Справа № 810/3574/16
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

07 листопада 2016 року Справа № 810/3574/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуБілоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області
доОСОБА_1
простягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Білоцерківська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу у розмірі 59313 грн. 82 коп.

Відповідно до приписів статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Цією ж статтею встановлено, що для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог.

Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Так, згідно з приписами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Таким чином, право на вчинення контролюючим органом дій щодо стягнення з платника податків податкового боргу (у тому числі право на звернення до суду), виникає у територіального органу доходів і зборів на наступний день після спливу 60 денного строку з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При цьому відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України порядок надсилання (вручення) платнику податків податкової вимоги є аналогічним порядку надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У свою чергу в силу приписів пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Аналогічні положення містяться в пункті 4.6 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576, відповідно до якого податкова вимога вважається надісланою (врученою) фізичній особі, якщо її вручено особисто такій фізичній особі або її законному представникові чи надіслано листом на адресу за її місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження з повідомленням про вручення.

Пунктом 4.7 цього Порядку передбачено, що дата надсилання (вручення) проставляється на корінці податкової вимоги: посадовою особою платника податків - юридичної особи (фізичною особою - платником податків) або її законним представником - у разі вручення податкової вимоги під розписку; працівником структурного підрозділу, до функцій якого належать приймання, реєстрація та обробка вхідної і вихідної кореспонденції, у разі надіслання листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до корінця податкової вимоги.

Аналізуючи вказані норми у сукупності, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами на підтвердження направлення (вручення) платнику податків податкової вимоги є: корінець податкової вимоги з підписом фізичної особи або її законного представника із зазначенням дати отримання; поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення з підписом уповноваженої особи платника із зазначенням дати отримання; поштове повідомлення про вручення рекомендованого відправлення, що повернулось відправнику із відміткою поштового відділення про причини невручення.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, доказів надсилання (вручення) відповідачу податкової вимоги від 20.07.2016 № 1217-17/227, що виставлена органом доходів і зборів на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, контролюючим органом не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що докази вручення ОСОБА_1 податкової вимоги від 20.07.2016 № 1217-17/227 відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу подано Білоцерківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Київській області передчасно.

Аналогічна правова позиція висвітлена Вищим адміністративним судом України, зокрема, в ухвалі від 31.10.2013 в адміністративній справі № 2а-5067/11/1370.

Пунктом 7 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, подано суб'єктом владних повноважень до закінчення строку, передбаченого частиною п'ятою статті 99 цього Кодексу.

З огляду на викладене, зважаючи на приписи пункту 7 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про повернення позивачу позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до приписів частини шостої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 99, 107, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Білоцерківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - повернути позивачу з усіма доданими до неї матеріалами.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Харченко С.В.