Справа № 810/1973/16
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року 810/1973/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1В.) до Вишгородської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області (далі - відповідач або Вишгородська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області), у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 30.12.2015 №.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем проведена документальна позапланова невиїзна перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманого додаткового блага ОСОБА_1, за результатами якої складений акт №1962/17-3/НОМЕР_1 від 04.12.2015 та винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення від 30.12.2015 №. Перевіркою встановлені порушення щодо не подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2014 рік, не декларування отриманої суми додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитом, на загальну суму 49 634 082,39 грн. та несплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб з отриманого доходу.

Позивач зазначає, що прийняття банком рішення про визнання суми заборгованості за кредитним договором безнадійною на думку відповідача є анулювання боргу (прощення) та вважається як отримання додаткового блага позивачем. Однак позивач вважає, що визнання заборгованості безнадійною не є анулювання (прощення) банком боргу, оскільки віднесення заборгованості до цих категорій залежить від факту припинення зобовязань між боржником і кредитором. Наголошує, що станом на сьогодні ПАТ «АКБ «Київ» проводить роботу щодо погашення заборгованості за кредитним договором №21 від 05.03.2008 за рахунок майна, переданого позивачем в іпотеку. ПАТ «АКБ «Київ» не міг приймати та не приймав рішення, щодо прощення (анулювання) та припинення зобовязань Позивача за кредитним договором №21 від 05.03.2008. Відповідно жодного доходу, у вигляді додаткового блага позивачем отримано не було.

Також позивач звертає увагу на визначення відповідачем бази оподаткування в розмірі 49 634 082,39 грн., зазначає, що при визначенні бази оподаткування не враховано курсову різницю та складову безнадійної заборгованості. Жодних розрахунків бази оподаткування, яка визначена відповідачем самостійно, не проводилась та позивачу не надавалась.

Вважає, що податкове повідомлення-рішення від 30.12.2015 № є протиправним та не законним і підлягає скасуванню.

Представник відповідача через службу діловодства суду надав письмові заперечення, в яких зазначив, що за результатами перевірки 30.12.2015 Вишгородською ОДПІ прийнято податкове повідомлення рішення №, яким фізичній особі ОСОБА_1 донараховано податок на доходи з фізичних осіб у сумі 10 546 938,01 грн., в т.ч. 8 437 550,41 грн. за основним платежем та 2 109 387,6 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Зазначає, що відповідно до отриманих від ПАТ «АКБ «Київ» документів, на підставі прийнятого вказаним банком 26.08.2014 рішення (протокол засідання Правління ПАТ «АКБ «Київ» №40) щодо визнання безнадійною та списання за рахунок сформованих резерві заборгованості за кредитним договором від 05.03.2008 №21, фізичній особі ОСОБА_1 анульовано борг у сумі 49 634 082,39 грн. При цьому, повідомленням від 28.08.2014 №08.22/1856 про визнання безнадійною та списання заборгованості, ПАТ «АКБ «Київ» звернув увагу ОСОБА_1 на необхідність неухильного виконання ним вимог абзацу «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України. Разом з тим, фізичною особою ОСОБА_1 податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік до 1 травня не подана, отримані доходи у вигляді додаткового блага не задекларовані.

Наголошує, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийняте Вишгородською ОДПІ у межах та спосіб, визначених законодавством України і підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2016 року відкрито провадження в адміністративній справі №810/1973/16 суддею Лапієм С.М та призначено справу до судового розгляду.

У звязку з тимчасовим відстороненням судді Лапій С.М. від здійснення правосуддя, 15.07.2016, в порядку ст. 15-1 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа №810/1973/16, розподілена судді Київського окружного адміністративного суду Горобцовій Я.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2016 року прийнято до провадження адміністративну справу №810/1973/16 та призначено судове засідання.

10 жовтня 2016 року від позивача через службу діловодства суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника в порядку письмового провадження.

Представник відповідача питання про розгляд справи в порядку письмового провадження поклав на розсуд суду.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

05.03.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» укладено договір про надання кредиту №21 (а.с. 22-24).

