Справа № 803/162/16
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Справа № 876/5578/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Попка Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду рапорту від 01.01.2016 року про присвоєння військового офіцерського звання та призначення на посаду, яка потребує спеціальних знань у галузі юриспруденції та зобов`язати розглянути рапорт у встановлений законом спосіб.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 02.03.2016 року позов задоволений частково: визнано протиправною бездіяльність військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо неповідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду рапорту від 01 січня 2016 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 оскаржив постанову суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана постанова винесена без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального права. Просить її скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі зазначає, що його звернення не було вирішено у встановленому законом порядку, оскільки питання зазначені ним у рапорті, не розглянуті по суті і його не повідомлено про результати розгляду. Просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою задовольнити його позов в повному обсязі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов в частині визнання протиправною бездіяльності щодо неповідомлення ОСОБА_1 про результати розгляду рапорту, виходив з того, що відповідач розглянув звернення належним чином, однак не повідомив ОСОБА_1 про результати розгляду, чим вчинив бездіяльність. Відмовляючи в частині позовних вимог про зобов`язання розглянути рапорт виходив з того, що відповідачем у встановлений строк надана повна та вичерпна відповідь на всі питання, поставлені у зверненні.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки вони не відповідають встановленим Волинським окружним адміністративним судом у даній справі обставинам.

Зокрема, судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 на посаді водія зенітно-ракетного взводу танкового батальйону. 01 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся з письмовим рапортом до командира танкового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в якому просив клопотати перед вищим командуванням про присвоєння військового офіцерського звання та призначення на посаду, яка потребує спеціальних знань у галузі юриспруденції, для чого просив укласти з ним новий контракт про зміну виду військової служби.

Порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, у командуваннях видів Збройних Сил України, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України та порядок контролю за його дотриманням встановлює та визначає Інструкція про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 03.12.2005 року №722 (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції ( далі - Інструкція) письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України «Про звернення громадян» (пункт 2.14 Інструкції).

Пунктом 3.1 Інструкції встановлено, що посадові особи органів військового управління у ході розгляду звернень громадян зобов`язані уважно вникати в їх суть, у разі потреби вимагати у виконавців матеріали їх перевірки, направляти працівників на місця для перевірки викладених у зверненні обставин, застосовувати інші заходи для об`єктивного вирішення поставлених автором звернення питань, з`ясовувати та приймати рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторів скаржитись.

Рішення, які приймаються за зверненнями, відповідно до пункту 3.2 Інструкції, мають бути мотивованими та ґрунтуватися на нормах чинного законодавства. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне й правильне рішення, а в разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян.

Пунктом 3.5 Інструкції встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Відповідно до пункту 3.6 Інструкції звернення вважається вирішеним, якщо розглянуто всі поставлені в ньому питання, прийняте обґрунтоване рішення та вжиті потрібні заходи щодо його виконання і заявника повідомлено про результати перевірки звернення і прийняте рішення.

Тобто, вирішення звернення (у даному випадку, рапорту) ОСОБА_1 має включати: заходи щодо розгляду поставлених у зверненні питань; прийняте рішення, яке має бути обґрунтованим; заходи щодо виконання прийнятого рішення та повідомлення заявника про результати перевірки звернення і прийняте рішення.

Відповідно до статті 71 КАС України обов`язок доказування правомірності свого рішення чи дії покладається на суб`єкта владних повноважень, який заперечує проти позову. Апеляційний суд вважає, що свій обов`язок по доказуванню у даному спорі відповідач - військова частина польова пошта НОМЕР_1 не виконала.

З досліджених апеляційним судом матеріалів справи не встановлено, що звернення ОСОБА_1 вирішене. Відповідачем не надано суду доказів, які свідчать про заходи щодо розгляду поставлених у зверненні питань; про прийняте рішення; заходи, здійснені відповідачем на його виконання та повідомлення заявника про результати перевірки звернення і прийняте рішення.

Натомість, обставини щодо подання рапорту ОСОБА_1 , отримання його відповідачем, визнаються сторонами, тобто є встановленими.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд прийшов до висновку про підставність та обґрунтованість позову ОСОБА_1 .

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідь позивачу була надана, не ґрунтується на встановлених обставинах. Належних і допустимих доказів про розгляд звернення ОСОБА_1 відповідачем не надано і судом першої інстанції докази, як вбачається із судового рішення, на предмет їх належності та допустимості не досліджувались.

Копія документу із вихідним номером 91 від 13.01.2016 року, адресована ОСОБА_2 , яка знаходиться в матеріалах справи на аркуші справи 32, не свідчить про те, що звернення ОСОБА_1 відповідачем розглянуте.

Апеляційний суд зауважує, що за змістом пункту 3 частини першої статті 163 КАС України у мотивувальній частині судового рішення зазначаються обставини, встановлені судом із посиланням на докази, мотиви неврахування окремих доказів, а також мотиви, з яких суд виходив при ухваленні рішення, і положення закону, якими він керувався.

Тобто, у мотивувальній частині рішення необхідно наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, з яких виходив суд при вирішенні спору.

Згідно з частиною першою статті 138 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить установити при ухваленні судового рішення у справі.

Суд першої інстанції вимог статті 164 КАС України не виконав, не зазначив обставин, встановлених судом, із посиланням на докази, не зазначив мотивів, з яких виходив суд при ухваленні рішення, не обґрунтував свій висновок стосовно належного розгляду звернення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що визнавши бездіяльність відповідача щодо неповідомлення позивача про результат розгляду звернення ( рапорту ) суд першої інстанції не захистив порушене право ОСОБА_1 на розгляд звернення, оскільки для повного відновлення такого порушеного права необхідно зобов`язати відповідача повідомити позивача про прийняте за його зверненням рішення.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають встановленим обставинам, постанову суду слід скасувати та прийняти нову про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 02 березня 2016 року у справі № 813/162/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини польова пошта НОМЕР_1 щодо неналежного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 01.01.2016 року.

Зобов`язати військову частину польова пошта НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 01.01.2016 року відповідно до Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий Л.П. Іщук

Судді Т.В.Онишкевич

Я.С. Попко

Постанова складена в повному обсязі 08.11.2016 року