Справа № 577/4023/16-а
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 р.Справа № 577/4023/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Любчич Л.В.

Суддів: Спаскіна О.А. , Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.09.2016 по справі № 577/4023/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради

про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок йому, як учаснику бойових дій, щорічної грошової допомоги за 2012-2015 р. включно в розмірі, установленому ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.09.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради (далі - відповідач, УПСЗН Конотопської міської ради) про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок йому, як учаснику бойових дій, щорічної грошової допомоги за 2012-2015 р. включно в розмірі, установленому ч.5 ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" залишено без розгляду.

ОСОБА_1, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29.09.2016 та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що вважає судове рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 151, 2, 6, 7, 8, 11, 12, 51 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Сторони в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 196 КАС України справа розглянута без участі сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк на звернення до суду без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2012 - 2015 роки згідно ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням виплачених сум.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 вищенаведеної статті Кодексу, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищезазначені приписи, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Колегія суддів зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, колегія суддів дійшла висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом, необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про порушення його прав на отримання щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій.

Колегія суддів зазначає, що отримуючи відповідні виплати позивач мав можливість дізнатися про порушені права та звернутися до суду за їх захистом протягом встановленого КАС України шестимісячного строку, але позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом лише 22.09.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Вирішуючи питання про поважність причин пропущення строку звернення до суду з даним позовом, колегія суддів виходить з того, що поважними визнаються лише такі причини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, тобто, які б об'єктивно та істотно перешкоджали зверненню до суду та не залежали від волевиявлення особи.

Однак з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається підстав для визнання поважними причин пропуску строку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з даним позовом залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, що свідчить про неповажність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Будь-яких доказів наявності об'єктивних причин, що перешкоджали своєчасно звернутися до суду з відповідним позовом про захист свого порушеного права, позивачем не повідомлено, а судом в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Оскільки підстави для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду відсутні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення адміністративного позову без розгляду.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року по справі № 577/4023/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.І. Сіренко
Повний текст ухвали виготовлений 04.11.2016