Справа № 465/2964/16-а
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 р. Справа № 876/7481/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові, інспектора патрульної поліції роти №5 батальйону №1 у м. Львові ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові, інспектора патрульної поліції роти №5 батальйону №1 у м. Львові ОСОБА_2, в якому просив визнати протиправними дії інспектора поліції ОСОБА_2 щодо складення постанови про адміністративне правопорушення; визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 09.05.2016 року серії ПС2 №870137.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 09.05.2016 року, інспектором патрульної поліції роти №5 батальйону №1 у м. Львові ОСОБА_2 його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вважав, що постанова в справі про адміністративне правопорушення від 09.05.2016 року серії ПС2 №870137 винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. В постанові вказується, що ОСОБА_2 розглянула матеріали адміністративного порушення, на підставі яких притягнула його до адміністративної відповідальності. Виходячи із обставин справи, жодних інших доказів по справі, крім постанови на момент розгляду адміністративної справи не було. Вище вказане свідчить про те, що працівник поліції розглянув справу та притягнув позивача до відповідальності за відсутністю доказів вчинення ним правопорушення, а керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, який, покликаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити з підстав, викладених у своїй апеляційній скарзі.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апелянта у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 09.05.2016 року інспектором патрульної поліції роти №5 батальйону №1 у м. Львові лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №870137, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Адміністративне правопорушення полягало в тому, що 09.05.2016 року ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Lancia Ypsilon Оrо», д.н.з. НОМЕР_1, на вул. Коновальця, 85 здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив п. 11.9 ПДР.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що твердження позивача, що правил дорожнього руху він не порушував, спростовується доказом, наданим відповідачем - CD-R диском з відеофіксацією правопорушення. Із запису на відеодиску вбачається, що позивач здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку по вул. Коновальця, 85.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов»язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Як встановлено частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз»їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв»язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п»яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до п. 11.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Частиною 1 статті 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи наявна копія відеозапису з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції від 09.05.2016 року №DSJX 301608_001608, відповідно до якого видно, що водій транспортного засобу «Lancia Ypsilon Оrо», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Коновальця, 85 здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив правила дорожнього руху.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача, що правил дорожнього руху він не порушував, спростовується доказом, наданим відповідачем - диском з відеофіксацією правопорушення яким підтверджується факт порушення позивачем п. 11.9 Правил дорожнього руху, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Франківського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року у справі №465/2964/16-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

ОСОБА_3

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 10.11.2016 року.