Справа № 727/6229/16-а
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6229/16-а
Провадження № 2-а/727/208/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань: Бурма А.С.

за участю сторін:

- позивача ОСОБА_2

- представника відповідача Управління патрульної поліції в м. Чернівці - Замерзляк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Чернівці про скасування рішення службової особи суб'єкту владних повноважень,- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Управління патрульної поліції у м. Чернівці про скасування рішення службової особи суб'єкту владних повноважень. Мотивує заявлені вимоги тим, що 19.08.2016 року о 10.55 год. був вимушено зупинений на місці стоянки по вул. Поповича в м. Чернівці в другому ряду з лівого боку у зв'язку із зайнятістю першого ряду іншими транспортними засобами на місці стоянки. Після усунення несправності автомобіля його було переміщено із місця тимчасової зупинки до іншого місця стоянки по вул. Поповича в м. Чернівці. Посилається на те, що працівниками патрульної поліції йому було вказано на порушення ним п.15.4 Правил дорожнього руху та складено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.3 КпАП України і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Вважає, що вказана постанова у справі про адміністративне правопорушення від 19.08.2016 року є незаконною і, такою, що винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а зазначені в ній обставини не відповідають дійсності, оскільки приводом вимушеної зупинки автомобіля на проїзній частині вулиці Поповича була несправність системи охолодження двигуна, яку було тимчасово усунуто на місці шляхом доливання охолоджуючої рідини, та автомобіль був ним переміщений на інше місце стоянки. Стоянку автомобіля в два ряди на проїзній частині вулиці Поповича, 3 ним не здійснювалась, а автомобіль знаходився на стоянці по вулиці Поповича, 9 об 11.00 год. з лівого краю проїзної частини даної вулиці у відповідності до вимог ПДР. Зазначає, що ст.18 КпАп України визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Просить постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 143933 від 19.08.2016 р. про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. скасувати та провадження в справі закрити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в наданих суду поясненнях посилався на обставини аналогічно зазначеним в позові.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в м. Чернівці - Замерзляк О.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, в наданих суду поясненнях зазначив, що інспектор роти № 3 батальйону УПП м. Чернівці Беженар С.А. діяв у відповідності до чинного законодавства та посадових інструкцій, а саме було зафіксовано останнім, порушення п.15.4 д Правил дорожнього руху України позивачем, як водієм транспортного засобу марки «Тойота Фортунер», державний номерний знак: НОМЕР_1, здійснив стоянку на проїзній частині у два ряди, чим створив перешкоду дорожньому руху по вул.Поповича в м. Чернівці, вчинив адміністративне правопорушення, за яке передбачене відповідно ст.122 ч.3 КУпАП. Вважає, що винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 143933 від 19.08.2016 р. відносно позивача є законною та її зміст не суперечить вимогам закону; просить, відмовити в задоволенні позову позивача в повному обсязі.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, відповідно заперечення, заслухавши пояснення сторін, об'єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом належними доказами по справі встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини, зокрема, що 19.08.2016 р. відносно позивача ОСОБА_2 винесено інспектором роти № 3 батальйону УПП м. Чернівці Беженар С.А. постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.3 КУпАП України із накладенням на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 510,00 грн. (а.с.6).

Згідно постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 143933 від 19.08.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки «Тойота Фортунер», державний номерний знак: НОМЕР_1, здійснив стоянку на проїзній частині у два ряди, чим створив перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеки руху по вул.Поповича, 3 в м.Чернівці, вчинив адміністративне правопорушення передбачене п.15.4 Правил дорожнього руху України, за яке передбачене відповідно ст.122 ч.3 КУпАП; при цьому, в наведеній постанові, підпис ОСОБА_2 про роз'яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, відсутній в оскаржуємій постанові і відносно роз'яснення позивачу про порядок і строки оскарження постанови згідно ст.ст. 287-289 КУпАп (а.с.7).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником транспортного засобу марки «Тойота Фортунер», державний номерний знак: НОМЕР_1, являється ОСОБА_6, який зареєстрована за адресою АДРЕСА_1; позивач ОСОБА_2 має право користування даним транспортним засобом та має право на керування транспортними засобами категорії «В» (а.с.5).

