Справа № 755/10409/16-а
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарях Худякова Н.А., Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом у якому просить визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити йому пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 2012 року.

Вимоги мотивує тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до ІІ категорії потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідним посвідченням від 25.02.1993 року (категорія 2) серії НОМЕР_1, довідкою № 6 виданою Київським автотранспортним підприємством 13029 від 01.10.1990 року про те, що він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 02.05.1986 року по 04.05.1986 року та має право на пільги; довідкою від 07.12.1992 року № 3155, виданою Київським автотранспортним підприємством 13029 про те, що йому за роботу в населених пунктах зони відчуження у вказаний період за місцем роботи АТП-13029 згідно наказу № 181 від 30.04.1986 року було виплачено підвищену заробітну плату з урахуванням коефіцієнту кратності 2 по відомостях від 10.06.1986 року № 3165.

06 серпня 2012 року він звернувся до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та надав необхідні документи у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте відповідач листом від 24.09.2012 року за № 14951/06 відмовив у призначенні йому пенсії за віком у зв'язку з відсутністю довідки Ф-122 про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відсутності первинних документів, які б підтверджували його роботу у зоні відчуження.

Навесні 2016 року він повторно звернувся до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та додав до неї усі наявні у нього документи, а також листи КП «Автобусний парк № 7» (№ 237 від 13.03.2012) про неможливість видачі довідки форми № 122 внаслідок об'єктивних причин у зв'язку з відсутністю оригіналів первинних документів та лист КП «Київпастранс» від 17.04.2012 року у якому підтверджено, що він дійсно працював водієм автобуса в автобусному парку № 7 з 03.02.1983 року по 21.12.1987 року, але адміністрацією 33029 (нині автобусний парк № 7) у 1990 році були знищені первинні документи з основної діяльності за період з 1986 року по 1988 рік, про що складений відповідний акт від 30.01.1990 року.

Листом відповідача від 28.04.2016 року № 772/15 йому повідомлено про відсутність у нього права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" через відсутність первинних документів за час роботи у зоні відчуження.

Вважає, що відповідач необгрунтовано відмовив йому у призначенні пенсії, відповідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки його робота у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у зазначений період документально підтверджена, прийнятим відповідачем рішенням грубо порушені його конституційні права та інтереси як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбачені Конституцією та Законом України.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги та викладені у позові обставини.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.11.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 у частині заявлених вимог за період часу з 2012 р. по 01 січня 2016 р. залишено без розгляду, відповідно до положень ст. ст. 99, 100 КАС України.

Вислухавши позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

06 серпня 2012 року ОСОБА_1 звертався до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Управлінням пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва листом від 24.09.2012 року за № 14951/06 було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв'язку з відсутністю довідки Ф-122 про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та відсутності первинних документів, які б підтверджували роботу позивача у зоні відчуження (а.с. 13, 14).

Відповідно записів у трудовій книжці, ОСОБА_1 у період часу з 03.02.1983 року по 21.12.1987 року працював водієм у Київському автотранспортному підприємстві 09122, яке згідно наказу Мінавтотранспорту УРСР від 29.04.1986 року № 91 було перейменоване в Київське автотранспортне підприємство 33029 (а.с. 10, 10 зв.).

На підтвердження заявлених вимог позивач надав довідку Київського автотранспортного підприємства 13029 від 01.10.1990 року № 6 у якій зазначено про те, що ОСОБА_1 дійсно приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 02 травня по 4 травня 1986 року в м. Чорнобиль та має право на пільги, передбачені постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПР від 31.03.1990 р. № 325 (а.с. 15).

Відповідно довідки АТП-13029 від 07.12.1992 р., ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах Чорнобиль зони відчуження в період з 2 травня 1986 року по 5 травня 1986 року за наказом № 131 від 30.04.1986 року по відомостях від 10.06.1986 року № 3165 виплачена заробітна плата в сумі 51 руб. 01 коп. з урахуванням коефіцієнта 2 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7 (а.с. 16).

Статус позивача, як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 2) також підтверджений посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

Допитаний за клопотанням позивача свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що позивач працював водієм в АТП 09122, що було перейменоване на АТП 13029, у якому він (свідок) займав посаду секретаря парткому. У травні 1986 року ОСОБА_1 у складі 3 групи їздив в Чорнобиль, Прип'ять, села Чорнобильського району, тоді водіїв відправляли в Чорнобиль, де кожний водій на місці отримував рознарядку свого направлення. Він (свідок) був відповідальний за підготовку людей та проводив інструктаж як себе вести в зоні вивозу людей, тоді він позивача відмовляв від поїздки у зону через те, що той був наймолодший у групі та неодружений.

За повідомленнями КП «Київпастранс» від 17.04.2012 року та Автобусного парку № 7 КП «Київпастранс» від 13.03.2012 року підприємство не в змозі підтвердити факт участі ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та по об'єктивним причинам не має можливості видати довідку форми № 122 у зв'язку з тим, що адміністрацією АТП-33029 (нині автобусний парк № 7) у 1990 році були знищені первинні документи з основної діяльності за період з 1986 по 1988 роки, про що складено відповідний акт від 30.01.1990 року (а.с. 12, 17).

З матеріалів сформованої пенсійним фондом справи ОСОБА_1 убачається, що вдруге до відповідача позивач із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до положень ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" звертався 19.04.2016 року, на яку було надано відповідь від 04.05.2016 року за № 2616/13/Б-143 з відмовою у призначені пенсії за віком як ліквідатору аварії на ЧАЕС через ненадання нових документів та відсутність первинних документів, що підтверджують факт роботи в зоні відчуження.

Також Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві позивачу та Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації надавалася відповідь від 30.06.2016 року за № 4513/15 з повідомленням про те, що при повторному розгляді документів ОСОБА_1 відповідно заяви від 15.06.2016 року з'ясовано, що загальний страховий стаж складає 14 років 3 місяці 2 дні, через що позивач не має права на призначення пенсії відповідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" для встановлення пільг і компенсацій визначені категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: - з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; - з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", для одержання пенсій на 10 років. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

При цьому ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Судом встановлено, що станом на 17.06.2016 року загальний страховий стаж ОСОБА_1 складає 14 років 3 місяці 2 дні, тобто менше ніж визначений законом страховий стаж 15 років. З пояснень позивача, він офіційно не працевлаштований.

Враховуючи зазначене ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії відповідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" через відсутність на час розгляду справи у позивача загального страхового стажу 15 років у відповідності до вимог чинного законодавства.

У зв'язку з цим надані позивачем письмові докази та покази свідка на підтвердження обставин щодо роботи у зоні відчуження правового значення для вирішення даної справи не мають, так як позов задоволенню не підлягає через відсутність у ОСОБА_1 необхідного страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі пільгової пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Керуючись ст. ст. 2, 14, 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 2, 5, 8, 9, 90, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя