Справа № 826/27663/15
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Шелест С.Б.,

секретаря Строяновської О.В.,

за участю:

представника позивача - Шульги Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інап і К» до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення рішення, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інап і К» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2016 року, -

У с т а н о в и в:

ТОВ «Інап і К» звернулося у суд з позовом до Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.08.2015 року № .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та ухвалити нове рішення - про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін, з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит за спірний період, оскільки фактичне здійснення господарських операцій з контрагентами, внаслідок яких позивачем сформовано податковий кредит, відсутнє.

З таким висновком суду не можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що Державною податковою інспекцією у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Інап і К» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Антека», ТОВ «Грант Буд», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «СКС ЛТД», ТОВ «Інвест Трейд Груп», ТОВ «Ідеал Інвест», ТОВ «ССК «Укрконсалтинг», ПП «Хімінвест», ТОВ «Проттрансмаш», ТОВ «Прем'єр-Ліга» за період з серпня 2014 року по травень 2015 року, за підсумками якої складено акт від 06.08.2015 року № 4105/26-52-22-02-16 та виявлено порушення п.п.198.3, 201.1, 201.4, 201.6 Податкового кодексу України.

25 серпня 2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 1 488 635 грн., з них 1 190 908 грн. - за основним платежем, 297727 грн. - за штрафними санкціями.

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся у суд.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність визначена як діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно підпункту 44.1 статті 44 цього Кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий вищевказаної правової норми).

Відповідно до підпунктів «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Кодексу до об'єкта оподаткування податком на додану вартість відноситься постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Податковим кредитом, у розумінні підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Кодексу, визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктами 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка має містити визначені цією статтею обов'язкові реквізити.

Згідно пункту 201.4 статті 201 Кодексу податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця.

Приписами пунктів 201.7, 201.8, 201.10 статті 201 Кодексу встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, формування податкового кредиту є відображенням наслідків господарських операцій у податковій звітності.

Податкова звітність ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, який є обов'язковим.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» у частині 1 встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинних документів встановлені частиною 2 цієї статті.

За визначеннями цього Закону, первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, будь-які документи можна вважати первинними, що є підставою для їх врахування в податковому обліку, лише в разі фактичного здійснення господарської операції. При цьому, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, необхідною умовою для формування податкового кредиту є факт дійсного проведення господарських операцій, обумовлених відповідними угодами, що має засвідчуватись належними первинними документами.

Натомість, відображення у даних податкового обліку господарської операції, в ході якої відбулась лише імітація купівлі товару чи послуги, не являється підставою для отримання податкової вигоди за рахунок зменшення об'єкта оподаткування.

Виходячи із викладеного, перевірці підлягає реальність здійснення між позивачем та його контрагентами спірних господарських операцій. При цьому, докази, на обґрунтування доводів сторін, відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні оцінюватись судом у їх сукупності.

Колегією суддів установлено, що в період, за який проводилась податкова перевірка, позивач був суб'єктом господарювання і платником податку на додану вартість, перебував на обліку в Державній податковій інспекції Деснянського району м. Києва. До видів господарської діяльності позивача відносилось: будівництво житлових і нежитлових будівель, неспеціалізована оптова торгівля, оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням, покрівельні роботи, будівництво водних споруд, інші спеціалізовані будівельні роботи.

У періоді, що перевірявся відповідачем, позивач мав господарські відносини з ТОВ «Антека» та уклав ряд договорів купівлі продажу (№ 11/08-2014 від 11.08.2014 року, № 02/10-2014 від 02.10.2014 року, № 27/10-2014 від 27.10.2014 року, № 28/10-2014 від 28.10.2014 року, № 29/10-2014 від 29.10.2014 року, № 30/10-2014 від 30.10.2014 року, № 24/11-2014 від 24.11.2014 року, № 25/11-2014 від 25.11.2014 року, № 18/12-2014 від 18.12.2014 року, №19/12-2014 від 19.12.2014 року, №22/12-2014 від 22.12.2014 року, №23/12-2014 від 23.12.2014 року, №24/12-2014 від 24.12.2014 року. №29/12-2014 від 29.12.2014 року, №30/12-2014 від 30.12.2014 року, №01/12-2014 від 01.12.2014 року), відповідно до яких ТОВ «Антека» (Продавець) зобов'язувався продати товар (бетоніт, полімерні добавки, апаратні затискачі, блок-рубильники, вимикачі автоматичні, вакуумні вимикачі, трансформатори, катки, труби гнучкі двошарові, коробки клемні, контактор), а позивач (покупець) зобов'язувався прийняти товар і сплатити за нього на умовах договору. На підставі виписаних податкових накладних (копії яких містяться в матеріалах справи на а.с. 93 - 108 т. 2), позивачем було сформовано податковий кредит. На підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем надано копії видаткових накладних, які також містяться в матеріалах справи (а.с. 75- 91 т. 2).

