Справа № 607/10954/16-а
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2016 Справа №607/10954/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської областів складі:

головуючого: Кунцьо С.В.

з участю секретаря: Ліщинського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: адвоката Рукавця Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2

до: Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції,

про: про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Рукавець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2, звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №258943 від 17.09.2016 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора роти №1, батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП Паслай М.В. серії АР №258943 від 17 вересня 2016 року, на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП в розмірі 510 грн. Відповідно до даної постанови громадянин ОСОБА_2 17 вересня 2016 року о 18 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Живова, керуючи автомобілем марки «Ауді 100», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, яка позначена дорожнім знаком 5.11, чим ОСОБА_5 порушив вимоги п.17.1 Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою позивач не згідний і вважає її необґрунтованою та незаконною, оскільки в ній не відображено дійсних обставин справи.

Адвокат Рукавець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримав, та суду пояснив, що ОСОБА_2 не вчинено адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, так як у відповідності до диспозиції вказаної статті чітко визначено перелік за, що саме можна притягнути до відповідальності особу, однак у постанові якою на ОСОБА_2 накладено штраф, не зазначено будь-якого порушення яке передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Окрім цього у відповідності до ст.258 КУпАП працівники поліції повинні були скласти протокол про адміністративне правопорушення, чого ними не було здійснено, а тому вважає, що дана постанова є нелегітимною, та підлягає скасуванню.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України, оскільки 17 вересня 2016 року о 18 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Живова, керуючи автомобілем марки «Ауді 100», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, яка позначена дорожнім знаком 5.11, чим ОСОБА_5 порушив вимоги п.17.1 Правил дорожнього руху України. Окрім того, як доказ вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, наявна відеофіксація, яка додається до матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 258943, ОСОБА_2 17 вересня 2016 року о 18 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Живова, керуючи автомобілем марки «Ауді 100», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, яка позначена дорожнім знаком 5.11, чим ОСОБА_5 порушив вимоги п.17.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно постанови серії АР № 258943від 17 вересня 2016 року поліцейським роти №1, батальйону УПП у м. Тернопіль ДПП Паслай М.В. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП. Вказану постанову і просить скасувати позивач та його представник.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Частина 3 статті 122 КУпАП встановлює відповідальність водіїв за порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Відповідно до п. 17.1. ПДР України, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком «5.11», забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі. Крім того знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" застосовується для позначення смуги, призначеної для руху тільки транспортних засобів, що рухаються за установленими маршрутами, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Якщо знак встановлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представником відповідача в якості доказів на підтвердження доведеності факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, та обґрунтованості винесення постанови до матеріалів справи надано відеофіксацію, з якої чітко вбачається, що останнім дійсно порушено вимог п. 17.1 Правил дорожнього руху України, а саме: позивач рухався по дорозі на вул. Живова у м. Тернополі по смузі призначеної для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.11 «смуга для руху маршрутних транспортних засобів».

Твердження позивача викладені в адміністративному позові, а саме те, що ОСОБА_2 не порушував ПДР України, суд розцінює як намір ухилитися від адміністративної відповідальності, адже у ч.3 ст.122 КУпАП чітко передбачена відповідальність за порушення водіями правил «ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів», тому його заперечення не можуть бути прийняті до уваги, оскільки із відеозапису наданого представником відповідача вбачається протилежне. Окрім цього позивачем в судовому засіданні не представлено жодних належних доказів правомірності дій ОСОБА_2, та відсутності в них складу адміністративного правопорушення.

Окрім цього адвокат Рукавець О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 стверджує, що працівники поліції у відповідності до ст.258 КУпАП повинні були скласти протокол про адміністративне правопорушення, однак дане твердження спростовується ч. 2 статті 258 КУпАП відповідно до якої, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Так, згідно «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Таким чином ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до переконання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а тому суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_2 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, підстави для визнання її протиправною та скасування відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 171-2, 186 КАС України, ст. ст. 122, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову адвоката Рукавця Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо