Справа № 585/1349/16-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 жовтня 2016 року м. Київ К/800/27127/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області , третя особа - Відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області в про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії та зобов'язано Відділ містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області видати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження на будівництво складу-магазину з продажу автозапчастин на земельній ділянці площею 0,0071 га в АДРЕСА_1, цільове призначення: 03.07. для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеяційної інстанції виходив з того, що цільове призначення земельної ділянки, переданої в оренду ОСОБА_1 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, категорія земель: землі житлової та громадської забудови. Окрім того, фактично, позивач має намір перебудувати приміщення, яке вже існує, що відповідає намірам забудови затвердженій містобудівній документації.

У касаційній скарзі Відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є власником нежитлового приміщення у АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці, яку орендує на підставі договору оренди землі.

Позивач звернулась до Відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області із заявою щодо видачі містобудівних умов та обмежень на будівництво складу-магазину з продажу автозапчастин на земельній ділянці по АДРЕСА_1

За результатом розгляду вказаної заяви Відділом містобудування та архітектури Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області листом від 06 січня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі містобудівних умов та обмежень на будівництво складу-магазину з продажу автозапчастин на земельній ділянці площею 0,0071 кв.м АДРЕСА_1

Вказана відмова вмотивована невідповідністю намірів забудови затвердженій містобудівній документації на місцевому рівні.

Статтею 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обумовлено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури, які при їх наданні повинні пересвідчитися у відповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. У разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, приймається рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень.

Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст (затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011року №109) обумовлено, що для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовником додаються: засвідчена в установленому порядку копія документа про право власності (користування) земельною ділянкою; ситуаційний план (схема) щодо місцезнаходження земельної ділянки (у довільній формі); викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; кадастрова довідка з містобудівного кадастру (у разі наявності); черговий кадастровий план (витяг із земельного кадастру - за умови відсутності містобудівного кадастру); фотофіксація земельної ділянки (з оточенням); містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками запланованого об'єкта будівництва.

Вказані документи у повному обсязі були подані позивачем разом із заявою про затвердження містобудівних умов.

При цьому, підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень також визначено невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Частиною 1 статті 19 ЗК України регламентовано вичерпний перелік категорій земель за їх основним цільовим призначенням відповідно до наступного переліку: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення;землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення;землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

З наведених матеріально-правових норм вбачається, що визначення категорії цільового призначення земельних ділянок усіх форм власності на території України здійснюється виключно у вищезазначених формах.

Зі змісту договору оренди земельної ділянки вбачається, що в ньому вказано категорію земельної ділянки - землі громадської забудови, цільове призначення- для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури. Суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Згідно з пунктом 3.1 ДБН А.2.2-3-2012, затвердженими наказом Мінрегіону від 03 березня 2012 року № 98, будівництвом є нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об'єктів будівництва.

Пунктом 3.10 ДБН А.2.2-3-2012 визначено, що реконструкція - це перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає удосконалення виробництва, підвищення його техніко - економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та проживання, якості послуг, зміну основних техніко - економічних показників (кількість продукції, по тужність, функціональне призначення, геометричні розміри тощо).

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивачка є власницею нежитлового приміщення в АДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці, цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування будівель торгівлі, яку ОСОБА_1 орендує на підставі договору оренди землі.

У справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» Європейський суд з прав людини постановив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосовувати для захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати так.

Так, отримавши земельну ділянку в оренду згідно з рішенням Роменської міської ради, яке не скасовано і яка виділена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що відповідає цільовому призначенню та категорії земельної ділянки. Так, будівля розташована на земельній ділянці знаходиться у приватній власності позивача, отже вона має право розпоряджатися даною будівлею шляхом будівництва (реконструкції), тобто її очікування щодо отримання містобудівних умов та обмежень були правомірними.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області , третя особа - Відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз