Справа № 760/14950/16-а
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1235/16
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кізюн Л.І., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок та виплату пенсії,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про перерахунок та виплату пенсії, в якому просив зобов`язати відповідача змінити вид пенсії позивачу з пенсії інваліда ІІ групи на пенсію учасника бойових дій та зобов`язати відповідача в подальшому здійснювати нарахування та виплати пенсії позивачу як учаснику бойових дій.
Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що 23.06.1998 року він був звільнений з посади першого заступника начальника управління начальника штабу озброєння Головного управління Командуючого Національною гвардією України, відповідно йому була призначена пенсія.
Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2006 року, зобов`язано Київський міський комісаріат перерахувати і виплачувати до призначеної позивачу пенсії підвищення, як учаснику бойових дій на 150 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум.
Позивач зазначив, що 04.08.2015 року його представником було подано звернення до Міністерства юстиції України, на яке було надано відповідь від 09.09.2015 року №Р 16498/11.01. В листі відповіді наявне посилання на п. 8 «Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередньо участь в анти терористичній операці», який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413. В порядку встановлений перелік підстав позбавлення статусу учасника бойових дій. Жодне положення з даного переліку не має свого підтвердження щодо позивача. Отже, виходячи з того, що позивача ніхто не позбавляв статусу учасника бойових дій, його статус являється діючим.
Тому, посилаючись на Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся з позовом до суду.
До суду надійшли заперечення відповідача на позов, в яких відповідач вважає позов необґрунтованим і просить у його задоволенні відмовити, посилаючись на його необґрунтованість і безпідставність, а також законність своїх дій.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 6) та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, де отримує пенсію за вислугу років, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ, а також отримує виплати, встановлені йому як учаснику бойових дій, що підтверджується розрахунком пенсії ОСОБА_1 , наданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві (а.с. 36, 37).

Відповідно до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області у адміністративній справі № 2а-3363/06, яке набрало законної сили, Київський міський військовий комісаріат зобов`язано ОСОБА_1 нараховувати та виплачувати в подальшому підвищення до пенсії, як учаснику бойових дій на 150 відсотків мінімальної пенсії за віком, виходячи із прожиткового мінімуму, затвердженого Законом України «Про прожитковий мінімум» (а.с. 10-17).
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади і у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, дорученнями Президента України та Міністра соціальної політики України, а також Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, та організовує у межах своїх повноважень виконання актів законодавства, здійснює контроль за їх реалізацією.
Управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є підвідомчими органами Фонду та разом утворюють систему органів Фонду.
Держава гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.
Так, спірні правовідносини щодо пенсійного забезпечення позивача як ветерана війни і учасника бойових дій регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до статті 12 якого в редакції, чинній до моменту прийняття Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-IV від 05.10.2005 р., учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.
Згідно з Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-IV від 05.10.2005 р., було внесено зміни в статтю 12 та викладено її в редакції, яка передбачає, що пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Зазначені зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», вступили в законну силу 01.07.2006 р.
Вказане положення Закону №2939-IV не змінювалось, таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), у встановленому законом порядку не визнавалось, а тому є чинним.
Як вбачається з наданих до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві заперечень від 21.10.2016 р., ОСОБА_1 пенсія виплачується згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ. Після переходу ОСОБА_1 із пенсії по вислузі років на пенсію по інвалідності, позивач продовжує отримувати виплати, встановлені йому як учаснику бойових дій, а саме підвищення до його пенсії нараховується за правилами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-IV від 05.10.2005р., з врахуванням підвищення учасникам бойових дій в розмірі 25% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що підтверджується наданим відповідачем розрахунком пенсії (а.с. 36, 37).
Тобто, в даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві діє відповідно до вимог закону, як і передбачено ст.19 Конституції України.
При цьому, правові підстави для зміни пенсії позивача з пенсії інваліда ІІ групи на пенсії учасника бойових дій, а також нарахування та виплати пенсії позивачу як учаснику бойових дій, на даний час відсутні, оскільки дана правова норма ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» втратила свою чинність з внесенням до неї змін Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-IV від 05.10.2005 р., а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 19 Конституції України, Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-IV від 05.10.2005 р., ст. 183-2 КАС України,
п о с т а н о в и в :
У позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про перерахунок та виплату пенсії - відмовити.
Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через районний суд протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови.
Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Суддя