Справа № 127/21303/16-а
Суддя: Романюк Л. Ф.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/771/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2016 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романюк Л.Ф. розглянувши у скороченому провадженні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов'язання до вчинення дій.

Позов мотивований тим, що на початку травня 2016 року позивач проходячи службу в Національній поліції в зв'язку з погіршенням стану здоров'я був направлений управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на військово - лікарську комісію до державної установи «територіальне медичне об'єднання МВС України по Вінницькій області».

За результатами обстеження згідно свідоцтва про хворобу № В - 104 від 20.05.2016 року позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на основі ст. 39б, 41в, 71в, 70в, 55в графи 1 розкладу хвороб і фізичних вад наказу МВС України від 06.02.2001 року № 85.

На підставі поданого рапорту від 27.05.2016 року та свідоцтва про хворобу № В-104 від 20.05.2016 року позивач був звільнений зі служби наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 30.05.2016 року № 95о/с за пунктом 2 (через хворобу)частини 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію».

Відповідно до вимог ЗУ «про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» позивач отримував пенсію у червні, липні та серпні 2016 року у розмірі 70% від відповідних сум його грошового забезпечення.

З 01.09.2016 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області з незрозумілих причин проведено перерахунок пенсії позивача з пониженням її основного розміру до 65 %.

У зв'язку з вказаним 08.09.2016 року позивач письмово звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо роз'яснення чинного законодавства на підставі якого здійснено такий перерахунок. Письмову відповідь ГУ ПФУ у Вінницькій області від 13.09.2016 року № 576/Т-12 позивач отримав 20.09.2016 року.

Виявилось, що надане позивачем свідоцтво про хворобу військово - лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Вінницькій області» не містить в собі інформації про непридатність до служби в поліції, тому що в свідоцтві про хворобу зазначено: непридатність до військової служби, і що підстав для збільшення на 5 % відповідних сум грошового забезпечення немає. Але ж і іншого наказу в системі Національної поліції не має, що трактував би по іншому придатність чи непридатність до служби в поліції. Зрештою звільнений позивач з національної поліції по хворобі, підставу звільнення дотепер не змінено.

Просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у вінницькій області щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з пониженням основного розміру її виплати до 65 %. Зобов'зяати Головне управління Пенсійного фонду України у вінницькій області здійснити перерахунок пенсії з 01.09.2016 року з урахуванням 70% її розміру від відповідних сум грошового забезпечення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2016 року відкрите скорочене провадження по даній справі.

На адресу суду надійшло заперечення відповідача, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову, у зв'язку із тим, що в свідоцтві позивача про хворобу не міститься інформація про непридатність до служби в поліції.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши викладені позивачем обставини, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на початку травня 2016 року позивач проходячи службу в Національній поліції в зв'язку з погіршенням стану здоров'я був направлений управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на військово - лікарську комісію до державної установи «територіальне медичне об'єднання МВС України по Вінницькій області».

За результатами обстеження згідно свідоцтва про хворобу № В - 104 від 20.05.2016 року позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час на основі ст. 39б, 41в, 71в, 70в, 55в графи 1 розкладу хвороб і фізичних вад наказу МВС України від 06.02.2001 року № 85 (а.с.5).

На підставі поданого рапорту від 27.05.2016 року та свідоцтва про хворобу № В-104 від 20.05.2016 року позивач був звільнений зі служби наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 30.05.2016 року № 95о/с за пунктом 2 (через хворобу)частини 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (а. с. 4).

У зв'язку з вказаним 08.09.2016 року позивач письмово звернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області щодо роз'яснення чинного законодавства на підставі якого здійснено такий перерахунок. Письмову відповідь ГУ ПФУ у Вінницькій області від 13.09.2016 року № 576/Т-12 позивач отримав 20.09.2016 року (а.с. 6-7).

Виявилось, що надане позивачем свідоцтво про хворобу військово - лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об'єднання МВС України по Вінницькій області» не містить в собі інформації про непридатність до служби в поліції, тому що в свідоцтві про хворобу зазначено: непридатність до військової служби, і що підстав для збільшення на 5 % відповідних сум грошового забезпечення немає (а.с.7).

Згідно п. а ч.1 ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу років 20 років і більше (п.а ст. 12)за вислугу років 20 років - 50 %, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі п.2,3 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 % відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років 3% відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до п.2, 3 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:1) у зв'язку із закінченням строку контракту;2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 липня 1995 року N 488, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 серпня 1995 р. за N 308/844 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ й військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України.

В додатку №12 до вище вказаного положення затверджене «свідоцтво про хворобу», в п. 13 додатку міститься графа: «Постанова військово-лікарської комісії про придатність до військової служби».

На основі ст. 39б, 41в, 71в, 70в, 55в графи 1 розкладу хвороб і фізичних вад наказу МВС України від 06.02.2001 року № 85 ОСОБА_1 було визнано не придатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

На підставі свідоцтва про хворобу № В-104 від 20.05.2016 року та рапорту позивача від 27.05.2016 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.2 (через хворобу) ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію».

Вище вказане положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ й військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України чинне на даний час.

Тому, суд критично оцінює висновки відповідача про те, що військово - лікарські документи мають містити в собі інформацію про непридатність «до служби в поліції».

Відповідно до ст. 116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення внутрішньої і зовнішньої політики держави, виконання Конституції України і законів, актів Президента України.

Як встановлено ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У відповідності зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає, зокрема, право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Як передбачено ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні судом перевірено: чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяли лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 69, 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, суд враховуючи вищезазначене дійшов висновку про неправомірність дій Управління пенсійного фонду України у м. Вінниці.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з пониженням основного розміру її виплати до 65%.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2016 року з урахуванням 70% її розміру від відповідних сум його грошового забезпечення та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 01.09.2016 року у розмірі 70% від відповідних сум його грошового забезпечення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: