Справа № 810/1683/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя доповідач Епель О.В.
У Х В А Л А

11 листопада 2016 року Справа № 810/1683/16

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Епель О.В., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перша дорожньо-будівельна компанія» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша дорожньо-будівельна компанія» звернулося до суду з адміністративним позовом до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної фіскальної служби України про:

1) визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 01.09.2015 р. №№ , ;

2) визнання протиправною бездіяльносты Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області щодо невиконанння обов'язку включити від'ємне значення суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, у розмірі 3191144,00 грн., яка задекларовано позивачем у податковій декларації за червень 2015 року, до реєстраційної суми ПДВ (ліміт) за червень 2015 року;

3) зобов'язання Васильківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області включити від'ємне значення суми, розрахованої згідно із п. 200.1 ст. 200 ПК України, у розмірі 3191144,00 грн., що задекларована позивачем у податковій декларації за червень 2015 року, до реєстраційної суми ПДВ (ліміт).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року адміністративний позов було задоволено частково, а саме: визнано протиправною вищезазначену бездіяльність ДФС України, що полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення в Системі електронного адміністрування податку на додану вартість суми, на яку ТОВ «Перша дородньо-будівельна компанія» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення в розмірі 3191144,00 грн., відображену ТОВ «Перша дорожньо-будівельна компанія» в рядку 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року, та зобов'язано ДФС України збільшити у Системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку ТОВ «Перша дорожньо-будівельна компанія» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення в розмірі 3191144,00 грн., відображену ТОВ «Перша дорожньо-будівельна компанія» в рядку 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням відповідач - ДФС України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 187 КАС України, а саме: апелянтом не сплачено судовий збір та не надано жодних доказів, які підтверджували наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

При цьому, у п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка набрала чинності станом на дату виникнення в апелянта права на апеляційне оскарження, встановлено, що за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру суб'єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем справляється судовий збір у розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У Законі України «Про Державний бюджет на 2016 рік» станом на 01.01.2016 р. було встановлено розмір мінімально заробітної плати 1378,00 грн.

Разом з тим, рішенням суду першої інстанції було задоволено дві позовні вимоги немайнового характеру, за які при поданні позовної заяви належало до сплати 1378,00 грн.х2=2756,00 грн.

Тож, оскільки у своїй апеляційній скарзі ДФС України оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, то судовий збір за її подання становить 2756х110%=3031,60грн.

Однак, апелянтом судовий збір сплачено не було та не надано суду жодних доказів, які б підтверджували наявність у нього пільг зі сплати судового збору, у відповідності до ст.5 Закону України «Про судовий збір» та/або інших поважних причин для звільнення від сплати судового збору, відстрочення/розстрочення його сплати чи зменшення розміру в порядку ст.88 КАС України.

При цьому, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95 від 19.06.2001 р.), вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно приписам ч. 3 ст. 189 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 Кодексу, застосовуються правила ст. 108 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків протягом двадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 212, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Перша дорожньо-будівельна компанія» до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків протягом двадцяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом сплати судового збору в розмірі 3031 (три тисячі тридцять одна) грн. 60 (шістдесят) коп. за наступними реквізитами: п/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському районі, банк отримувача - ГУДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001, символ звітності - 206; призначення платежу - судовий збір, Київський апеляційний адміністративний суд, справа № 810/1683/16 або шляхом надання доказів, підтверджуючих наявність в нього права на звільнення від сплати судового збору, відстрочення/розстрочення його сплати чи зменшення розміру.

Роз'яснити апелянту, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений нею строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя О.В. Епель