, включаючи ремонт або спорудження об'єктів рухомого чи нерухомого майна, що належить таким особам або використовується ними; суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов'язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом; суми безповоротної фінансової допомоги (крім суми процентів умовно нарахованих на таку допомогу); основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом; вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу. Якщо додаткові блага надаються у негрошовій формі, сума податку об'єкта оподаткування обчислюється за правилами, визначеними пунктом 164.5 цієї статті.

Відповідно до п.п. 165.1.21 п. 165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: сума, сплачена роботодавцем на користь вітчизняних вищих та професійно-технічних навчальних закладів за фізичну особу, але не вище розміру, визначеного в абзаці першому підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу на кожний повний або неповний місяць підготовки чи перепідготовки такої фізичної особи, незалежно від того, чи перебуває ця особа у трудових відносинах з роботодавцем, але за умови, що вона уклала з ним письмовий договір (контракт) про взяті зобов'язання з відпрацювання у такого роботодавця після закінчення вищого та/або професійно-технічного навчального закладу і отримання спеціальності (кваліфікації) не менше ніж три роки. Якщо працівник припиняє трудові відносини з роботодавцем протягом періоду такого навчання або до закінчення третього календарного року від року, в якому закінчується таке навчання, сума, сплачена як компенсація вартості навчання, прирівнюється до додаткового блага, наданого такому працівнику протягом року, на який припадає таке припинення трудових відносин, та підлягає оподаткуванню у загальному порядку.

Згідно з п.п 166.3.3 п 166.3 ст. 166 ПК України платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати суму коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості здобуття середньої професійної або вищої освіти такого платника податку та/або члена його сім'ї першого ступеня споріднення, який не одержує заробітної плати. Така сума не може перевищувати розміру доходу, визначеного в абзаці першому підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, в розрахунку на кожну особу, яка навчається, за кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року;

Відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4 п 168.1, п. 168.3, п.п. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід надається у негрошовій формі чи виплачується готівкою з каси податкового агента, податок сплачується (перераховується) до бюджету протягом банківського дня, що настає за днем такого нарахування (виплати, надання). Розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України). відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід.

Так, під час проведення перевірки достовірності та повноти включення доходів до складу загального місячного оподаткованого доходу платника податків за рахунок коштів ТТОВ «ІНЕСА» посадовими особами ДПІ встановлено, надання за рахунок підприємства додаткового блага фізичній особі ОСОБА_2 (не являється працівником ТТОВ «ІНЕСА») у вигляді сплати 07.02.2014 року на адресу НУ УЮА (код 20933314) за навчання (2 курс, 4 семестр згідно індивідуального договору №Юкд 05-12-026) на загальну суму 7880 грн. При цьому ТТОВ «Інеса» не утримало та не перерахувало до бюджету податок на доходи фізичних осіб за лютий 2014 року на суму 1390,62 грн.

Судом встановлено, що 07.02.2014 року ТТОВ «Інеса» дійсно перераховано 7 880, 00 грн. на рахунок НУ УЮА код 20933314. Призначення платежу вказано: сплата за навчання ст ОСОБА_12 2 курс, 4 семестр зг. інд. дог. №ЮКд5-12-0261. (а.с. 84 т. 2).

Доказів того, що громадянин ОСОБА_12 є працівником підприємства ТТОВ «ІНЕСА», або що між ТТОВ «ІНЕСА» та ним укладений письмовий договір (контракт) про взяті зобов'язання з відпрацювання у такого роботодавця після закінчення вищого та/або професійно-технічного навчального закладу і отримання спеціальності (кваліфікації) не менше ніж три роки, позивачем до суду не надано.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.05.2016 року № , згідно якого визначено грошове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами у сумі 1738,28 грн., у т.ч.: за основним платежем - 1390,62 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 347,66 грн.

Згідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Інеса" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 26.05.2016 року № та № , від 30.05.2016 року № , підлягає частковому задоволенню в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 26 травня 2016 року № та № . В решті позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159 - 163, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № від 26 травня 2016 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № від 26 травня 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області () на користь торгівельного товариства з обмеженою відповідальністю "Інеса" () судовий збір у розмірі 29 836, 87 грн. (двадцять дев'ять тисяч вісімсот тридцять шість гривень вісімдесят сім копійок).

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд у строки та в порядку встановлені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 08 листопада 2015 року.

Суддя О.А. Левчук