В забезпечення зобовязань за кредитним договором №21 від 05.03.2008 між ПАТ «АКБ «Київ» та позивачем укладено договір іпотеки від 28.03.2008 (посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_2 за реєстраційним №1884), згідно умов якого, позивачем передано в іпотеку банку нерухоме майно, а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами: :37:050:0076, :37:050:0152, :37:050:0054, :37:050:0059, :37:050:0049, :37:050:0153, :37:003:0065, :37:050:0514, :37:050:0074, :37:050:0154, :37:050:0014, :37:050:0023, що розташовані за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська сільська рада (а.с. 39-43).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.09.2010 у справі №2-2736 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №21 від 05.03.2008, стягнуто з позивача на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» 6 411 090 грн. та судові витрати у сумі 1 820 грн. (а.с. 44-46).

16.05.2012 Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-2736/10 від 08.02.2012 виданого Вишгородським районним судом Київської області складено Акт опису й арешту майна, а саме земельних ділянок з кадастровими номерами: :37:050:0076, :37:050:0152, :37:050:0054, :37:050:0059, :37:050:0049, :37:050:0153, :37:003:0065, :37:050:0514, :37:050:0074, :37:050:0154, :37:050:0014, :37:050:0023 (а.с.48-49)

30.07.2015 Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області направлено письмовий запит №4723/10/1.7-01-46/1440 до ПАТ «АКБ «Київ» з проханням надати копії первинних документів громадян, які отримали дохід, як додаткове благо згідно поданого ПАТ «АКБ «Київ» податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого), на користь платників податку і сум утриманого з них доходу, щодо залучення боржників до сплати податку на доходи фізичних осіб, в тому числі і стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) (а.с. 56).

20.08.2015 ПАТ «АКБ «Київ» листом №20.01/1514 у відповідь на запит від 30.07.2015 повідомив відповідача, що 26 серпня 2014 року ПАТ «АКБ «Київ» (протокол засідання Правління ПАТ «АКБ «Київ» №40) прийнято рішення щодо визнання безнадійною та списання за рахунок сформованих резервів заборгованості за кредитними договорами нижченаведених позичальників, відповідно Порядку відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затверджений постановою Правління НБУ від 01.06.2011 №172 та Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, а саме: позичальника - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), номер та дата кредитного договору №21 від 05.03.2008, на суму кредит (екв. 1 434 577,50 дол. США) 19 595 479,38 грн., відсотки (екв. 1 215 559,97 дол. США) - 16 603 829,58 грн., кредит 4 765 985,25 грн., відсотки 4 677 104,47, комісія - 2 899 888,63 грн., комісія - 1 091 795,08 грн., всього на суму - 49 634 082,39 грн. Також зазначено, що 29.08.2014 позивачу, як позичальнику, направлено повідомлення від 23.08.2014 №08.22/1856 про визнання заборгованості безнадійною та списання за рахунок сформованих резервів (а.с.57-58).

31.08.2015 Вишгородська ОДПІ ГУ ДФС у Київській області листом №634/14/10-08-017-03/952 повідомила ОСОБА_1, на підставі інформація та документальних підтверджень щодо отримання ним доходів у 2014 році у вигляді додаткового блага в сумі 49 634 082,39 грн., про необхідність виконати свій податковий обовязок та задекларувати отримані у 2014 році доході. Вказаний лист, відповідно до повідомлення про вручення №448 позивач отримав 09.09.2015 (а.с. 60-61).

10.11.2015 відповідачем видано наказ №436 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки», яким наказано провести з 23.11.2015 документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманого доходу, як додаткове благо за період 01.01.2014 по 31.12.2014. Тривалість перевірки - з 23 листопада 2015 року на 5 робочих днів (а.с. 62). Копію наказу №436 від 10.11.2015 разом з повідомленням №86/17-03 від 10.11.2015 позивач отримав 28.11.2015, відповідно до повідомлення про вручення №751 (а.с. 63).

З 23.11.2015 по 27.11.2015 Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області проводилась документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1, за результатами якої складений Акт від 04.12.2015 №1962/17-3/НОМЕР_1 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з отриманого додаткового блага фізичною особою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 (далі Акт від 04.12.2015 №1962/17-3/НОМЕР_1). Перевіркою встановлено:

- порушення п. 49.1 п. 49.2 ст. 49, п.п. 163.1 ст. 163 та п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.176.1 ст. 176 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, не подано податкову декларацію про майновий стан та доходи за 2014 рік та не задекларовано отриману суму додаткового блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором, на загальну суму 49 634 082,39 грн. та не сплачено (перераховано) до бюджету податок на доходи фізичних осіб з отриманого доходу. За результатами перевірки фізичній особі ОСОБА_1 донараховано податок на доходи фізичних осіб у сумі 8 437 550,41 грн.

