Справа № 2-а-179/10
Суддя: Орел А. С.
Дата ухвалення: 2010-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Славутицький міський суд Київської області
ПОСТАНОВА

іменем України

справа № 2-а-179/10/1023

16 вересня 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла А.С., при секретарі Мазепі Т.В., за відсутності сторін, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ВДАІ УМВС України в Чернігівській області, третя особа - старший інспектор ДПС Чернігівського ВДАІ лейтенант міліції ОСОБА_2, про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

У червні 2010 року до суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом з вимогами визнати неправомірною та скасувати постанову СВ № 101549 по справі про адміністративне правопорушення.

Неправомірність постанови позивач мотивувала тим, що рухалася з дозволеною швидкістю, а швидкість на приладі могла належати іншому автомобілю, який рухався попереду чи позаду. Крім того, інспектор тримав прилад у руці, що робить можливим рух рукою вперед. Не було надано документів на підтвердження своєчасної метрологічної повірки приладу. Доказів перевищення нею швидкості руху немає. Дорожні роботи на ділянці дороги не проводились.

У судове засідання позивач не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач свого представника у судове засіданні не направив без повідомлення причин, що не є перешкодою для розгляду справи за його відсутності.

Третя особа у судове засідання не з'явилася без повідомлення причин, що не є перешкодою для розгляду справи.

Перевіривши матеріали спірної справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що позов є необгрунтованим і задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що постановою старшого інспектора ДПС Чернігівського ВДАІ лейтенанта міліції ОСОБА_2 серії СВ № 101549 від 11 червня 2010 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 260 гривень за правопорушення, передбачене ч. І ст. 122 КУпАП, яке виразилось у тому, що вона, керуючи автомобілем в с. Павлівка Чернігівського району в зоні дії дорожнього знаку 3.29. «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год», дорожнього знаку 1.14. «Викид каміння» та дорожнього знаку 1.37. «Дорожні роботи» рухалася зі швидкістю 74 км/год, перевищила швидкість на 34 км/год, яка вимірювалась приладом «Сокіл» № 0205624, чим порушено п. 12.10. ПДР України.

Відповідно до п. 12.9. б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену у пунктах 12.4-12.7., на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 (див. додаток 1).

Згідно п. 12.10 ПДР додаткові обмеження швидкості руху можуть бути встановлені виключно у разі проведення дорожніх робіт разом з попереджувальним знаком 1.37.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як видно зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення позивач, керуючи автомобілем в с. Павлівка Чернігівського району, перевищила швидкість на 34 км/год. В зоні дії дорожнього знаку 3.29. «Обмеження максимальної швидкості руху 40 км/год», дорожнього знаку 1.14. «Викид каміння» та дорожнього знаку 1.37. «Дорожні роботи» рухалася зі швидкістю 74 км/год, яка вимірювалась приладом «Сокіл» № 0205624, чим порушено п. 12.10. ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом по справі про адміністративне правопорушення, оскільки він містить фактичні дані, які підтверджують наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Складений протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та додатку 5 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 р. № 77, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2009 р. за № 374/16390, складений посадовою особою в межах повноважень, передбачених ст. 255 цього Кодексу, містить фактичні дані, які підтверджують перевищення позивачем більш як на 20 км/год встановленого обмеження швидкості руху і є належним доказом по справі про адміністративне правопорушення.

Правомірність застосування спеціального технічного засобу, призначеного для дистанційного вимірювання швидкості руху підтверджена свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № 22-2/1021019, чинним до 25 березня 2011 року, на дистанційний вимірювач швидкості «Сокол МС» № 0205624, власником якого є ВДАІ УМВС України в Чернігівській області, копія якого долучена до справи про адміністративне правопорушення.

При ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення на місці його складення позивач не заперечувала його змісту, що видно з її пояснення у цьому протоколі.

Постанова відповідає ст. 283 цього Кодексу, винесена посадовою особою відповідно до повноважень, передбачених ст. 222 цього Кодексу, стягнення накладено у межах санкції частини першої статті 122 цього Кодексу за відсутності обставин, які відповідно до ст. 247 та ст. 17 цього Кодексу виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення та адміністративну відповідальність, з дотриманням положень ст. 33 цього Кодексу щодо врахування характеру правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, за відсутності обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, на які посилається позивач, не грунтуються на доказах, є припущенням і не спростовують проколу про адміністративне правопорушення.

Позивач не надала суду жодного доказу, який би спростовував протокол про адміністративне правопорушення, тобто не довів обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Оскільки спірна постанова відповідає вимогам закону і прийнята в межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, то підстав для визнання її неправомірною та скасування немає.

Керуючись ст. 160-163, 171-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Постанова не може бути оскаржена, є остаточною і набирає законної сили в момент винесення.

Суддя Орел А.С.