Справа № 813/3144/15
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року м. Київ К/800/8003/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (головує в судовому засіданні),
Головчук С.В.,
Заїки М.М., секретаря судового засідання Ковтонюка С.Д., за участі представника відповідача - Мисак О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_5 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі,

за касаційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року,

встановив:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - ГУ МВС України у Львівській області) про визнання протиправним і скасування наказу від 19 березня 2015 року № 820 в частині накладення дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5; визнання протиправним і скасування наказу від 27 травня 2015 року № 364 о/с в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України; поновлення на посаді.

Зазначав, що його звільнення з посади за дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ є незаконним, оскільки підставою звільнення було внесення прокуратурою Львівської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження, яке на даний час не завершене і вина позивача не встановлена.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. начальника ГУ МВС України у Львівській області від 19 березня 2015 року №820 в частині накладення дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_5 Визнано протиправним і скасовано наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області від 27 травня 2015 року №364 о/с по особовому складу в частині звільнення з органів внутрішніх справ інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_5 Поновлено ОСОБА_5 на посаді інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області.

Додатковою постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року допущено до негайного виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року постанову суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Скаргу мотивує тим, що апеляційний суд не висловив свою позицію щодо всіх підстав звільнення, про які йдеться в оскаржуваних наказах (грубе порушення норм законодавства та дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ). Апеляційним судом не досліджено, чи зобов'язаний позивач у межах своїх повноважень вживати заходів щодо обліку дорожньо-транспортних пригод. Відповідачем не наведено доказів настання будь-яких шкідливих наслідків через невнесення відомостей про ДТП за участю водія ОСОБА_6 до журналу обліку ДТП та причинного зв'язку між ними та діями позивача.

Справа вирішується за відсутності позивача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Від представника позивача ОСОБА_7 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у задоволенні якого касаційний суд відмовив за необґрунтованістю.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 працював на посаді інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м.Моршин ГУ МВС України у Львівській області.

19 березня 2015 року начальником ГУ МВС України у Львівській області затверджено висновок службового розслідування по факту затримання працівників ВДАІ з обслуговування м. Стрий Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС за вимагання і отримання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_6 та відкриття з даного приводу прокуратурою Львівської області кримінального провадження №000050 по частині 1 статті 14, частині 3 статті 368 Кримінального кодексу України.

Службовим розслідуванням встановлено, що 15 березня 2015 року о 03 год. 30 хв. на вул. Коновальця в м. Стрий водій ОСОБА_6, керуючи автомобілем марки «Сітроен Берлінго», державний номер НОМЕР_1, скоїв шляхово-транспортну пригоду та втік з місця події. Під час здачі чергування схему дорожньо-транспортної пригоди та рапорт по даному факту прапорщик міліції ОСОБА_8 передав інспектору ВДАІ з обслуговування м. Стрий лейтенанту міліції ОСОБА_5, оскільки останній згідно з функціональними обов'язками займався розшуком водіїв, які вчинили ДТП. В результаті неналежного виконання своїх службових обов'язків відомості про зазначене ДТП інспектором Маликом Д.В. до Журналу обліку дорожньо-транспортних пригод» інв. №19 від 01 січня 2014 року в період з 15 березня 2015 року по 18 березня 2015 року не внесено, що призвело до укриття від обліку матеріалів ДТП. Крім того, як службова особа, яка зобов'язана здійснювати оформлення матеріалів ДТП і приймати законні рішення у встановлений законом строк, ОСОБА_5 вимагав від водія ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 3000 грн за не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, повернення вилученого посвідчення водія та автомобіля.

Цими діями щодо неналежного виконання службових обов'язків, укриття від обліку матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, вимагання та отримання неправомірної вигоди, не складення стосовно ОСОБА_6 протоколу про вчинення адміністративного правопорушення і уникнення адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, повернення вилученого посвідчення водія та автомобіля, належних ОСОБА_6, лейтенант міліції ОСОБА_5 скомпрометував перед громадянами авторитет міліції, як правоохоронного органу, чим грубо порушив обов'язки рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ щодо дотримання дисципліни, неухильне виконання яких передбачено статтею 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, а також положень Закону України «Про міліцію», наказу МВС України від 16 березня 2007 року № 81 та скоїв вчинок, що дискредитує звання працівника органів ОВС.

Пунктом 1 наказу ГУ МВС України у Львівській області від 19 березня 2015 року №820 за грубе порушення положень Закону України «Про міліцію», статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказу МВС України від 16 березня 2007 року №81, дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, що проявилося у неналежному виконанні службових обов`язків, укритті від обліку матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, вимаганні та отриманні неправомірної вигоди за не притягнення громадянина до адміністративної відповідальності, на позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з органів внутрішніх справ.

На підставі наказу від 19 березня 2015 року №820, ГУ МВС України у Львівській області прийнято наказ від 27 травня 2015 року №364 о/с, яким позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України за пунктом 64 «є» - порушення дисципліни.

Задовольняючи позов, окружний суд виходив з того, що під час проведення службового розслідування не встановлено вину позивача у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди за не притягнення громадянина ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності, і такі обставини можливо встановити лише за наслідками кримінального провадження. Єдиною обставиною, яка вказує на причетність позивача до вимагання та отримання неправомірної вигоди є факт внесення прокуратурою Львівської області до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження. Відповідач, за наявності встановленого законодавством порядку відсторонення від виконання повноважень на посаді, передчасно застосував до позивача такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів внутрішніх справ.

Апеляційний суд, приймаючи протилежне рішення та відмовляючи у задоволенні позову, вважав, що за результатами службового розслідування встановлено вчинення позивачем дій щодо укриття від обліку матеріалів ДТП, вина позивача в грубому порушенні службової дисципліни доведена повністю. Згідно з висновком атестаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області, яка відбулась 27 травня 2015 року, позивач не відповідає займаній посаді, тому підлягає звільненню з органів внутрішніх справ.

Досліджуючи питання правомірності звільнення позивача з посади, касаційний суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

В силу статті 2 Дисциплінарного статуту органів дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

У статті 7 Дисциплінарного статуту наведено перелік обов'язків осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, серед яких зазначеним особам слід дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Як встановили суди, згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000050, ОСОБА_5 оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 368 Кримінального кодексу України (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою).

Згідно з частиною 6 Закону України «Про міліцію» (який діяв на час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності) звільнення працівника міліції зі служби у зв'язку з обвинуваченням у вчиненні злочину допускається тільки після набуття звинувачувальним вироком законної сили.

Обвинувального вироку, що набрав законної сили, стосовно позивача на час розгляду справи не винесено.

Водночас, як правильно зазначив апеляційний суд, в ході службового розслідування було також встановлено, що за фактом скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_6 позивачем, як уповноваженою особою правоохоронного органу, не внесено відомості про пригоду до Журналу обліку ДТП в період з 15 березня 2015 року по 18 березня 2015 року, що призвело до не оформлення та укриття від обліку матеріалів ДТП та, відповідно не притягнення винної особи до адміністративної відповідальності.

У висновку службового розслідування зазначено, що згідно з функціональними обов'язками інспектор відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 займався розшуком водіїв, які скоїли ДТП, і йому під час здачі чергування було передано схему ДТП та рапорт по даному факту.

Такі дії позивача кваліфікуються як невиконання своїх посадових обов'язків та порушення службової дисципліни, що відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У зв'язку з цим колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги Закону України «Про міліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, Дисциплінарного статуту ОВС України, норми Присяги, а тому його звільнення з ОВС є правомірним.

Відповідно до статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що апеляційним судом ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 221, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: Черпак Ю.К.
Головчук С.В.
Заїка М.М.