Справа № 802/999/16-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/999/16-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вільчинський О.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

01 листопада 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Смілянця Е. С. Сушка О.О. ,

секретар судового засідання: Коваль К.В.,

за участі:

позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Мараховської В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом до Державної казначейської служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованої постанови.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Третя особа в судове засідання повноважного представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно із ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Керуючись положеннями даної норми та враховуючи відсутність заперечень позивача та представника відповідача, колегія суддів вирішила провести розгляд справи за даної явки сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою Замостянського районного суду м. Вінниці від у справі № 2-а-1762 на користь ОСОБА_1 стягнуто з військової частини НОМЕР_1 матеріальні збитки за не отриманий продовольчий пайок з урахуванням індексу інфляції в сумі 35 566 грн. 59 коп. На виконання даної постанови Замостянський районний суд м. Вінниці видав виконавчий лист № 2-а-1762 від 07.03.2007р.

22.03.2007р. постановою державного виконавця державної виконавчої служби Вінницького управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-а-1762.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.10.2007 у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.02.2007 по зазначеній справі - відмовлено, апеляційну скаргу залишено без розгляду.

14.02.2011р. Замостянським районним судом м. Вінниці повторно видано виконавчий лист у справі № 2-а-1762 у зв`язку з його втратою.

Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 18.03.2011р. ОСОБА_1 поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2а-1762/2007 відповідно до постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.02.2007р. про стягнення з військової частини НОМЕР_1 матеріальних збитків за неотриманий продовольчий пайок з урахуванням індексу інфляції в сумі 35566 грн. 59 коп.

28.03.2013р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області від 28.03.2013р. №3231/2.1-28/3 винесена постанова про повернення виконавчого документа (виконавчий лист № 2-а-1762-2007 від 14.02.2011р.) стягувачеві у зв`язку зі зміною вимог Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845.

17.04.2013р. позивач подав заяву вх. від 17.04.2013р. № 18-Т-233 разом з виконавчим листом, копіями ухвал Замостянського районного суду м. Вінниці 26.02.2007 (№2-а-1762 2007) від 18.03.2011р. (№6а-44/11) та іншими документами до начальника ГУ ДКС України у Вінницькій області з проханням про прийняття до виконання виконавчого листа Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.02.2011р. у справі № 2-а-1762.

18.06.2013р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДКС України у Вінницькій області від 18.07.2013 з заявою, в якій просив повідомити щодо заходів, які вжиті по виконавчому провадженню та чи буде забезпечено ДКС України виплату матеріальних збитків з урахування індексу інфляції при виплаті матеріальних збитків.

Листом ГУ ДКС України у Вінницькій області від 30.07.2013р. № 15-13/1065-5368 позивача повідомлено, що у зв`язку з відсутністю бюджетних та відкритих асигнувань, залишку коштів на рахунках боржника (військової частини НОМЕР_1 ) за програмою 2101020 "Забезпечення діяльності Збройних Сил України та підготовка військ" відповідно до пункту 33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 (далі - Порядку), ГУ ДКС України в Вінницькій області за вих. від 18.06.2013р. № 15-10/775-4184 направлено до ДКС України для подальшого виконання оригінал заяви ОСОБА_1 від 17.04.2013 № 18-Т-233, виконавчий лист Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.02.2011р. у справі № 2-а-1762 разом із доданими до них документами, а також пакет документів, що передбачений пунктом 47 Порядку.

09.08.2013р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до Голови ДКС України від 09.08.2013р. про забезпечення, крім виплати матеріальних збитків за неотриманий продовольчий пайок з урахуванням індексу інфляції, виплату суми інфляційних нарахувань та трьох процентів річних на зазначену суму матеріальних збитків за період з 27.02.2007р. по дату нарахування коштів на банківський рахунок. Просив повідомити про заходи, які були вжиті на виконання виконавчого листа, виданого Замостянським районним судом м. Вінниці 14.02.2011р. у справі № 2-а-1762, та подальші дії ДКС України для забезпечення виконання зазначеного виконавчого листа.

Відповідно до листа ДКС України 07.10.2013р. №5-13/1062-24362 ОСОБА_1 повідомлено, що час в органах казначейства знаходяться на виконанні судові рішення, які надійшли раніше, а відтак після їх виконання буде здійснено заходи щодо перерахування коштів відповідно до виконавчого листа від 14.02.2011р. у справі № 2-а-1762.

