Справа № 808/8823/15
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 листопада 2016 року м. Київ К/800/29273/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Заїка М.М., перевіривши можливість розгляду касаційної скарги Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітної дитини ОСОБА_2 до Державної прикордонної служби України, Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби "Добрянка" Чернігівського прикордонного загону старшого прапорщика Волкова Володимира Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення матеріальної та моральної компенсації,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітної дитини ОСОБА_2 звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державної прикордонної служби України, Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби "Добрянка" Чернігівського прикордонного загону старшого прапорщика Волкова Володимира Анатолійовича, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Волкова В.А. від 01 серпня 2015 року, щодо відмови у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України, який не досяг 16-ти річного віку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перетинала державний кордон у супроводі матері - ОСОБА_1; стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 4290,66 грн.; стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітної дитини ОСОБА_2 було задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Інспектора прикордонної служби І категорії відділу прикордонної служби «Добрянка» Чернігівського прикордонного загону старшого прапорщика Волкова В.А. від 01 серпня 2015 року, щодо відмови у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України, який не досяг 16-ти річного віку - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перетинала державний кордон у супроводі матері - ОСОБА_1; стягнуто з Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 894 грн. 98 коп. та моральну шкоду у розмірі 2000 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що підставою для відмови у перетинанні державного кордону ОСОБА_2 була відсутність апостилю на згоді батька на в'їзд дитини на територію Російської Федерації (консульської печатки), що, зокрема, і зумовило видання спірного рішення.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково адміністративний позов, виходив з того, що Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» 10 листопада 1994 року №240/94-ВР ратифіковано Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, підписану у Мінську 22 січня 1993 року, зокрема, від імені України та від імені Російської Федерації (далі іменується - Конвенція). Згідно з частиною першою статті 13 Конвенції документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення.

Таким чином, нотаріально посвідчений документ в одній з держав, яка підписала вказану Конвенцію, є дійсним і в іншій державі, яка також її підписала.

Отже, згода батька на в'їзд дитини з України до Російської Федерації, яка не досягла 16-річного віку нотаріально посвідчена в Російській Федерації та скріплена її гербовою печаткою, є дійсною на території України та не потребує будь-яких інших спеціальних посвідчень, у тому числі - і апостилю. Відтак, відмова з вказаної підстави була протиправною.

Суди дійшли висновку, що оскаржуване рішення Інспектора прикордонної служби І категорії відділу прикордонної служби «Добрянка» Чернігівського прикордонного загону старшого прапорщика Волкова В.А. про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який не досяг 16-річного віку, є безпідставним та таким, що не відповідає чинному законодавству України, та підлягає скасуванню.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що протиправне рішення Інспектора прикордонної служби І категорії відділу прикордонної служби «Добрянка» Чернігівського прикордонного загону старшого прапорщика Волкова В.А. призвело до приниження гідності позивача та її дитини, необхідності додаткових грошових витрат, а також душевних страждань та переживань, а тому частково задовольнив матеріальну та моральну шкоду заявлену позивачем.

У касаційній скарзі скаржник не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року та направити справу на новий розгляд.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що приймаючи рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який не досяг 16-річного - ОСОБА_2, Волков В.А. діяв в межах та на виконання покладених на нього обов'язків, з використанням наданих йому повноважень, не порушивши принципів, визначених ч. 2 ст. 3 КАС України.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставини, які зазначені скаржником у касаційній скарзі, досліджувалися та перевірялися судами першої та апеляційної інстанцій з наданням їм належної правової оцінки. Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене та керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітної дитини ОСОБА_2 до Державної прикордонної служби України, Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України, Інспектора прикордонної служби 1 категорії відділу прикордонної служби "Добрянка" Чернігівського прикордонного загону старшого прапорщика Волкова Володимира Анатолійовича про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення матеріальної та моральної компенсації.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства.

Суддя М.М. Заїка

Вищого адміністративного

суду України