Справа № 642/5385/16-а
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2016-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/5385/16-а
Провадження № 2-а/642/209/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2016 Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Гримайло А.М., при секретарі Алімурадової Т.Я., розглянувши в письмовому провадженні у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 4 батальйону патрульної поліції УПП в м.Харкові лейтенанта поліції Пісклової Наталії Василівни, третя особа: Уповноважений ВРУ з прав людини про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд -

В С Т А Н О В И В :

26.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 6 роти 4 батальйону патрульної поліції УПП в м.Харкові лейтенанта поліції Пісклової Наталії Василівни, третя особа: Уповноважений ВРУ з прав людини про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДР №128326 від 07.08.2016 року, складену за ч.1 ст. 122 КУпАП про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 07.08.2016 року інспектором роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Харкові, лейтенантом поліції Піскловою Наталією Василівною було винесено постанову серія ДР №128326 від 07 серпня 2016 року та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Відповідно до постанови нібито ОСОБА_1 07.08.2016 року 04 год. 30 хв. "в м.Харкові, Мороховецька наб., керував ТЗ не дотримався вимог дорожнього знаку 4.2. "рух ліворуч", а сам здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4. г ПДР."

Зазначені дії інспектора позивач вважає протиправними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач та його представник не з'явився. Представник позвича надав через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу без його участі та задовольнити в повному обсязі позовні вимоги.

Відповідач - інспектор 6 роти 4 батальйону патрульної поліції УПП в м.Харкові лейтенанта поліції Пісклова Наталія Василівна в судове засідання не з'явилася, повідомлена судом належним чином, про причини неявки суду повідомила.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши заяву слухати справу без їх участі.

У зв'язку з тим, що особи які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд, відповідно до ст.122 ч.4 КАСУ, розглянув в порядку письмового провадження матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 серпня 2016 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором патрульної служби поліції роти №6 батальйону №4 УПП у м. Харкова Пісковою Н.В. було винесено постанову серії ДР № 128326 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та із визначенням адмінстягнення у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст. 122 КУАП у розмірі 255 грн.

При цьому, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 07.08.2016 року 04 год. 30 хв. "в м.Харкові, Мороховецька наб., керував ТЗ не дотримався вимог дорожнього знаку 4.2. "рух ліворуч", а сам здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4. г ПДР."

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суду не надано доказів скоєння позивачем правопорушення, відображеного у постанові від 07.08.2016 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Судом встановлено, що позивача було зупинено інспектором поліції, а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, а за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Під час судового розгляду відповідач, будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій суду не надав.

Крім того, за змістом рішення Конституційного суду України у справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 року розтлумачено неухильне дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про вчинення адмінправопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хото притягається до адміністративної відповідальності. Випадки скороченого розгляду справи можливе лише у разі фіксації адмінправопорушення на місці, а в інших випадках таких розгляд справ не визначений законом та призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.257, 268, 277-280 КУпАП. Також, зазначено, що словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, вказує на місцезнаходження органу, у повноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст.258 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що протокол не складається, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 заперечував щодо порушення вимог ПДР України під час зупинки та складання постанови, а доказів на спростування зазначеного відповідачем до суду не надано.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства щодо неможливості скороченого розгляду справ вказаної категорії, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити частково та визнати неправомірними дії інспектора при складанні постанови, а постанову у справі про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2016 року в частині притягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Суд відмовляє у вимозі про закриття провадження у справі, оскільки відповідно до ч.3 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про накладення адміністративних стягнень, а тому прийняття рішення щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення може лише орган чи повноважена особа, яка вирішує питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

З врахуванням встановлених обставин у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України від 08 квітня 2015 року N 3-рп/2015 суд вважає за необхідне зазначити про оскарження вказаного судового рішення в загальному порядку, визначеному КАС України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251,258, 283,284, 293 КУПАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 6 роти 4 батальйону патрульної поліції УПП в м.Харкові лейтенанта поліції Пісклової Наталії Василівни, третя особа: Уповноважений ВРУ з прав людини про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати дії інспектора роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Харкові, лейтенанта поліції Пісклової Наталії Василівни при винесенні постанови серія ДР №128326 від 07 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №6 батальйону №4 Управління патрульної поліції у м.Харкові серія ДР №128326 від 07 серпня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді 255 грн. штрафу.

В частині позовних вимог, про закриття провадження по справі - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.М.Гримайло