Справа № 826/12576/16
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку ч. 1 ст. 41 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (далі - Відповідач, Держенергоефективності) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.10.2016 року позовну заяву залишено без розгляду, оскільки Позивач дізнався про порушення своїх прав 10.06.2015 року, до суду звернувся лише 15.08.2016 року, а причини пропуску місячного строку звернення до суду поважними визнані не були.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому посилається на порушення судом норм процесуального права. Наголошує на не врахуванні Окружним адміністративним судом м. Києва неналежного виконання попереднім адвокатом ОСОБА_5 своїх обов'язків та проживання Позивача в зоні проведення Антитерористичної операції.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалась за їх відсутності у відкритому судовому засіданні без фіксування останнього за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, наказом Держенергоефективності від 12.05.2015 року №207-К (а.с. 34) ОСОБА_2, начальнику Управління у м. Києві та Київській області, надано додаткову оплачувану відпустку для підготовки і захисту дипломного проекту з 12 травня по 10 червня 2015 року з наступним звільненням у зв'язку з ліквідацією територіальних органів Держенергоефективності (постанова КМ України від 14.01.2015 року №4 «Деякі питання діяльності центральних органів виконавчої влади»), згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Крім того, Позивачем не заперечується, що 10.06.2015 року останньому видано трудову книжку (а.с. 4, 14-15).

Поряд з цим, судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2015 року у справі №826/14726/15 позов ОСОБА_2 до Держенергоефективності про визнання протиправним та скасування наказу від 12.05.2015 року №207-К в частині звільнення Позивача з посади начальника Управління - старшого державного інспектора з енергозбереження Управління у м. Києві, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку, встановленого ч. 3 ст. 99 КАС України (а.с. 51).

Враховуючи встановлені вище обставини, суд першої інстанції, проаналізувавши положення ст. ст. 99, 100, 121 КАС України, прийшов до висновку, що оскільки Позивач дізнався про порушення своїх прав 10.06.2015 року, звернення останнього до суду лише 15.08.2016 року відбулося поза межами встановленого процесуальним законом місячного строку, у зв'язку з чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду. При цьому суд зауважив, що невиконання представником Позивача своїх обов'язків не може бути беззаперечним доказом поважності пропуску процесуального строку, оскільки адвокат в адміністративному процесі діє разом з особою, чиї інтереси представляє, а не замість неї.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія не може не погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу на момент виникнення спірних правовідносин були врегульовані Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-XII.

Разом з тим, питання звернення до суду за захистом своїх прав при вступі, проходженні та звільненні з публічної служби врегульовуються положеннями КАС України, який встановлює спеціальні строки звернення до адміністративного суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписи ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, процесуальний закон, включаючи в себе спеціальну норму щодо строків звернення до адміністративного суду з питань, зокрема, звільнення з публічної служби, встановлює місячний строк для звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод або інтересів.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося сторонами, копію наказу від 12.05.2015 року №207-К було отримано Позивачем 12.05.2015 року, а трудову книжку - 10.06.2015 року.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому згідно ч. 5 ст. 121 КАС України якщо в ході підготовчого провадження суд встановить, що провадження у справі відкрито за позовною заявою, поданою з пропущенням установленого законом строку звернення до адміністративного суду, або викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, позовна заява залишається без розгляду.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи не вбачається наявності обставин, що перешкоджали Позивачу звернутись до суду з даним позовом в межах строку, визначеного ч. 3 ст. 99 КАС України, та становили об'єктивно непереборні обставин, які пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду.

Тобто, дізнавшись про своє звільнення 10.06.2015 року, ОСОБА_2 не забезпечив своєчасне (у межах встановленого законом місячного строку) звернення до суду з позовом про захист своїх прав.

Посилання ж Апелянта на те, що адвокат ОСОБА_4, який згідно договору про надання правової допомоги від 16.03.2015 року №б/н (а.с. 47, 49) був уповноважений представляти інтереси Позивача, зокрема, в адміністративному суді, не виконав свої обов'язки щодо своєчасного звернення до суду, судовою колегією оцінюється критично з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, зі змісту ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2015 року у справі №826/14726/15, з позовною заявою ОСОБА_2 звернувся до суду 17.07.2016 року, тобто з пропуском місячного строку.

При цьому, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції обґрунтовано наголосив на тому, що Позивач, не будучи позбавлений можливості вільно пересуватися територією України, до серпня 2016 року не цікавився станом справи №826/14726/15, не вчиняв жодних дій з перевірки стадії її розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат зобов'язаний на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової допомоги.

Разом з тим, доказів звернення до адвоката ОСОБА_4 із вимогою про надання звіту про виконання договору про надання правової допомоги у період з липня 2015 року до початку серпня 2016 року ОСОБА_2 не надано.

При цьому посилання Апелянта на те, що останнім до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Луганської області було подано скаргу на дії адвоката ОСОБА_4 (а.с. 55-58) судовою колегією оцінюються критично, оскільки матеріали справи доказів подання чи направлення на адресу КДКА Луганської області даної скарги не містять.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Приписи ст. 3 вказаного Закону визначають, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Тобто, Позивач мав об'єктивну можливість перевірити стан розгляду справи №826/14726/15 самостійно за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень незалежно від свого місця перебування.

Наведене, на думку судової колегії, свідчить про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне підкреслити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

У рішенні від 21.02.1975 року у справі «Голдер проти Великої Британії» Європейський суд з прав людини закріпив правило, що пункт 1 статті 6 Конвенції стосується невід'ємного права особи на доступ до суду. Прямим порушенням права на доступ до суду є необхідність отримання спеціальних дозволів на звернення до суду.

Таким чином, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 року №17-рп/2011, у практиці Європейського суду з прав людини право на звернення до суду також пов'язується лише з волевиявленням особи. За змістом частини п'ятої статті 6 КАС України особа може відмовитися від реалізації права на звернення до суду, однак не від самого права як такого.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про безпідставність вимог апеляційної скарги та вважає за необхідне останню залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 99, 121, 195, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.