Справа № 826/24446/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Мамчура Я.С.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про скасування запису (реєстраційний номер обтяження 6461373), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка В.С., за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про скасування запису в Державному реєстрі іпотек (реєстраційний номер обтяження 6461373) про заміну умов обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, внесений 29.12.2012р. 22:24:53 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, третя особа ПАТ "Дельта Банк" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 січня 2008 року між ОСОБА_2 (позичальник) та Акціонерним комерційним банком "ТАС - Комерцбанк" укладено кредитний договір № 2706/0108/71-028 відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі 100 000,00 доларів США на строк по 25.01.2033р., а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі

25 січня 2008 року між Акціонерним комерційним банком "ТАС - Комерцбанк" та позивачем укладено іпотечний договір № 2706/0108/71-028-Z-1, яким відповідно до п. 1 договору забезпечено належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя.

Пунктом 2 Іпотечного договору на забезпечення виконання основного зобов'язання іпотекодавець передав в іпотеку іподекодержателю належне йому на праві власності майно: двокімнатна квартира, загальною площею 44,0кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

25 січня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О. В. за № 6461501 накладена заборона на нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В подальшому, між ПАТ "Сведбанк", який є правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС - Комерцбанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., відповідно до умов якого ПАТ "Сведбанк" продав (відступив) права вимоги та передав їх, а ПАТ "Дельта Банк" набув права вимоги до боржників по кредитних договорах, у тому числі по договору від 25.01.2008р. № 2706/0108/71-028.

29 грудня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком Віктором Станіславовичем, прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснено заміну іпотекодержателя з ПАТ "Сведбанк" на ПАТ "Дельта Банк", за наслідками чого, до Державного реєстру іпотек внесено відповідні зміни.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що на час прийняття оскаржуваного рішення приватний нотаріус відповідно до вимог законодавства не був наділений повноваженнями для вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації обтяження згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року.

Колегія суддів не погоджується із такими доводами суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку", чинній на момент прийняття оскаржування рішення, іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 вищезазначеного Закону, іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно статті 4 Закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

За змістом ст. 19 Закону зміни і доповнення до іпотечного договору підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідні відомості про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.. 24 Закону "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором,і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Іпотекодержатель зобов'язаний письмово у п'ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов'язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" №1952-ІУ в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення, обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону.

Частиною 1 ст.9 Закону визначено, що державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж юридичної роботи не менш як два роки. У випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Як встановлено судом першої інстанції та дана обставина підтверджується матеріалами справи, державний нотаріус 29.12.2012 року вніс зміни в державному реєстрі іпотек шляхом заміни іпотекодержателя нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3.

Вважаючи даний запис приватного нотаріуса Кондратюка В.С. протиправними, позивач просить скасувати його, мотивуючи тим, що відповідно до вищезазначеного Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном проводиться нотаріусом, який вчинив таку дію. Нотаріус провів незаконно заміну іпотекодержателя, так як іпотечний договір посвідчував приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голубнича О.В. Крім того, за змістом ст.15 даного Закону, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальних дій проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Колегія суддів не може погодитись з такими доводами позивача з наступних підстав.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на момент укладення договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року діяв у редакції від 16.03.2010 року.

Відповідно до ч.1,2,3,7,8,9 ст.16 Закону у редакції від 16.03.2010 року заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна або більша за площею його частина.

Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості їх надходження.

Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подаються документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення відповідних прав, та документ, що підтверджує оплату послуг з державної реєстрації прав та їх обтяжень

Державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви правонабувача, сторін (сторони) правочину, за яким виникло право, або уповноважених ними (нею) осіб.

Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу або посадової особи, якою встановлюється заборона на розпорядження нерухомим майном, або особи, в інтересах якої встановлюється обтяження.

Під час подання заяви про державну реєстрацію прав особи, визначені у частині сьомій цієї статті, повинні повідомити орган державної реєстрації прав про наявність встановленої законом заборони на відчуження нерухомого майна.

Отже, на час вчинення нотаріальної дії щодо посвідчення договору купівлі-продажу прав вимоги від 24.05.2012 року діяла норма Закону, яка передбачала, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі заяви органу чи посадової особи, якою встановлюється заборона на розпорядження нерухомим майном, або особи, в інтересах якої встановлюється обтяження ч.8 ст.16 Закону).

