Справа № 216/3869/16-а
Суддя: Кузнецов Р. О.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер (справа №) 216/3869/16-а
Номер провадження у суді 2-а/216/90/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Павленко О.О.,

представника відповідача Шелест Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певну дію, -

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Управління ПФУ в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо припинення з 01.06.2015 року виплати пенсії за віком; зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року.

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач зазначила, що з 28.02.2011 року отримує пенсію та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. До 01 квітня2015 року вона отримувала пенсію за віком, а з 01 квітня 2015 року виплата пенсії була припинена на підставі ЗУ № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», оскільки вона продовжує працювати на посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, яка дає право на призначення їй щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». 12 лютого 2016 року вона звернулась до УПФ з проханням поновити їй з 01.06.2015 року виплати пенсії за віком. 15 лютого 2016 року листом № С 18-16 УПФ їй відмовлено у задоволенні заяви з посиланням на Закон України № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідно до норм якого у період з 01.04.2015 по 31.12.2015, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених… ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», призначені відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Отже, позивач вважає таку відмову УПФ безпідставною, а рішення - незаконним, виходячи з наступного. Згідно з положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» в редакції Закону України № 213-VIII, який набрав чинності з 01.04.2015, тимчасово у період з 01.04.2015 по 31.12.2015 особи, на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених….Законом України «Про судоустрій і статус суддів» пенсії, призначені відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не виплачуються. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Закону № 213- VIII порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, встановлений цим законом поширюється на пенсіонерів незалежно від часу призначення пенсій. Станом на 01.04.2015 посада судді, на якій працює позивач, дійсно давала їй право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» або Закону України «Про державну службу», тобто існували обставини, з якими Закон України № 213-VIII пов'язував припинення виплати їй пенсії. Разом із тим, відповідно до п. 5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України № 213-VIII, у разі не прийняття до 01 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми, щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії або щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»….До 01.06.2015 відповідний Закон України, вказаний у п.5 розділу ІІІ Прикінцевих положень Закону України №213-VIII, щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах прийнятий не був. За таких обставин, з 01.06.2015 втратили чинність норми Законів, якими було передбачено право певного кола осіб, зокрема суддів, на призначення так званих спеціальних пенсій, а тому неможливо вважати, що вона з вказаної дати працює на посаді, яка дає право на призначення щомісячного грошового утримання, або право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Отже, з 01 червня 2015 року відпали обставини, які в силу абзацу 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перешкоджали б отримувати пенсію за віком. З огляду на вказане, вважає, що з 01.06.2015p. виплата пенсій призначеної їй відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню, у зв'язку з відсутністю у абзаці 2 ч. 1 ст. 47 вказаного Закону підстав для її не виплати. При цьому зауважила, що поновити її права та інтереси іншим шляхом, ніж відновлення виплати цієї пенсії, неможливо. Враховуючи вищенаведене, вважає, що УПФ своїми діями порушило її право на соціальний захист, відмовивши у поновленні виплати пенсії за віком, починаючи з 01 червня 2015 року. Так, викладене в листі УПФ, не ґрунтується на правових підставах та суперечить вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з якою органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

27 вересня 2016 року винесено розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, у зв'язку зі звільненням судді Черкасенко Т.Г. Відповідно до протоколу від 27 вересня 2016 року цивільну справу № 216/3869/16-а було розподілено судді Кузнецову Роману Олександровичу.

Ухвалою від 03 листопада 2016 року замінено у справі відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на правонаступника - Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України.

В судове засідання позивач не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.4).

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала та просила відмовити в їх задоволенні зазначивши наступне. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Криворізькому центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з 28.11.2010. Пенсія призначена за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Стосовно припинення виплати пенсії, зазначила наступне, що з 01 квітня 2015 року відбулися зміни в пенсійному законодавстві. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року до ст. 47 виплата пенсії Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» внесено зміни, а саме: «Тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015: у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього закону, не виплачуються. Дійсно, в п.5 Прикінцевих положень Закону було передбачено, що «у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII внесено зміни до ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та продовжено обмеження виплати пенсій, а саме: тимчасово у період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та ІІ групи, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» пенсії (щомісячне грошове утримання) не виплачується. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього закону поновлюється. В прикінцевих положеннях Закону № 911-VIII від 24.12.2015 не обумовлено окремих умов щодо спеціальних Законів. У зв'язку з тим, що позивач працює на посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської та на виконання вимог чинного законодавства, виплата пенсії була припинена з 01.04.2015 року та по сьогоднішній день не виплачується на підставі Закону № 911-VIII від 24.12.2015 pоку. Додатково зазначила, що прикінцеві положення Закону України №213-VIII не містять приписів щодо відновлення виплати пенсії як такої й у тому числі, призначеної на підставі Закону України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» та інших спеціальних Законів, такої ж позиції дотримується Вищий адміністративний суд України (постанова ВАСУ від 25.02.2016 № К/800/40894/15, ухвала ВАСУ від 19.05.2016 № К/800/52480/15). Також вказала, що Пенсійний Фонд є виконавчим органом і здійснює свою діяльність відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 Положення про Пенсійний фонд України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню. П.2 вказаного Положення передбачає, що Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (а.с.16-18).