Акт від 04.12.2015 №1962/17-3/НОМЕР_1 направлений позивачу 04.12.2015 рекомендованих листом №958 та отриманий, відповідно до повідомлення про вручення - 23.12.2015 (а.с. 64).

На підставі акта перевірки від 04.12.2015 №1962/17-3/НОМЕР_1 Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 30.12.2015 №, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов'язання у розмірі 10 546 938,01 грн., в т.ч. 8 437 550,41 грн. за основним платежем та 2 109 387,6 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 14).

31.12.2015 листом №7101/10/10-08-17-03/1297 від 30.12.2015 позивачу направлено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 30.12.2015 № разом з проектом розрахунку фінансових санкцій по податку на доходи фізичних осіб, отримано відповідно повідомлення про вручення №272 18.01.2016 (а.с. 68).

Не погоджуючись з діями Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області позивачем подана скарга від 18.01.2016 до ГУ ДФС України у Київської області, за результатами розгляду якої листом від 04.03.2016 №423/14/10-36-10-01-04/37 повідомлено, що повідомлення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 30.12.2015 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.16-20).

Надаючи об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного: відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п. 179.7 ст. 179 ПК України фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України, базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп. 164.1.2.164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Згідно з п.п. 14.1.47, п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, відповідно до п.п. 14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); є) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Відповідно до п.п."д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов'язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов'язаний виконати всі обов'язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Слід також відмітити, що, згідно з п.п. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються, зокрема, основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

П.п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України також зазначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання.

Отже, відсотки, нараховані боржнику внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов'язання, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 605 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як обєкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

На відміну від прощеного за кредитним договором боргу, скасована банком плата по кредиту не є доходом, отриманим як додаткове благо. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.07.2016 по справі №К/800/15996/15.

На підставі наведеного, вбачається, що комісія, нарахована за користування кредитом та пеня (неустойка) у вигляді відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання не є доходом платника податків, який виступає боржником у даних правовідносинах, в розумінні ПК України, який підлягав би оподаткуванню згідно абз. "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Згідно приписів пп.165.1.49 п.165.1 ст. 165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Суд зазначає, що анульована сума боргу за кредитним договором позивача складається з тіла кредиту, відсотків та комісії, що зумовлює настання для позивача різних правових наслідків.

У звязку з чим суд зазначає, що відповідачем, згідно висновків Акту від 04.12.2015 №1962/17-3/НОМЕР_1, невірно визначена сума не задекларованого додаткового блага, оскільки така сума складає - 24 361 464, 63 (19 595 479,38 + 4 765 985,25) грн. (а.с. 57) (тіло кредиту).

Таким чином, у фізичної особи ОСОБА_3 відсутній обовязок сплачувати до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі (49 634 082,39 24 361 464, 63) 25 272 617,76 грн. (відсотки та комісія) за ставкою 17%, що дорівнює - 4 296 345,02 грн.

Відповідно до розрахунку фінансових санкцій по податку на доходи фізичних осіб до акту перевірки фізичної особи ОСОБА_1 від 04.12.2015 №1962/17-3/НОМЕР_1 (а.с. 15) до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 25% суми нарахованого податкового зобовязання, а тому сума фінансових санкцій становить (4 296 345,02 Х 0,25) - 1 074 086,25 грн., всього донараховано (1 074 086,25 + 4 296 345,02) 5 370 431,27 грн.

На підставі викладеного, суд зазначає, що податкове повідомлення-рішення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області форми «Р» від 30.12.2015 № є незаконним та протиправним в частині збільшення суми за основним платежем - 4 296 345,02 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 074 086,25, що в сукупності становить загальну суму грошового зобовязання - 5 370 431,27 грн., а відтак - підлягає скасуванню в цій частині.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині.

Керуючись ст.ст. 69-71, 158-163, 167 КАСУ, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Вишгородської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області форми «Р» від 30.12.2015 № в частині збільшення суми грошового зобовязання ОСОБА_1 за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування за основним платежем 4 296 345,02 грн., за штрафними санкціями - 1 074 086,25 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Я.В. Горобцова