Стаття 16 Закону не містила норми, яка б зобов'язувала особу подати заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, нотаріусу, яким вчинено таку дію. Дана норма набрала чинності з 04.07.2012 року, тобто після укладення договору купівлі-продажу прав вимоги, а тому, колегія суддів вважає, що в даному випадку, дія норми ст. 16 Закону в редакції від 04.07.2012 року не може розповсюджуватись на правовідносини, які фактично виникли до набрання нею чинності.

Оскільки сам договір купівлі-продажу був укладений та посвідчений нотаріально 24.05.2012 року, то до правовідносин щодо реєстрації внесення змін до державного реєстру стосовно обтяжень необхідно застосовувати Закон України у редакції від 16.03.2010 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, визначення, яке міститься в Законі, що «заява подається до нотаріуса, яким вчинено таку дію» не можна трактувати як виключне право подання такої заяви до тієї самої особи-нотаріуса, адже нотаріус, який раніше вчиняв дану дію, на момент внесення змін може не займатись нотаріальною діяльністю, виїхати на інше місце проживання, або ж вчиняти нотаріальні дії в іншому нотаріальному окрузі

Так, відповідно до ч.1 ст.16 Закону в редакції від 16.03.2010 року заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна або більша за площею його частина.

Отже, відповідно до даної норми Закону головною умовою реєстрації прав та їх обтяжень відповідно до Закону є подання заяви до органу державної реєстрації прав, на території якого розміщений об'єкт нерухомого майна.

Майно, а саме квартира АДРЕСА_4 , знаходиться на території м. Києва.

Нотаріальні дії з приводу посвідчення договору купівлі-продажу прав вимоги від 24.05.2012 року вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., оскаржуваний запис внесено приватним нотаріусом цього ж нотаріального округу Кондратюком В.М.

Іпотечний договір від 25.01.2008 року посвідчено також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В.

Відповідно до п.5 Тимчасового порядку Державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою КМ України №410 від 31 березня 2004 року, у редакції, що діяла станом на 24.05.2010 року визначено, що державна реєстрація обтяження нерухомого майна іпотекою може здійснюватися будь-яким реєстратором.

Зазначена норма на час укладення договору купівлі-продажу права вимоги від 24.05.2012 року не була скасована та визнана неконституційною, а отже була чинною.

Відповідно до п.2 Порядку 410 у цьому Порядку наведені нижче терміни вживаються у такому значенні:

- реєстратори - державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які згідно з договорами, укладеними з адміністратором Реєстру, здійснюють державну реєстрацію іпотек, відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної на підставі повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи рішення суду, приймають запити, видають завірені витяги з Реєстру та виконують інші функції, передбачені цим Порядком;

- внесення запису до Реєстру - занесення до єдиної комп'ютерної бази даних за порядковим номером відомостей про обтяження і зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором, передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної.

Крім того, дана норма діяла і під час внесення приватним нотаріусом оскаржуваних змін.

Більш того, колегія суддів звертає увагу, що Порядок 410 ніяким чином не порушує прав та інтересів позивача, так як сам кредитний договір від 25.01.2008 року, укладений між позивачем та АКБ "ТАС-Комерцбанк", іпотечний договір від 25.01.2008 року, договір купівлі-продажу права вимоги від 25 травня 2012 року не визнані у встановленому порядку недійсним і, як свідчать матеріали справи, позика до теперішнього часу позивачем не повернута.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Прийняття рішення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснення заміни іпотекодержателя з ПАТ "Сведбанк" на ПАТ "Дельта Банк" від 28.12.2012 року, здійснено на підставі чинного законодавства України з урахуванням часу укладення договору купівлі-продажу права вимоги та з урахування Порядку 410, а тому правові підстави для визнання протиправним та скасування такого запису в Державному реєстрі іпотек відсутні.

Будь-яких порушень з боку приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка В.С. вимог чинного законодавства, які б порушували права та охоронювані законом інтереси позивача, судовою колегією в ході розгляду справи не встановлено.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України, суд апеляційної інстанції має право за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду скасувати її та прийняту нову постанову.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст постанови виготовлено 10.11.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Мамчур Я.С