Справа № 810/2014/16
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2014/16 Головуючий у 1-й інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

Суддів: Ісаєнко Ю.А.

Оксененка О.М.,

при секретарі: Нікітіній А.В.

за участю:

позивача ОСОБА_3

представника відповідача Тамбулатова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження про визнання протиправним дій, скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році Київської обласної державної адміністрації, які виявилися у непідтвердженні позивачу статусу евакуйованого із зони відчуження у 1986 р. та визнання виданого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 2 серії Б виданим безпідставно та скасувати рішення відповідача від 25.06.2015 р. №179.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, в той час як представник відповідача проти цього заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на адресу Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 р. Київської обласної державної адміністрації надійшов запит від УПФУ в м.Славутичі Київської області про перевірку достовірності факту евакуації ОСОБА_3 із зони відчуження та встановлення правомірності визначення йому статусу евакуйованої особи із зони відчуження

В процесі розгляду зазначеного питання було встановлено, що відповідний статус позивачу було встановлено на підставі довідки виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів №18657 від 17.07.1991р., якою посвідчувався факт постійного проживання та прописки ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 та евакуйованого із зони відчуження 27.04.1986 р. згідно встановленого порядку.

Департаментом соціального захисту населення Київської облдержадміністрації було направлено запит від 08.05.2015 р. №05-55-991 до Київського енергетичного коледжу про надання інформації про період навчання, проживання, канікул, практики ОСОБА_3

Згідно відповіді із державного вищого навчального закладу «Київський енергетичний коледж» від 28.05.2015 р. за №12/121, ОСОБА_3 навчався у вказаному коледжі на денній формі навчання, у зв'язку з чим проживав та був прописаний у гуртожитку технікуму у м. Києві з 23.09.1983 р. по 01.07.1987 р. включно, при цьому, суботи були навчальними днями.

За наслідками розгляду матеріалів справи позивача, Комісія на своєму засіданні 25.06.2015 р. №179 відмовила останньому у наданні підтвердження про евакуацію із зони відчуження 27.04.1986 р., оскільки цей факт встановлений на підставі довідки №18657 від 17.07.1991 р., яка містить недостовірні відомості та викликала ґрунтовний сумнів з приводу безумовного проживання (перебування) позивача на момент аварії у зоні відчуження у м. Прип'ять.

Таким чином, Комісією не було підтверджено статус позивача як особи, яка була евакуйована із зони відчуження 27 квітня 1986 року та визнано посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 2 серії Б виданим безпідставно.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суду перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несправедливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відмовляючи у задоволені адміністративного позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, тобто, правомірно.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, їх соціальний захист та гарантії, визначені, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (надалі - Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 11 Закону №796-XII передбачено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, крім іншого: евакуйовані із зони відчуження (в тому числі особи, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку після досягнення ними повноліття), а також відселені із зон безумовного (обов'язкового) і гарантованого добровільного відселення; особи, які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов'язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або прожили за станом на 1 січня 1993 року на території зони безумовного (обов'язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, та відселені або самостійно переселилися з цих територій.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №796-XII підставою для визначення статусу евакуйованих із зони відчуження, відселених і таких, які самостійно переселилися, відповідно до ст. 4 Закону є довідка про евакуацію, відселення, самостійне переселення.

Згідно зі статтею 65 Закону №796-XII учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.

Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п. 4 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 № 501 (в редакції, чинній на час видачі посвідчення) потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження і особам, які постійно проживали у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28.06.1989 № 224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.

В подальшому, постановою КМУ №51 від 20.01.1997 р. було затверджено новий Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно п.4 Порядку, аналогічно зазначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно прожили у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. №224), віднесеним до категорії 2, видаються посвідчення сірого кольору, серія Б.

Посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та іншими актами законодавства.

Пунктом 10 Положення встановлено, що посвідчення видається потерпілим від Чорнобильської катастрофи з числа евакуйованих у 1986 році із зони відчуження (в тому числі особам, які на момент евакуації перебували у стані внутрішньоутробного розвитку, після досягнення ними повноліття) і особам, які постійно проживали в зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення про відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. N 224), - на підставі довідки, виданої Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями (додатки №3 або №4).

