Справа № 739/1730/16-а
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/1730/16-а
Провадження № 2-а/739/81/16
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" листопада 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №22 від 18 жовтня 2016 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що вказаною постановою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за самостійне будівництво тимчасової споруди і відповідно порушення благоустрою. Зазначає, що вказану споруду вона на прибудинковій території біля будинку, якому знаходиться належна їй квартира, не будувала. Ця споруда була збудована підприємством Новгород-Сіверська ЖЕК у 1989 році на балансі якої й перебував їхній багатоквартирний будинок. Також зазначає, що в оскаржуваній постанові не вказано які саме державні стандарти, норми і правила у сфері благоустрою населених пунктів, правила благоустрою територій населених пунктів нею було порушено і коли дане порушення вчинено. Викладене в свою чергу, на думку позивачки, свідчить про незаконність оскаржуваної постанови.

Представником відповідача на позов подано заперечення з яких вбачається, що позовні вимоги ним не визнаються оскільки в ході проведення перевірки за зверненням гр. ОСОБА_4 було виявлено порушення правил благоустрою населеного пункту, а саме самовільне встановлення тимчасових споруд (сараю) та паркану по вул. Губернська, 36 м. Новгороді-Сіверському, що є порушенням п. 13.2.4 «Правил благоустрою території насалених пунктів Новгород-Сіверської міської ради». Також було встановлено, що вказаний вище паркан був збудований позивачкою, якій належить і вищевказаний сарай. Позивачка від надання будь-яких пояснень відмовилася. За результатами проведеної перевірки відносно позивачки було складено протокол про вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП України, а 18 жовтня 2016 року винесено оспорювану постанову якою позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Позивачка у судовому засіданні свій позов підтримала і просила його задовольнити повністю з підстав, наведених у позовній заяві та пояснила, що проживає у квартирі, розташованій в будинку №36 по вул. Губернська в м. Новгороді-Сіверському з 1973 року. Приблизно у 1989 році на прибудинковій території біля вказаного будинку Новгород-Сіверською ЖЕК було збудовано сарай, яким користувалися жителі будинку для зберігання дров, вона ж цього сараю не будувала. Також з дозволу міської ради на прибудинковій території було встановлено паркан з металевої сітки. Відповідно вона жодних порушень правил благоустрою не допускала і постанову про накладення на неї стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП України вважає незаконною.

Представник позивачки позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з підстав вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні висловився проти задоволення позову з підстав, наведених у запереченнях, при цьому визнав, що в ході перевірки не було встановлено ким і коли збудовано вказаний вище сарай та паркан оскільки позивачка та мешканці її будинку відмовилися надавати з цього приводу пояснення, але з пояснень інших осіб вбачалося, що будівинцтво здійснено позивачкою.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 дала показання про те, що вона проживає в одному будинку з позивачкою, де їй належить квартира, яку вона придбала у 2003 році. На час придбання квартири на прибудинковій території вже був збудований сарай у звязку з будівництвом якого проводилася перевірка та накладено стягнення на позивачку. Даний сарай свого часу був збудований Новгород-Сіверською ЖЕК для зберігання жителями будинку дров, відповідно позивачка його не будувала.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 дав показання про те, що він з 1996 року проживає в одному будинку з позивачкою. На час вселення до будинку на прибудинковій території вже був збудований сарай у звязку з будівництвом якого на позивачку було накладено адміністративне стягнення. Хто збудував цей сарай йому не відомо.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника та представника відповідача, допитавши свідків і дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, за заявою гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 інспектором з благоустрою Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області ОСОБА_8 було проведено перевірку додержання позивачкою вимог благоустрою населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Губернська, 36. В ході даної перевірки інспектор з благоустрою дійшов висновку про самовільне будівництво на землях комунальної власності тимчасової споруди (сараю) і паркану. За результатами проведеної перевірки позивачці винесено припис №11 від 11 серпня 2016 року про усунення виявлених порушень у 30-ти денний строк шляхом демонтажу тимчасової споруди та паркану (а.с. 11-14).

04 жовтня 2016 року інспектором з благоустрою міської ради здійснено перевірку виконання вимог припису №11 від 11 серпня 2016 року та встановлено, що вказаний припис не виконано, що є порушенням п.п. 13.3.1, 13.2.3, 13.2.4 «Правил благоустрою території населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради», у звязку з чим відносно позивачки складено протокол про адміністративне правопорушення №14 за ознаками статті 152 КУпАП України (а.с.15).