Крім того, актом №15939 від 19.08.2016 року здачі-прийому виконаних робіт (послуг) Автосервісом «Андро» виконано замовнику ОСОБА_2 ремонт системи охолодження двигуна, що підтверджується також поясненнями позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні та свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8

Згідно ст.251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 256 КпАП України визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу правопорушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов'язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Верховний Суд України в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення в транспорті», акцентував увагу на тому, що зміст постанови в справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КпАП України, зокрема, в постанові необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведених вимог Закону, інспектором роти № 3 батальйону УПП м. Чернівці Беженар С.А. не було враховано усіх обставин справи, як встановлено в судовому засіданні не було роз»яснено позивачу процесуальні права передбачені ст. 268 КУпАП, не було інспектором з»ясовано обставин чи були створені чи ні ОСОБА_2 перешкоди в русі інших транспортних засобів, чи була зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 вимушеною внаслідок несправності системи охолодження двигуна автомобіля, та яка фактично була усунута у присутності поліцейських, а автомобіль був водієм переміщений на інше місце стоянки, що підтверджено актом №15939 від 19.08.2016 року здачі-прийому виконаних робіт (послуг) Автосервісом «Андро».

Вищенаведене в судовому засіданні було підтверджено і показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили факт задимлення в автомобілі позивача і необхідність вимушеної його зупинки у зв»язку з цим, з необхідністю охолодити двигун транспортного засобу «Тойота Фортунер», державний номерний знак: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, а також відео переглядом засобів фіксації наданих відповідачем з бодікамери інспектора поліції.

Матеріалами справи проведеної за участю інспектора Беженар С.А. не вбачається відібрання у свідків пояснень.

Відповідно до ст. 122 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п.15.4 Правил дорожнього руху, транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди. При цьому вимогами п. 15.5 визначено, що ставити транспортні засоби під кутом до краю проїзної частини дозволяється в місцях, де це не буде перешкоджати руху інших транспортних засобів. Біля тротуарів або інших місць із пішохідним рухом ставити транспортні засоби під кутом дозволяється лише передньою частиною, а на підйомах - тільки задньою частиною.

Відповідно до ст.9 ч.1 КпАП України - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вимогами ст.288 ч.1 п.3 КпАП України, визначено право позивача на оскарження рішення відповідача у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексам України про адміністративні правопорушення.

При вирішенні адміністративного позову щодо оскарження дії суб'єкта владних повноважень суд у відповідності до положень ст. 2 ч.3 КАС України перевіряє чи прийнято воно: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 72 ч.2 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 18 КпАп Українипередбачено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. Вимогами ст.280 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КпАП України, факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються на підставі доказів, якими є будь-які фактичні дані, що підтверджують наявність чи відсутність вказаних обставин. Такі дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно пояснень наданих позивачем у судовому засіданні, вбачається що він не вчиняв порушення зазначеного в постанові, не порушував Правил дорожнього руху, передбачених вимогами п.15.4, відповідно до якого транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Дані пояснення позивача також знайшли своє відображення під час судового засідання та сукупністю досліджених по справі доказів.

Відповідно до положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, чим спростовуються доводи позивача про відсутність складання інспектором поліції Беженар А. протоколу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку встановлених законом.

Відповідно до ч.4 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, згідно ч.1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, докази досліджені в їх сукупності, суд з врахуванням і пояснень сторін, вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу є не обґрунтованою, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.ст. 1, 7, 9, ч. 1 ст. 126, 251, 256, 258, 268, 280, 287, 288 КпАП України, ст.ст.11, 18, 71 ч.2, 86, 99, 158-163, 167 КАС України, суд- ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Чернівці про скасування рішення службової особи суб'єкту владних повноважень задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення (серії ДР № 143933 від 19.08.2016 р.) про притягнення ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч.3 КпАП України із застосуванням до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. та провадження по справі закрити.

Постанову суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подачі сторонами апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Суддя Слободян Г.М.