Відповідно до пункту 12 Порядку № 51 спірні питання щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, розглядаються комісіями при Київській і Житомирській облдержадміністраціях на підставі відповідних письмових підтверджень, виданих керівниками підприємств, організацій та установ, які направляли цих осіб на роботу до зони відчуження, або керівниками місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування за місцем виконання робіт. Рішення зазначених комісій є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії.

Спірні питання щодо визначення статусу осіб, евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, розглядаються відповідними комісіями Київської і Житомирської облдержадміністрацій на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт перебування в населеному пункті, віднесеному до зони відчуження, виданих місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Комісію Київської обласної державної адміністрації по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, що є додатком до розпорядження Голови Київської обласної державної адміністрації від 5 листопада 1998 року № 594 (надалі - Положення № 594), відповідач є колегіальним органом і утворюється розпорядженням голови облдержадміністрації.

Згідно з пунктом 3 Положення № 594, основним завданням Комісії є всебічне і об'єктивне вивчення документів осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження в 1986 році, при визначенні статусу яких виникли спірні ситуації.

Відповідно до пункту 4 Положення № 594 комісія в межах своїх повноважень приймає рішення, зокрема:

- про визнання статусу учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- про визнання статусу евакуйованих із зони відчуження в 1986 році;

- про визнання факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії.

Згідно з пунктом 5 Положення Комісія має право запитувати від райдержадміністрацій, міськвиконкомів, підприємств, установ і організацій необхідну інформацію і документи, які б сприяли прийняттю об'єктивних рішень.

При розгляді відповідних справ Комісія може запрошувати на свої засідання і заслуховувати пояснення як заявників, так і окремих посадових осіб.

Так, з матеріалів справи вбачається, що підставою для визнання відповідачем виданого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 2 серії Б, таким, що видано безпідставно, стала непідтвердженість у безумовному порядку проживання (перебування) позивача на момент аварії у зоні відчуження м.Прип'ять.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з таким висновком Комісії, оскільки в матеріалах справи міститься довідка, видана виконкомом Київської обласної ради народних депутатів №18657, з якої вбачається, що станом на 26.04.1986 року ОСОБА_3 був зареєстрований та фактично мешкав в АДРЕСА_1 і був евакуйований згідно встановленого порядку (а.с.32).

Також, зазначена обставина підтверджується довідкою виконкому Харківської районної ради народних депутатів м.Києва від 17.04.1991, відповідно до якої позивач проживав та був зареєстрований у 1986 році в АДРЕСА_1. За евакуацію Міненерго СРСР йому була надана квартира в АДРЕСА_3 (а.с.11).

Судова колегія не вважає, що лист Київського енергетичного коледжу від 28.05.2015 за №12/121 (а.с.36) спростовує усі раніше видані довідки, оскільки вказаним листом надана лише загальна інформація щодо організації та проведення навчального процесу в даному навчальному закладі, і не свідчить про те, що ОСОБА_3 не міг 26.04.1986 року пропустити навчання та знаходитись в м.Припять у бітьків, як зазначає позивач.

Відповідно до частин першої та другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідач як суб'єкт владних повноважень не довів суду, що діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує вимоги статті 8 КАС України, частиною першою якої установлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, ОСОБА_3 сплатив 606,33 грн. (а.с.59) судового збору за подання апеляційної скарги, які йому мають бути відшкодовані.

Керуючись ст.ст.195,196,198,202,205,207,211,212,254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2016 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_3 до Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження про визнання протиправним дій, скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправними дії Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році Київської обласної державної адміністрації, які виявилися у непідтвердженні позивачу статусу евакуйованого із зони відчуження у 1986 р. та визнання виданого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 2 серії Б, виданим безпідставно.

Скасувати рішення Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведенні робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження у 1986 році Київської обласної державної адміністрації від 25.06.2015 р. №179 про непідтвердження ОСОБА_3 статусу евакуйованого із зони відчуження у 1986 р. та визнання виданого посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи категорії 2 серії Б, виданим безпідставно.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комісії по вирішенню спірних питань щодо визначення статусу осіб, які брали участь у проведені робіт з евакуації людей і майна із зони відчуження, а також евакуйованих із зони відчуження на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 606 (шістсот шість) грн. 33 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Постанова в повному обсязі складена 10 листопада 2016 року.

Головуючий-суддя Л.В.Губська

Судді Ю.А.Ісаєнко

О.М.Оксененко

Головуючий суддя Губська Л.В.

Судді: Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.