За результатами розгляду вказаного протоколу адміністративною комісією при виконавчому комітеті Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області 18 жовтня 2016 року винесено оспорювану постанову про накладення адміністративного стягнення №22, якою позивачку визнано винною у самостійному будівництві тимчасових споруд і тим самим порушенні благоустрою міста. дії позивачки кваліфіковано за статтею 152 КУпАП України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 2).

Статтею 152 КУпАП України передбачено відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

За змістом наведеного законодавчого положення особа може бути притягнута до відповідальності за статтею 152 КУпАП України у випадку якщо нею допущено порушення відповідних державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів чи правил благоустрою населених пунктів.

Як вбачається, згідно протоколу про адміністративне правопорушення вина позивачки полягає у невиконанні припису №11 на демонтаж самовільно збудованих тимчасових споруд (сараю) і паркану, при цьому адміністративне стягнення накладено на неї за будівництво вказаних тимчасових споруд. Це в свою чергу свідчить, що виклад у протоколі про адміністравне правопорушення обставин правопорушення не відповідає тим обставинам, які були встановлені в ході розгляду даного протоколу і відображені в оскаржувані постанові про накладення адміністративного правопорушення.

З пояснень позивачки вбачається, що тимчасова споруда (сарай) була споруджена балансоутримувачем будинку , в якому вона проживає, розташованого по вул. Губернська, 36 в м. Новгороді-Сіверському, Новгород-Сіверською ЖЕК у 1989 році, що підтвердила своїми показаннями допитана в якості свідка жителька вказаного будинку ОСОБА_5 Свідок ОСОБА_6 підтвердив, що на момент його вселення до будинку, розташованого за вказаною вище адресою, вже була збудована зазначена тимчасова споруда (сарай), яка використовувалася мешканцями їхнього будинку для зберігання дров. З приводу паркану, зведеного на прибудинковій земельній ділянці, позивачка пояснила, що він був збудований з дозволу Новгород-Сіверської міської ради.

Водночас представник відповідача у судовому засіданні визнав, що адміністративною комісією не було встановлено ким саме та коли було збудовано вказану вище тимчасову споруду (сарай) та паркан і жодних доказів того, що вказане будівництво здійснено позивачкою ним суду надано не було. Докази цього в матеріалах справи теж відсутні. Також відсутні будь-які відомості й про час здійснення будівництва останніх.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Викладене вище в сукупності свідчить про недоведеність відповідачем факту здійснення позивачкою будівиництва тимчасових споруд і відповідно вказує на необгрунтованість висновків про вчинення нею правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП України.

Також суд бере до уваги, що відповідно до частини першої статті 38 КУпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення, яке ставиться в вину позивачці, було виявлено в ході проведення перевірки і відображене в приписі №11 від 11 серпня 2016 року. Відповідно особа, яка вчинила дане правопорушення, могла бути притягнута до адміністративної відповідальності не пізніше як через два місяці з дня виявлення правопорушення, оскільки воно не підвідомче суду (судді). Оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення №22 була винесена 18 жовтня 2016 року, тобто поза межами визначеного законом двомісячного строку накладення адміністративного стягнення, що в свою чергу також свідчить про незаконність даної постанови, оскільки навіть у разі доведеності вини позивачки у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення на час її розгляду адміністративною комісією підлягала закриттю на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП України, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушеня строків, передбачених статтею 38 КУпАП України.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини, беручи до уваги положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України відповідно до яких у разі задоволення позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, суд приходить до висновку, що притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за діяння, передбачене статтею 152 КУпАП України є протиправним. Тому постанову про накладення адміністративного стягнення №22 від 18 жовтня 2016 року, якою на позивачку визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. слід визнати протиправною і скасувати. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 38, 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, статтями 11, 18, 71, 158 - 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області №22 від 18 жовтня 2016 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчинення правопорушення, передбаченого статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень - визнати протиправною та скасувати.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання постановою законної сили за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі застосування частини третьої статті 160 КАС України або винесення постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.В. Чепурко

Постанова в повному обсязі складена 04 листопада 2016 року.