Також, позивачем було укладено з ТОВ «Антека» договори про надання послуг автотранспорту, послуг будівельних машин та механізмів №25/12-2014 від 25.12.2014 року, № 26/12-2014 від 26.12.2014 року, за умовами яких позивач, як замовник, замовляє, а ТОВ «Антека» як виконавець при наявності надає автотранспорт, будівельні машини та механізми для виконання робіт на об'єкті замовника. На підтвердження виконання умов вказаних договорів позивачем до матеріалів справи надано податкові накладні (а.с. 38 - 42 т. 2) та акти здачі приймання робіт (надання послуг) (а.с. 37-41 т. 2).

02.09.2014 року між позивачем та ТОВ «Грант Буд» було укладено договір підряду № 47 від 02.09.2014 року, за умовами якого ТОВ «Грант Буд» (підрядник) зобов'язувався за завданням позивача (замовник), на свій ризик, власними силами та засобами виконати з належною якістю та відповідно до наданої замовником проектної документації і здати замовнику виконані роботи на об'єкті. На підтвердження фактичності виконання робіт зазначеним контрагентом, позивачем до матеріалів справи долучено копію довідки про вартість виконання будівельних робіт та витрати (а.с. 145 т. 2), а також копію акту приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 150 - 153 т. 2), яка, як вірно зазначено судом першої інстанції, не містить в собі дати підписання.

03.11.2014 року між позивачем та ТОВ «Укр Сервіс Груп» було укладено договір підряду № 49, за умовами якого ТОВ «Укр Сервіс Груп» (підрядник) зобов'язувався за завданням позивача (замовник) на свій ризик, власними силами та засобами виконати з належною якістю роботи з влаштування інженерних мереж та розробки ґрунту, відповідно до проектної документації, здати замовнику виконані належним чином роботи. На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано копії довідки про вартість виконаних будівельних робіт (а. с. 185 т. 2) та актів приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 186 - 207), які як вірно зазначено судом першої інстанції, не містять в собі дати їх підписання.

Також, позивачем були укладені договори купівлі - продажу з ТОВ «Інвест Трейд Груп» № 08/12-2014 від 08.12.2014 року, № 10/12-2014 від 08.12.2014 року, № 26/01-15 від 26.01.2015 року, № 28/01-15 від 28.01.2015 року, за умовами яких ТОВ «Інвест Трейд Груп» (продавець) зобов'язувався продати позивачу (покупець) товар (будівельні матеріали), а покупець зобов'язувався прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору. На підтвердження виконання умов зазначених договорів, позивачем надано копії видаткових та податкових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 131 - 137 т. 2).

Окрім того, позивачем було укладено договори купівлі - продажу № 15/12-2014 від 15.12.2014 року, № 5/03-2015 від 05.03.2015 року, № 2/04-2015 від 02.04.2015 року, № 26/05-2015 від 26.05.2015 року, № 25/05-2015 від 25.05.2015 рок з ТОВ «Ідеал Інвест» у, за умовами яких ТОВ «Ідеал Інвест» (продавець) зобов'язувався продати позивачу (покупець) товар (будівельні матеріали), а покупець зобов'язувався прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору. На підтвердження виконання умов зазначених договорів позивачем надано податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи.

01.01.2015 року між позивачем та ТОВ «ССК «Укрконсалтинг» було укладено договір оренди автотранспорту, будівельних машин і механізмів № 01/15/1, за умовами якого ТОВ «ССК «Укрконсалтинг» (орендодавець) передає у строкове платне користування позивачу (орендар) техніку відповідно до специфікації погодженої сторонами, що є невід'ємною частиною договору, а орендар зобов'язаний прийняти технічку та проводити розрахунок з орендодавцем відповідно до специфікації вартості техніки. На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано копії специфікації (а.с. 118 - 119 т. 2) та актів здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 120 - 124 т. 2).

Також, з матеріалів справи убачається, що у період з 01.12.2014 року по 31.03.2015 року у позивача були господарські відносини з ТОВ "СКС ЛТД". На підтвердження правомірності формування спірних показників податкової звітності позивача з зазначеним контрагентом до матеріалів справи долучено копії відповідних видаткових накладних (а.с. 109 - 111 т. 2).

Окрім того, між позивачем та ТОВ «Укр Сервіс Груп» було укладено договори купівлі-продажу від 18.03.2015 року № 18/03-2015, від 27.04.2015 року № 27/04-2015, згідно яких ТОВ «Укр Сервіс Груп» (продавець) зобов'язується продати позивачу (покупцю) товар (будівельні матеріали), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

08.04.2015 року між позивачем та ТОВ «Укр Сервіс Груп» укладено договір підряду № 08/04, за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов'язувався виконати роботи з улаштування зовнішніх мереж об'єкту архітектури «Індивідуальна котеджна забудова і головний сервіс селекційно-технологічного центру по конярству та кінному спорту в урочищі «Оболонь» на вул. Богатирській на північ від затоки «Верблюд» в Оболонському районі м. Києва». На підтвердження виконання умов зазначеного договору, позивач надав копії акту приймання виконаних будівельних робіт (а. с. 26 - 34 т. 2).

14.05.2013 року між позивачем та ТОВ «Проттрансмаш» було укладено договір купівлі-продажу № 14/5-2015, за умовами якого постачальник зобов'язується передати позивачу (покупцю) товар (бетоніт, полімерні матеріали) відповідної якості, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору. На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано податкові накладні.

21.05.2015 року позивачем було укладено договір підряду № 12-21/05 з ТОВ «Хімінвест», за умовами якого замовник (позивач) доручає, а підрядник зобов'язується виконати роботи по ямковому ремонту асфальтобетонного покриття на території Київського заводу шампанських вин «Столичний» по вул. Сиренькій, 27 в м. Києві відповідно до кошторисної документації, а Замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик, передати затверджену кошторисну документацію, прийняти закінчені роботи та оплатити їх. На підтвердження виконання умов зазначеного договору позивачем надано копії акту приймання виконаних будівельних робіт (а. с. 26 - 33 т. 2) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (а.с. 34 т. 2) .

Також в матеріалах справи наявні видаткові накладні, відповідно до яких, на підставі договору поставки № 36 від 03.10.2014 року, ТОВ «Прем'єр - Ліга», як постачальник, відвантажив ТОВ «Інак і К», як одержувачу, бензин та паливо дизельне (а.с. 112 - 114 т. 2).

При цьому, жодних інших документів на підтвердження правомірності формування показників податкової звітності по взаємовідносинам з зазначеними вище контрагентами, позивачем не надано а ні під час податкової перевірки, а ні під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Дослідивши надані позивачем документи, проаналізувавши доводи позивача та контролюючого органу, колегія суддів доходить висновку, що такі належним чином не підтверджують реальність спірних господарських операцій, і, як наслідок, правомірність задекларованого позивачем на їх підставі податкового кредиту оскільки об'єкти, на яких виконувалися роботи із залученням контрагентів ТОВ «Грант Буд», ТОВ «Укр Сервіс Груп» та ТОВ «Хіміевест», не належать позивачу на праві власності або користування, позивач є підрядником, який мав самостійно виконати будівельні роботи, в той час як залучив вказаних контрагентів в якості субпідрядників. Позивачем не надано до суду договорів та актів приймання будівельних робіт, що підписані між ним та первинними замовниками, що свідчить про фактичне виконання роботи самим позивачем, а не ТОВ «Грант Буд», ТОВ «Укр Сервіс Груп» та ТОВ «Хіміневест».

При цьому, як зазначалося вище, акти приймання виконаних будівельних робіт, підписані між позивачем і ТОВ «Грант Буд», ТОВ «Укр Сервіс Груп» по договору №49 від 03.11.2014 року, не містять в собі дат їх складання (підписання).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити, в тому числі дату і місце складання.

З урахуванням наведеної вимоги закону, суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв до уваги посилання позивача на зазначені акти як на доказ реальності спірних господарських операцій.

Окрім того, позивачем не надано і інших доказів на реальне виконання підрядних робіт, в тому числі: доказів які б доводили фактичне переміщення між позивачем і ТОВ «Укр Сервіс Груп» будь-яких товарно-матеріальних цінностей, необхідних для виконання субпідрядником визначених договором підряду робіт, доказів передачі об'єктів (будівельних майданчиків) спірним контрагентам, також проектно-кошторисної документації, що стосується ТОВ «Грант Буд», ТОВ «Укр Сервіс Груп», ТОВ «Хімінвест».

Також, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги посилання позивача на доведеність реальності господарських операцій з ТОВ «Антека», оскільки договір № 25/12-2014 року про надання послуг автотранспорту та акт здачі - приймання робіт (надання послуг) № 158/12 датовані одним днем (25.12.2014 року), в той час як замовлені роботи за своїм змістом не могли бути виконані на протязі однієї доби.

На підтвердження реальності договору оренди автотранспорту, будівельних машин і механізмів від 01.01.2015 року № 01/15/1, укладеного з ТОВ «ССК «Укрконсалтинг», позивач не надав доказів проведення робіт по технічному обслуговуванню техніки, ремонту техніки, понесення витрат, пов'язаних із користуванням технікою, а також залучення до її експлуатації водіїв (робітників) із відповідною оплатою їх праці.

До того ж, на підтвердження позовних вимог ТОВ «Інак і К» не надано товарно - транспортних накладних, маршрутних листів, тощо.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не спростовано висновки відповідача про те, що спірні господарські операції у дійсності не відбувались, а їх документальне оформлення здійснювалось лише з метою мінімізації податкового навантаження та отримання податкової вигоди за рахунок зменшення об'єкту оподаткування податком на додану вартість.

Оскільки сукупністю досліджених судом доказів не підтверджується фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та з зазначеними вище контрагентами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та правомірність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення та про відсутність підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інап і К» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складений 11 листопада 2016 року.)

Головуючий суддя Глущенко Я.Б.

Судді: Пилипенко О.Є.

Шелест С.Б.