Справа № 463/3713/16-а
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року м. Львів 463/3713/16-а

2-а/463/209/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Леньо С. І.

при секретарі Станько Р.О.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, який у встановленому законом порядку уточнив та в кінцевому, просить скасувати постанову серії ПС2 № 686274 від 29.07.2016р. в справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позов обґрунтовує тим, що 29.07.2016р. інспектором патрульної служби винесено оскаржувану постанову, згідно з якою його притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 29.07.2016р. керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 о 02:30 год. на вул. Личаківська, 1 у м. Львові здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 ПДР України - «Зупинку заборонено», а також не пред'явив поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає таку постанову необґрунтованою, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають дійсності, оскільки не керував цим транспортним засобом та не здійснював зупинки у забороненому місці. Автомобіль не є його власністю та не перебуває у його постійному користуванні. Підійшовши до автомобіля, який належить його товаришу, мав намір відвезти такий автомобіль, оскільки останній вживав спиртні напої. Сівши в салон та не встигши завести двигун, до нього підійшли працівники поліції, які саме йому інкримінували вчинення вказаного правопорушення. Про всі ці обставини намагався пояснити працівнику поліції, однак останній на них не зважав. В подальшому, підійшов його товариш, що здійснив зупинку у забороненому місці, що також пояснював працівнику поліції, який знову ж таки проігнорував ці пояснення. Всі ці обставини свідчать, що підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності у інспектора поліції не було. Дії останнього слід характеризувати як протиправні, а прийняту ним постанову як незаконну. З метою захисту порушених прав, вимушений оскаржувати її в судовому порядку, з приводу чого пред'явив згаданий адміністративний позов.

В судовому засіданні представник позивача згідно договору про надання правової допомоги від 03.08.2016р. адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Дав пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Скерував до суду письмові заперечення проти позову, за змістом яких вважає, що вказана постанова є законною, оскільки автомобіль Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку в забороненому місці, а його водій, після цього, під час перевірки документів не пред'явив полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Просить в задоволенні позову відмовити, а справу слухати у відсутності представника відповідача. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 128 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З постанови серії ПС2 № 686274 від 29.07.2016р. (а.с.26) вбачається, що ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., у зв'язку із скоєнням правопорушення, яке виразилось в тому, що позивач 29.07.2016р. керуючи автомобілем Мерседес д.н.з. НОМЕР_1 о 02:30 год. на вул. Личаківська, 1 у м. Львові здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 ПДР України - «Зупинку заборонено», а також не пред'явив поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 2.1 «г», 8.4 «в» ПДР України.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається зі змісту письмових пояснень позивача (а.с.24), наданих працівнику поліції безпосередньо перед винесенням оскаржуваної постанови, такі повністю відповідають мотивам позову про його намір лише забрати автомобіль. Під час виявлення правопорушення безпосереднього руху не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що зупинку в забороненому місці здійснив саме він, оскільки не побачив знаку. Після цього за кермо не сідав оскільки вживав спиртні напої, внаслідок чого попросив позивача відвезти його додому. Після прибуття останнього, зустрівся з ним, передав ключі від автомобіля та попросив зачекати близько 10 хв. В подальшому, позивач в телефонному режимі повідомив про складання відносно нього постанови. Прибувши на місце, показав працівникам поліції поліс та пояснив, що зупинка в забороненому місці здійснена ним, однак постанова вже була складена.

В своїх письмових запереченнях представник відповідача лише вказує на факт виявлення правопорушення та цитує норми чинного законодавства, однак жодним чином не спростовує мотивів позову відносно особи, яка його вчинила, при тому що вказана обставина повідомлялась йому під час винесення постанови. Доказів про керування транспортним засобом саме позивачем суду не представив.

За таких обставин справи, слід надати віри поясненням позивача та свідка, які знаходяться в логічному взаємозв'язку та є правдивими. Як наслідок, суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутні ознаки порушення вимог п. п. 2.1 «г», 8.4 «в» ПДР України. Останній не є особою, яка вчинила інкриміноване правопорушення, що не давало працівнику поліції підстав для винесення оскаржуваної постанови.

Оскільки зібраними в ході розгляду справи доказами не підтверджено обставин події, які описані в оскаржуваній постанові, така постанова підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 17-19, 71, 128, 160-163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС2 № 686274 у справі про адміністративне правопорушення від 29 липня 2016 року відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч.1 ст. 126 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.186 КАС України.

Суддя: Леньо С. І.