Справа № 820/1604/16
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 р. Справа № 820/1604/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

за участю секретаря судового засідання Мороз Є.В.

представників сторін: позивача - Супруна О.М., відповідача - Соловйової Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.Т.Г. Шевченка" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2016р. по справі № 820/1604/16

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.Т.Г. Шевченка"

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Т. Г. Шевченка" (далі по тексту - позивач, СТОВ "Агрофірма ім. Т. Г. Шевченка") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру (далі по тексту - відповідач, ГУ Дердгеокадастру), в якому просить суд зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області внести до публічної карти земель Червоноармійської сільської ради 333 га земель згідно договору оренди.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2016 року по справі № 820/1604/16 в задоволенні адміністративного позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Т. Г. Шевченка" до Головного управління Держгеокадастру про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2016 року по справі № 820/1604/16 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги та у судовому засіданні, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції без достатніх підстав визнано договір оренди земельної ділянки недіючим. Вказує на те, що дії щодо інвентаризації земельної ділянки, як такої, що не використовується порушують права позивача, у зв'язку з чим, для їх відновлення необхідно внести до публічної карти земель Червоноармійської сільської ради 333 га земель згідно договору оренди.

Представник відповідача у судовому засіданні, з викладених підстав, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 11.03.2000 року між Червоноармійською другою сільською радою Вовчанського району Харківської області (орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Т. Г. Шевченка" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.6). Вказаний договір зареєстровано в реєстрі 12.04.2000 року за №1741.

Як вбачається з предмету договору, орендодавець, згідно рішення №58 ІХ сесії Червоноармійської сільської ради від 29.02.2000 року передає, а орендар набуває право оренди земельної ділянки, яка знаходиться за адресою с. П-Червоноармійське, Москалівка, Вовчанського району, Харківської області загальною площею 333 га.

Між сторонами договору була укладена додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 200 року №305 (а.с.7).

З урахуванням змін внесених додатковою угодою, договір укладено на 10 років, починаючи з дати його реєстрації. По закінченню терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін. У разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомлення.

Умови цього договору зберігають свою чинність на строк його дій у випадках, коли після набуття чинності договором, законодавством встановлені інші правила, ніж передбачені договором.

Директор Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Т. Г. Шевченка" звернувся до депутата Харківської обласної ради з приводу невнесення Держгеокадастром до публічної карти земель Червоноармійської сільської ради Вовчанського району земельних ділянок в розмірі 333 га які згідно договору оренди перебувають в оренді Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Т. Г. Шевченка" до 2020 року.

На підставі вказаного вище звернення депутат Харківської обласної ради листом від 28.01.2016 року звернувся до виконуючого обов'язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (а.с.15).

За результатами розгляду листа депутата Харківської обласної ради на адресу позивача направлено лист від 18.02.2016 року №27-20-9-5074/0/19-16, в якому вказано, що запис в книзі записів державної реєстрації про поновлення договору оренди (щодо земель державної та комунальної власності) у Вовчанському районі відсутній. Таким чином після збігання строку Відділом Держгеокадастру у Вовчанському районі було внесено зміни до земельно - облікової документації форми 6-зем та переведено земельні ділянки, загальною площею 333,0 га в землі запасу державної власності сільськогосподарського призначення Червоноармійської сільської ради Вовчанського району Харківської області та проінвентаризовані на підставі розпорядження голови Вовчанської райдержадміністрації від 10.12.2013 року №363 "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності (а.с.16-18).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, при винесенні оскаржуваного рішення, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про Державний земельний кадастр" визначені правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр", порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Статтею 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" закріплено підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що внесення відомостей до державного земельного кадастру здійснюється кадастровим реєстратором Відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області, оскільки державну реєстрацію земельної ділянки, яка знаходиться за адресою с. П-Червоноармійське, Москалівка, Вовчанського району, Харківської області загальною площею 333 га здійснено Відділом Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області.

Колегія суддів зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту (відновлення) порушеного права у розумінні ч.4 ст.105 КАС України не є належним та достатнім способом належного судового захисту такого права у спірних правовідносинах.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Колегія суддів зазначає, що повноваження щодо внесення до публічної карти земель Червоноармійської сільської ради 333 га земель згідно договору оренди віднесено до виключної компетенції Відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області, оскільки, як зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, вказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження суб'єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що в даному випадку внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей відноситься до виключної компетенції Відділу Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області, а відтак належною особою, що може бути відповідачем по справі, є саме Відділ Держгеокадастру у Вовчанському районі Харківської області. В той же час, звертаючись з позовом до суду, позивач помилково визначив, як відповідача Головне управління Держгеокадастру.

Під час розгляду справи, суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, та належним чином не вирішив питання в порядку ст.52 КАС України, шляхом заміни неналежної сторони в адміністративній справі.

Заміна неналежного відповідача на належного на стадії апеляційного провадження процесуально не здійснюється. До того ж, усунути такі недоліки під час апеляційного перегляду у суду апеляційної інстанції немає можливості. Подання позову до неналежної особи, яка повинна та може бути належним відповідачем, не може мати наслідком задоволення позовних вимог позивача. Вирішення спору по суті заявлених вимог до неналежного відповідача, створює порушення належної процесуальної правоздатності та дієздатності щодо належної реалізації належним відповідачем своїх прав та обов'язків визначених положеннями КАС України, як сторони по справі.

Неврахування судом першої інстанції зазначених положень, призвело до порушення судом норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення справи по суті заявлених вимог до Головного управління Держгеокадастру.

Колегія суддів зазначає, що правових підстав для надання правової оцінки щодо суті позовних вимог, в даному випадку не має, з огляду на можливість звернення позивача із адміністративним позовом до належної особи, як суб'єкта владних повноважень.

У відповідності до ст. 159 КАС України, судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2016 року по справі № 820/1604/16 не відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вона ухвалена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції через порушення ним норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.Т.Г. Шевченка" задовольнити частково.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2016р. по справі № 820/1604/16 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім. Т.Г. Шевченка" відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Жигилій С.П.
Судді Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.
Повний текст постанови виготовлений 08.11.2016 р.