23.11.2013р. позивач вдруге звернувся з заявою до Голови ДКС України "Про усунення порушення вимог Закону України "Про звернення громадян"" щодо усунення порушень зазначеного закону та забезпечення крім виплати матеріальних збитків за неотриманий продовольчий пайок з урахуванням індексу інфляції, а також виплату суми інфляційних нарахувань та трьох процентів річних на зазначену суму матеріальних збитків за період з 27.02.2007 по дату нарахування коштів на банківський рахунок, просив повідомити про заходи.

Відповідно до листа ДКС України від 19.12.2013р. №5-13/2942-34199 ОСОБА_1 надана відповідь, що після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше, Державною казначейською службою України буде здійснено заходи щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1

13.04.2016р. ОСОБА_1 звернувся з заявою до начальника ГУ ДКС України (вх. № 13-Т-267 від 13.04.2016р.) про долучення до виконавчого провадження довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 13.04.2016р. з банківськими реквізитами та проханням забезпечити виплату матеріальних збитків по зазначеному виконавчому листу з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" від 07.06.2016р. № 426270 26.05.2016р. на картковий рахунок позивача надійшли кошти в сумі 35388 грн. 76 коп. з урахуванням комісії за поповнення карти безготівковим платежем від третіх осіб - 0,5% від суми. Призначення платежу: стягнення заборгованості згідно виконавчого листа Замостянського районного суду м. Вінниці від 14.02.2011р. у справі № 2-а-1762-2007 на користь ОСОБА_1 .

Вважаючи бездіяльність ДКС України щодо невиплати суми інфляційних нарахувань на суму боргу (матеріальні збитки за неотриманий продовольчий пайок відповідно до постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.02.2007р. по справі № 2-а-1762) за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції за результатом судового розгляду дійшов висновку про часткове задоволення позову та визнав протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за порушення строку перерахування коштів по виконавчому листу у справі №2-а-1762, виданому Замостянським районним судом м. Вінниці на виконання постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.02.2007, у період з 17.04.2013 по 26.05.2016. та зобов`язав Державну казначейську службу України нарахувати та виплатити позивачу таку компенсацію.

Разом з цим, суд першої інстанції за безпідставністю відмовив у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності ДКС України щодо невиплати позивачу суми інфляційних нарахувань на суму боргу (матеріальні збитки за неотриманий продовольчий пайок відповідно до постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.02.2007 по справі № 2-а-1762) за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми та зобов`язання ДКС України виплатити суму інфляційних нарахувань на суму боргу та три проценти річних від простроченої суми.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції та враховує, що відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлено, що позивач не погоджується із висновками суду першої інстанції виключно щодо вимог, в задоволенні яких відмовлено. Оцінюючи спірне судове рішення на предмет законності та обґрунтованості в цій частині колегія суддів враховує викладене нижче.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно ст.6 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Отже, компенсація втрати частини доходу здійснюється саме тим власником підприємства, установи і організації всіх форм власності або уповноваженого ним органу (особи), соціальним фондом, який допустив таку втрату частини доходів через порушення встановлених строків їх виплати.

Водночас, Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" не містить положень про зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходу через порушення строків виплати за рішенням суду тим органом виконавчої влади, на який покладено обов`язок щодо виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати згідно вказаного Закону.

Позивач також просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу суми інфляційних нарахувань на суму боргу (матеріальні збитки за неотриманий продовольчий пайок відповідно до постанови Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.02.2007 у справі № 2-а-1762) за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та зобов`язання відповідача здійснити виплату останніх.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В постанові від 20.01.2016 по справі № 6-2759цс15 Верховний Суд України зазначив, що при розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", Законом України "Про виконавче провадження".

Таким чином, оскільки спірні правовідносини виникли у зв`язку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

В даному випадку відсутні цивільно-правові відносини між позивачем та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, як суб`єктом владних повноважень, відсутнє цивільно-правове правопорушення зі сторони відповідача, що мало б складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами, що належать позивачеві), що спричинило збитки, вини особи, яка заподіює шкоду, та причинно-наслідкового зв`язку між двома елементами.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 08 листопада 2016 року.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Смілянець Е. С. Сушко О.О.