Справа № 461/2804/15-а
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Київ К/800/12379/16

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - Смоковича М. І.,

суддів: Єрьоміна А. В., Кравцова О. В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" до Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області, за участю третьої особи - ОСОБА_1, про визнання окремих положень рішення нечинними, касаційне провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на постанову Галицького районного суду міста Львова від 10 червня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року,

у с т а н о в и л а :

У березні 2015 року Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця" (далі - ДТГО "Львівська залізниця") звернулось до суду з адміністративним позовом до Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області, за участю третьої особи - ОСОБА_1, в якому просить поновити строк звернення до суду, визнати нечинним та скасувати рішення № 2 "Впорядкування нумерації будівель, які знаходяться на балансі відокремленого підрозділу "Львівська дирекція залізних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця" по АДРЕСА_1 в с. Мервичі Львівської області" від 29 липня 2011 року в частині присвоєння адреси АДРЕСА_2, житловому приміщенні пасажирської будівлі та скасувати пункт 2 вказаного рішення.

В обґрунтування адміністративного позову зазначає, що на балансі відокремленого підрозділу "Будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 1" ДТГО "Львівська залізниця" знаходиться будівля вокзалу ст. Куликів (пасажирська будівля) інв. № 010010229, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 Жовківського району Львівської області.

Однак, 29 липня 2011 року відповідачем прийнято рішення № 2 "Про впорядкування нумерації будівель по АДРЕСА_1 в с. Мервичі", тобто будівлі, які знаходяться на балансі відокремленого підрозділу "Львівська дирекція залізних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця", яким присвоєно номера наступним об'єктам по АДРЕСА_1: Стрілочний пост № 2 - № 32; Будівля багажної кладової - № 33; Житлове приміщення пасажирської будівлі - № 34; Пасажирська будівля - № 35; Стрілочний пост № 1 - № 36. Пунктом 2 даного рішення, змінена нумерація житлового приміщення пасажирської будівлі, де зареєстрована та проживає сім'я ОСОБА_1 з № 25 на № 34.

Позивач вказує, що орган місцевого самоврядування, який здійснює управління майном не приймав рішення щодо зміни статусу приміщення вокзалу, згоди на зміну статусу частини будівлі відповідачу не надавав.

Вважаючи рішення суб'єкта владних повноважень неправомірним, позивач звернувсь до суду з вимогою про поновлення строку звернення з адміністративним позовом та скасування рішення № 2 від 29 липня 2011 року.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 10 червня 2015 року поновлено ДТГО "Львівська залізниця" строк звернення до суду та відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року постанову Галицького районного суду міста Львова від 10 червня 2015 року скасовано та постановлено ухвалу, якою відмовлено в поновленні строку звернення до суду та залишено позовні вимоги без розгляду.

У касаційній скарзі представник ДТГО "Львівська залізниця", посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є працівником залізниці та використовує разом зі своєю сім'єю для проживання будівлю по АДРЕСА_1, яка знаходиться на балансі ДТГО "Львівська залізниця", що підтверджується інвентарною карткою № 4213.

Згідно з довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку № 740 від 20 квітня 2015 року у вищевказаному будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а будинок складається з 2-х житлових кімнат, 21,1 кв.м. житлової площі.

На будівлю № АДРЕСА_1 заведено будинкову книгу, у якій зазначено житлову площу будівлі та наявні записи про прописку проживаючих у такій, починаючи з 1940 року.

Однак, 29 липня 2011 року Виконавчим комітетом Куликівської селищної ради Жовківського району Львівської області прийнято рішення № 2 "Про впорядкування нумерації будівель по АДРЕСА_1 в с. Мервичі", згідно з яким впорядковано нумерацію будівель, які знаходяться на балансі відокремленого підрозділу "Львівська дирекція залізних перевезень" ДТГО "Львівська залізниця" та присвоєно номера наступним об'єктам по АДРЕСА_1: Стрілочний пост № 2 - № 32; Будівля багажної кладової - № 33; Житлове приміщення пасажирської будівлі - № 34; Пасажирська будівля - № 35; Стрілочний пост № 1 - № 36.

Пунктом 2 вищенаведеного рішення змінено нумерацію житлового приміщення пасажирської будівлі, де зареєстрована та проживає сім'я ОСОБА_1 з № 25 на № 34.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час прийняття оскаржуваного рішення суб'єкт владних повноважень діяв на підставі та в межах наданих йому повноважень.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, Львівський апеляційний адміністративний суд виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення до суду та при цьому не наведено поважних причин його пропуску.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначені висновки суду апеляційної інстанції вважає вірними та такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Аналогічне положення міститься в частині 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з частинами першою та другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами частини третьої статті 99 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З матеріалів справи вбачається, що 10 березня 2015 року ДТГО "Львівська залізниця" звернувсь до суду з даним позовом про скасування рішення суб'єкта владних повноважень, прийнятого 29 липня 2011 року.

Частиною першою статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

В обґрунтування пропуску строку позивач зазначає, що дізнався про оскаржуване рішення в процесі реорганізації Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" з листа-відповіді Куликівської селищної ради Львівської області № 02-21/166 від 19 лютого 2015 року.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України звертає увагу, що оскаржуване рішення прийнято саме за клопотанням ДТГО "Львівська залізниця" про присвоєння поштових адрес, про що чітко вказано в самому рішенні, а тому позивачу було відомо про його існування, що підтверджується також інвентарною карткою обліку основних засобів будівлі вокзалу від 01 квітня 2014 року та тривалим конфліктом з ОСОБА_1 з приводу житлових питань, що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду та обставин справи не спростовують.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. І. Смокович

Судді А. В. Єрьомін

О. В. Кравцов