Справа № 522/10198/16-а
Суддя: Ільченко Н. А.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження№ 2-а/522/606/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Ільченко Н.А.

при секретарі - Довгань Ж.А.

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування постанову №329 по справі про адміністративне порушення від 28.04.2016 року відносно ОСОБА_1, яка визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 7 (1) ст. 96 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. і закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 29.04.2016 року вона від Департаменту ДАБІ в Одеській області отримала пакет документів, серед яких був акт перевірки дотримання вимог законодавства від 14.04. 2016 року, яким повторно встановлено, що нею проведено самовільні роботи з облаштування балконів у належній їй квартирі, припис про усунення порушення вимог законодавства від 14.04. 2016 року, яким встановлено термін усунення порушень - 14.05.2016 року та супровідний лист, в якому повідомлялось, що в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 відмовилась від підпису матеріалів перевірки її просять з'явитись до Департаменту ДАБІ .

В зв'язку з отриманням листа на добу пізніше дати призначення справи до розгляду ОСОБА_1 в перший робочий день - 05.05.2016 року з'явилась до головного інспектора ДАБІ Солов'я Д.А. та повідомила про отримання листа пізніше призначеної дати розгляду адміністративної справи .

Соловей Д.А. повідомив, що справа ще не розглянута і сам запропонував залишити заяву про перенесення слухання справи на іншу дату в зв'язку з отриманням вказаної постанови пізніше призначеної до розгляду дати .

ОСОБА_1 залишила заяву з проханням перенести розгляд справи про адміністративне правопорушення на іншу дату, а саме до кінця травня 2016 року .

Вказана заява зареєстрована в департаменті ДАБІ В Одеській області 05.05.2016 року.

12.05.2016 року ОСОБА_1 отримала листом постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності від 28.04.2016 року.

Відносно ОСОБА_1 застосовано максимальне адміністративне покарання за ч.7 ст. 96 КУпАП України на максимальну суму штрафу - 8500 гривень, але в резолютивній частині постанови вказано про притягнення до відповідальності за ч.1 ст.96 КУпАП , відповідальність за якою є значно меншою.

Вважає, що зазначена постанова є необґрунтованою.

Стосовно проведеної з боку відповідача перевірки від 14.04. 2016 року, позивач зазначає, що будь-яких матеріалів з приводу проведеної перевірки їй ніхто не надавав, а зроблені відповідачем в оскаржуваних матеріалах посилання на відмову від підписів та відмови отримання копій припису на усунення виявлених порушень вимог містобудівного законодавства та протоколу про адміністративні правопорушення, є неправдою, що свідчить про протиправність дій суб'єкта владних повноважень.

Позивач та її представник ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов, ця заява приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить розписка про отримання ним судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування. їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом установлено, що 28.04.2016 року Департамент ДАБІ в Одеській області, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 14.04.2016 року та припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 14.04. 2016 року, протокол про адміністративне правопорушення від 14.04.2016 року, виніс постанову №329 по справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 96 КУПАП України , та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500, 00 грн..

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 10 КУпАП вина є обов'язковою умовою адміністративної відповідальності, юридичний факт, який є підставою для притягнення до відповідальності.

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно до ст.. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Крім того, у відповідності до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає, вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 293 КУпАП і роз'яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом'якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов'язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами п.3 ч.1ст. 293 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Як вказує позивач, 03.08.2015 року ОСОБА_1 отримала зареєстровану належним чином Декларацію про початок виконання робіт з облаштування балконів у квартирі АДРЕСА_2.

Розпочала роботи з демонтажу старого балкону та вмонтувала п'ять швелерів під розширення балкону, але у зв'язку з зимовим періодом припинила будь-які будівельні роботи.

В лютому 2016 року з пред'явлених до неї сусідкою ОСОБА_4 вимог про демонтування самочинно вмонтованих швелерів дізналася про наявність рішення про скасування зареєстрованої раніше Декларації про початок будівельних робіт.

В квітні 2016 року написала заяву до департаменту ДАБІ в Одеській області з проханням надати їй копію рішення про скасування декларації про початок виконання будівельних робіт, після чого 29.04.2016 року на її адресу надійшов акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 14.04.2016 року, в якому є посилання представника департаменту ДАБІ в Одеській області на проведення перевірок 01.10.2015 року та 11.03 2016 року, які проведені зі значними порушеннями законодавства.

Так, акт перевірки від 01.10.2015 року складений у відсутність ОСОБА_1, яка знаходилась на день складання акту на лікуванні в м.Трускавець Львівської області.

Відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). В зв'язку зі складанням акту перевірки від 01.10.2015 року ДАБІ в Одеській області достовірно було відомо станом на вказану дату про скоєння адміністративного правопорушення, відповідно термін притягнення до адміністративної відповідальності збіг 01.12.2015 року.

Акт перевірки дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності від 14.04.2016 року головним інспектором будівельного нагляду Соловйом Д.А. був складений без виходу на місце перевірки, в акті вказані обставини, які не відповідають фактичним обставинам, а саме: що інспектор Соловей Д.А. здійснив виїзд на місце перевірки 11.03.2016 року, те, що ОСОБА_1 відмовилась від підпису вказаного акту та отримання копії акту.

Під час ухвалення оскаржуваної постанови їй не було надано право скористатися своїми законними правами на надання пояснень і доводів, чим позбавлено можливості на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів під час притягнення до відповідальності.

Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_1 не надавалось право давати пояснення відповідно до абз. 6 п. 13 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, право заявляти клопотання згідно з абз. 6 п. 13 вказаної постанови № 553, що підтверджується відсутністю відповідних записів у постанові про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідачем порушені принципи всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин, оскільки при розгляді вказаних справ застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини формується лише на одних даних сприйняття посадових осіб відповідача, з яких неможна визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини (показання свідків, особи, яка притягається до відповідальності та інше), не було досліджено суть правопорушення, що порушує абз. 2 пункту 12 Постанови № 553.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 96 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, окрім цього, згідно ч. 1ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як зазначає позивач та її представник, позивачка не була присутня під час перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення від 14.04.2016 року, зазначений протокол вона отримала пізніше призначеної до розгляду Департаментом справи про адміністративне правопорушення дати .

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що всупереч ст. 280 КУпАП, під час винесення постанови №329 від 28.04.2016 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем були з'ясовані не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, не враховано, що позивач не була присутньою під час перевірок та складання протоколів про адміністративне правопорушення, при визначенні міри адміністративного стягнення не враховано те, що позивач не була присутньою під час винесення рішення про притягнення до відповідальності, до цього часу жодного разу не притягувалась до адміністративної відповідальності, що позивачка є особою пенсійного віку.

Суд звертає увагу, що відповідачем не було надано жодного доказу, який би спростовував твердження позивача та підтверджуючого законність та обґрунтованість постанови, що оскаржується.

На спростування пояснень позивача суду не надано доказів про своєчасне направлення ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення, припису про усунення порушень, про належне та своєчасне сповіщення позивача про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з викладеним, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не були у повному обсязі досліджені обставини події, не дана належна оцінка доказам винності позивача, не було виконане всебічне, повне і об'єктивне з'ясування усіх обставин.

За змістом статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені під час судового розгляду справи (у судовому засіданні, у порядку скороченого чи письмового провадження) з урахуванням вимог статті 70 КАС України щодо належності та допустимості доказів або обставин, які не підлягають доказуванню, та висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 288, 293 КУпАП, ст.ст. 159-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову №329 Департаменту архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 28 квітня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. - скасувати і закрити провадження по справі.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Н.А.Ільченко

09.11.2016