Справа № 2а/0570/4609/2012(СНДО/808/40/14)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2016 рокусправа № 2а/0570/4609/2012(СНДО/808/40/14)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового засідання: Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, Східної митниці Міністерства доходів і зборів України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Східної митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання неправомірними дій, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східної митниці про визнання неправомірними дій, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року адміністративний позов задовольнити частково. Скасовано наказ Східної митниці № 285-к від 26.03.2012 Про звільнення в частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного інспектора відділу оперативного реагування та проведення спеціальних заходів № 2 служби митної варти. Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інспектора відділу оперативного реагування та проведення спеціальних заходів № 2 служби митної варти. Стягнуто з Східної митниці Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 51235 грн. 05 коп. (пятдесят одна тисяча двісті тридцять пять гривень пять копійок). В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Апеляційну скаргу Східної митниці Міністерства доходів і зборів України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду 02 липня 2015 року по справі № 2а/0570/4609/2012 задоволено. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року по справі № 2а/0570/4609/2012 скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Східної митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання неправомірними дій, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 липня 2016 року касаційну скаргу позивача задоволено частково. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач та відповідач, подали апеляційні скарги, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року скасувати та прийняти нове рішення.

Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, що позивач працював на різних посадах в митних органах України з 22.10.1996 року по 26.03.2012 року має спеціальне звання - радника митної служби України другого рангу, остання займана посада - головний інспектор відділу оперативного реагування і проведення спеціальних заходів відділу митної варти Східної митниці, що підтверджується трудовою книжкою та особовою карткою позивача.

Позивач має повну вищу освіту за спеціальністю - правознавство, кваліфікація - юрист, що підтверджується дипломом Академії митної служби України.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Відповідно до Довідки №189 від 13.01.2012р., позивач має на утриманні ОСОБА_2, котрий має статус інваліда 2 групи загального захворювання.

Наказом відповідача від 26.03.2012р. №285-к, звільнено з займаної посади 26.03.2012р. відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку з скороченням штатної чисельності, ОСОБА_1 - головного інспектор відділу оперативного реагування та проведення спеціальних заходів №2 служби митної варти.

Позивач не погодився із вказаним рішенням відповідача та звернувся до суду.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при прийняття оскаржуваного наказу не дотримано порядку звільнення позивача на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, а тому такий наказ є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та зважає на наступні обставини.

Згідно із п. 1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

В силу ч.2 ст.40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 вказаної статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Частиною 1 ст.49-2 КЗпП України, передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, продовжується у наведеній нормі, працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно (ч.3 ст. 49-2 КЗпП України).

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.92р. " Про практику розгляду судами трудових спорів (далі постанова № 9) містяться розяснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Встановлено, що позивачу не було запропоновано під час звільнення будь-яких вакантних посад.

Крім того, вимоги позивача в частині стягнення з Східної митниці Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 27.03.2012 по дату винесення рішення суд зазначає, що згідно статті 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Позивачем не було надано до суду документів на підтвердження вини органу, що розглядав трудовий спір, що призвело до розгляду заяви про поновлення на роботі більше одного року, а тому позовні вимог стосовно стягнення з Східної митниці Міністерства доходів і зборів України на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід задовольнити в частині її стягнення в межах одного року.

Враховуючи наведені обставини в сукупності колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо протиправності та необхідності скасування спірного рішення відповідача.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 та статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, Східної митниці Міністерства доходів і зборів України -залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02.07.2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: В.Ю. Поплавський

Суддя: Д.В. Чепурнов