Суд, враховуючи позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Наявними по справі доказами встановлено, що також не заперечувалось відповідачем, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Криворізькому центральному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, якій з 28.11.2010 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с.6 зворотній бік, 19-21).

30.03.2016 року Управління ПФУ в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області реорганізовано шляхом злиття в Криворізьке центральне об'єднане управління ПФУ Дніпропетровської області, яке є його універсальним правонаступником.

Крім того, судом встановлено, що на час звернення з адміністративним позовом позивач працювала на посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області.

З 01 квітня 2015 року виплату ОСОБА_2 пенсії за віком припинено на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIIІ.

В лютому 2016 року позивач звернулась до відповідача з проханням поновити з 01 червня 2015 року виплати її пенсії за віком.

Однак, відповідно до відповіді УПФУ в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № С 18-16 від 15.02.2016 року в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 відмовлено з посиланням на те, що відповідно до ч.1 ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VII, тимчасово, в період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам, які працюють на посадах та на умовах, передбачених, у тому числі, Законом України «Про судоустрій та статус суддів», призначені пенсії та довічне грошове утримання не виплачуються.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Пенсійне забезпечення громадян України, в тому числі порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

У рішенні Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року №4-рп/2007, у справі про гарантії незалежності суддів, а також у низці інших попередніх рішень, зокрема від 24 червня 1999 року №6-рп/99 (справа про фінансування судів), від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій), від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про незалежність суддів як складову їхнього статусу), від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004 (справа про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій),від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання), наголошується, що ч.3 ст.22 Конституції України установлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Так, Конституційний Суд України в п. 7 Рішення від 01 грудня 2004 року №20-рп/2004 акцентує увагу на тому, що норми про матеріальне і побутове забезпечення суддів, їх соціальний захист, встановлені Законом України «Про судоустрій та статус суддів», не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації. Надання суддям передбачених законом пільг, компенсацій і гарантій не може ставитися у залежність від грошових доходів суддів та від бюджетного фінансування, у зв'язку з чим при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Частиною 1 статті 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і Законами України. Складовою цих гарантій відповідно до ч.1 ст.130 Конституції України є обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови функціонування судів і діяльності суддів.

Гарантії незалежності суддів встановлено у статтях 48, 52 розділу III, статті 117 розділу VII, розділах IX, X Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 2453 в редакції Закону № 192, зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів.

Отже, особливий порядок фінансування судів і діяльності суддів є однією з конституційних гарантій їх незалежності і спрямований на забезпечення належних умов для здійснення незалежного правосуддя.

02.03.2015 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213 -VIII від 02.03.2015 року, який набрав чинності з 01.04.2015 року. Вказаним Законом (п.п.2 п.12 розділу 1) внесено зміни до ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно яких тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Разом з тим, пунктом 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Оскільки вказаний у пункті 5 розділу III «Прикінцеві положення» зазначеного Закону №213-VІІІ закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими Законами не призначаються.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що правові підстави для припинення позивачеві виплат призначеної їй пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перестали існувати, а тому з 01.06.2015 року пенсія повинна виплачуватися позивачеві відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічну правову позицію було також підтримано Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2016.

Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення: частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIІІ; абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п'ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIІІ, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року № 911-VIІІ; пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIІІ в частині скасування з 01 червня 2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Належних доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем суду надано не було.

Таким чином, наведені відповідачем заперечення по суті даного позову суд вважає немотивованими, не обґрунтованими жодними доказами, а відмову у поновленні виплати пенсії розцінює як неправомірне припинення ним виплати позивачеві пенсії.

З огляду на викладене, суд вважає, що виплата пенсії, призначеної позивачеві відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом визнання неправомірними дій відповідача відносно відмови у виплаті позивачеві пенсії з 01.06.2015 року із зобов'язанням відновити виплату вказаної пенсії, призначеної ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року.

Вирішуючи питання стосовно виконання ухваленого судового рішення, керуючись вимогами п.1 ч.2 ст.256 КАС України, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання постанову суду в частині присудження сум не виплаченої ОСОБА_2 пенсії за віком з Державного бюджету України в межах суми виплат за 1 (один) місяць з огляду на не заявлення позивачем вимог щодо стягнення суми боргу присудженої пенсії та не встановлення конкретного розміру таких сум.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9-11, 71, 86, 94, 159-163, 186, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати дії Криворізького центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, щодо відмови у виплаті ОСОБА_2 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.06.2015 року - протиправними.

Зобов'язати Криворізьке центральне об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області відновити виплату ОСОБА_2 пенсії за віком, призначеної їй відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 червня 2015 року до дати звільнення з посади судді.

Допустити до негайного виконання стягнення на користь ОСОБА_2 пенсії за віком в межах суми щомісячних виплат за 1 (один) місяць.

Повний текст постанови складений та підписаний 04 листопада 2016 року.

Постанову може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Р.О. Кузнецов