Справа № 332/3428/16-а
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3428/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2016 року м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:

Головуючого судді Марченко Н.В.

при секретарі Фурдак В.Й.

розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та забовязання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та забовязання вчинити певні дії, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя як отримувач пенсії.

Їй була призначена пенсія за вислугою років з 01.09.2010 року відповідно до п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При первинному призначенні пенсії ОСОБА_1. був застосований середньомісячний показник заробітної плати за 2009 рік. Розмір пенсії складав 1033,64 гривні.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (№1058) встановлено, що особи, які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 57 років 6 місяців та наявності страхового стажу не менше 15 років.

02.06.2016 року позивачка звернулася до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком, згідно з Законом №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні роки, що передують року звернення.

Відповідач відмовив позивачці у застоусуванні показника середньої заробітної плати за 2015 рік оскільки такий перехід суперечить діючому пенсійному законодавству.

Відповідач у відповіді № 144/Ш-8 від 04.10.2016 року зазначив, що відсутні підстави застосування показника середньої заробітної плати за 2015 рік, оскільки, керуючись нормами ч. 3 ст. 45 вищевказаного Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страхових стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за періоди страхового стажу зазначеного в ч.1 ст.40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. В заяві про призначення пенсії за віком позивач не просила застосування показника середньої заробітної плати за 2009 рік.

Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заперечення в яких просить в задоволенні адміністративного позову відмовити у звязку з тим, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років з 01.09.2010 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" як працівнику охорони здоровя.

Основною умовою призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст.7 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є призначення лише при залишенні роботи, що дає право на цей вид пенсії.

Отже, відповідно до трудової книжки, позивач був звільнений з займаної посади 31.01.2010 року.

Після звільнення, позивач влаштувалася працювати на посаду яка не дає право на призначення пенсії за вислугу років, тобто позивач отримувала пенсію і той же час працювала.

Відповідно до абз.2 ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Позивач набув право на призначення пенсії за віком з 30.04.2016 року.

Отже, керуючись наданим правом та відповідно до наданої заяви від 02.06.2016 року. Позивачу була призначена пенсія за віком.

Керуючись нормами ч.3 ст.45 вищевказаного Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержана органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший, за бажанням особи, враховується заробітна плата за періоди страхового стажу зазначеного в ч. 1 ст.40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Враховуючи вищевказане, при первинному призначенні пенсії та призначенні пенсії за віком позивачу був застосований показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме - за 2009 рік (пенсія призначена в 2010 році).

Застосування показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, за календарний рік, що передує року звернення при перерахунку пенсії неможливо, оскільки:

ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV встановлено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Перерахунок пенсій у зв'язку зі збільшенням, зокрема, страхового стажу, встановлено ч.4 ст.42 зазначеного Закону.

ч.3 ст.42 зазначеного Закону визначено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 Закону № 1058-IV.

Тобто, правила ч.1 ст.40 при перерахунку пенсії, застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Аналіз ч.4 ст.42 Закону № 1058-ІУ свідчить, що при перерахунку пенсії застосовується заробітна плата (дохід) пенсіонера, яку він отримував до призначення пенсії, або яку він отримував за період роботи, який є періодом страхового стажу.

Тобто, працюючий пенсіонер має право на перерахунок пенсії в будь-якій час після її призначення, однак не раніше як через два роки після здійснення попереднього. При цьому під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходу) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії, тобто це - середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії. Ототожнювати визначення як "середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік. що передує року перерахунку пенсії", не можливо, оскільки ці поняття є різними правовими категоріями, основу яких становлять різні економічні критерії

Таким чином, оскільки, середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до ч.2 ст.40 Закону № 1058-1V і є величиною постійною незміною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Позивачці була призначена пенсія за вислугою років з 01.09.2010 року відповідно до п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При первинному призначенні пенсії ОСОБА_1 був застосований середньомісячний показник заробітної плати за 2009 рік. Розмір пенсії складав 1033,64 гривні.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (№1058) встановлено, що особи, які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 57 років 6 місяців та наявності страхового стажу не менше 15 років.

02.06.2016 року позивачка звернулася до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком, згідно з Законом №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні роки, що передують року звернення.

Відповідач відмовив позивачці у застоусуванні показника середньої заробітної плати за 2015 рік оскільки такий перехід суперечить діючому пенсійному законодавству.

Згідно з частиною першою ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийняті інших або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свобода людини є невідчужуваними та непорушними.

Згідно із ст. 64 Конституції України конституційні права і свобода людини і громадянина, не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 р. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 01.01.2016 р. або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 р. становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01.07.2000 р. незалежно від перерв у роботі.

Переведення з одного виду пенсії на інший виконується в порядку, передбаченому . ч. 3 ст.45 вищевказаного Закону. Як зазначено в цій статті, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з того виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, держаних органами Пенсійного фонду України.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що тільки за бажанням пенсіонера при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Пенсія за вислугу років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, і загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком. Враховуючи той факт, що позивачка жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувалася раніше, то право на пенсію за віком виникло у позивачки вперше 05.07.2014 р., а не відбувся перехід з одного виду пенсії на інший. До того ж, позивачка не надавала згоду на врахування заробітної плати із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час значення попереднього виду пенси, а навпаки наполягала на застосуванні цього показника за попередній рік.

Частиною 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» передбачено переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, які передбачені ст.9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), в той час як у 5них відносинах має місце перехід на інший вид пенсії за іншим Законом призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яким пенсія за вислугою років не передбачена).

Отже, застосування ч. 3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до переходу пенсії за вислугою років на пенсію за віком взагалі підлягає застосуванню.

При призначенні пенсії за віком, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Подібна правова позиція була також висловлена Вищим Адміністративним судом раїни в Ухвалі від 25.05.2015 р. №К/800/2756/14, та Верховним Судом України у станові від 31.03.2015 р. у справі №21-612а/14, яка відповідно до приписів ст. 244-2 КАСУє обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином суд знаходить підстави для задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.104-106, 128 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання неправомірними дій та забовязання вчинити певні дії - задовольнити .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя, щодо відмови в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити та здійснити перерахунок і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком з 02.06.2016 р. згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» а здійснити відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Н.В.Марченко