Справа № 389/2418/16-а
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЄУН № 389/2418/16-а
Провадження № 2-а/389/62/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2016 року Знамянський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді Берднікової Г.В.

при секретарі Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2, в якому просить скасувати винесену відповідачем стосовно нього постанову по справі про адміністративне правопорушення від 04 липня 2016 року №141/2016-Зн.

Вимоги обґрунтував тим, що 19 вересня 2016 року від працівника виконавчої служби Знам'янського міськрайонного управління юстиції дізнався, що у виконавчій службі перебуває виконавче провадження про стягнення з нього штрафу у розмірі 6800 грн., який накладено постановою по справі про адміністративне правопорушення від 04 липня 2016 року №141/2016-Зн винесеною Головним інспектора будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 За змістом вказаної постанови, він, 04 липня 2016 року вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-42 КУпАП, оскільки не допустив посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт: «Дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою АДРЕСА_1. для проведення позапланової перевірки», чим порушив п.1 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрав України від 23 бравня 2011 року №553.

Вважає, що вищевказана постанова є незаконною, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав:

Відповідно до положень ст.30 Конституції України та ст.311 ЦК України, житло фізичної особи є недоторканим. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення в ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Норми ч.1 ст.41 Конституції України та ст.319 ЦК України дозволяють власнику володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Більш чітку норму містить ст. 320 ЦК України, яка передбачає, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 150 ЖК України встановлює можливість власника розпоряджатись будинком (частиною будинку), квартирою на власний розсуд.

15 грудня 2015 року, головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок ОСОБА_3 з залученням головного спеціаліста відділу архітектури та містобудування Управління містобудування, архітектури та житлово- комунального господарства Знам'янської міської ради ОСОБА_4, за його участі проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об'єкті будівництва квартирі АДРЕСА_2.

За результатами позапланової перевірки було складено акт від 15 грудня 2015 року №926 2015/Зн, відповідно до якого порушень вимог містобудівного законодавства не встановлено.

Підставою для проведення позапланової перевірки слугували наказ №976 від 08 вересня 2015 року та лист виконавчого комітету Знам'янської міської ради від 25 листопада 2015 року №1011-1.20/1/1.8/018.

Як вбачається з п.7 Порядку здійснення державного архітектурно- будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ від 23 травня 2011 року № 553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. При цьому, вищевказаним порядком визначено вичерпний перелік підстав для проведення позапланових перевірок.

З положень ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Жодним законодавчим актом України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції не наділено правом проводити планові, або позапланові перевірки приватного житла особи, а саме квартири №1 по вулиці Гагаріна, у місті Знам'янка, за відсутності вмотивованого рішення суду.

Станом на момент проведення перевірки, жодних рішень суду, якими б надавався доступ до його приватного житла, у тому числі відповідачу, не приймалися.

Натомість, 04 липня 2016 року, суб'єктом владних повноважень винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, за, нібито, недопущення його до проведення позапланової перевірки у моєму приватному житлу, а саме квартирі АДРЕСА_2, яка проводилася 15 червня 2016 року.

При цьому, завчасно про позапланову перевірку його повідомлено не було, копії вмотивованого рішення суду про надання Державній архітектурно-будівельній інспекції дозволу на проведення огляду квартири не надавалося. Лише зателефонував працівник інспекції архітектурно- будівельного контролю і повідомив, що він зараз перебуває біля квартири з метою проведення позапланової перевірки. Однак, він у звязку зі специфікою роботи (перебував на виїзді у селі Іванківці, де здійснював обміри земельних ділянок) не зміг відразу ж приїхати до квартири, а коли приїхав то інспектора вже не було.

Крім того, ще одним доводом незаконності постанови є те, що він «ніби то», порушив п.1 ч.4 ст.41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності».

Однак, вищевказаною нормою законодавства передбачено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

При цьому, квартира АДРЕСА_3 не відноситься до місць будівництва та об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Дана позиція у повній мірі узгоджується з положеннями ст. 152 Житлового кодексу УРСР, відповідно до яких виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

З урахуваннями того, що жодних дій спрямованих на втручання у несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування мною не здійснювалися, то у відповідача не було жодних правових підстав на проведення позапланової перевірки квартири.

Як вбачається з листа Державної архітектурно-будівельної інспекції від 22 жовтня 2013 року №40-11-5461, суб'єктами містобудування є замовники будівництва, а також юридичні особи та фізичні особи-підприємці, які виконують будівельні роботи.

Аналогічна правова позиція закріплена у листі Державної архітектурно- будівельної інспекції від 03 лютого 2014 року №40-16-403 «Щодо роз'яснення законодавства у сфері містобудування».

Він, як власник квартири, не є суб'єктом містобудування, що у свою чергу підтверджує незаконність оскаржуваної постанови.

Вказав, що відповідачем по справі ОСОБА_2 при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення, всупереч вимог ст.283 КУпАП, не встановлено наявність самого факту скоєння ним правопорушення, оскільки квартира АДРЕСА_4 не є об'єктом будівництва, а він, як власник квартири не є суб'єктом будівництва, а тому за відсутності вмотивованого рішення суду взагалі не мав права проводити будь-які огляди та обстеження, а тим більше складати якісь процесуальні документи.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розглядцу справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. При цьому, 01 листопада 2016 року ним на адресу суду було надіслано клопотання про заміну його на належного відповідача, яке ухвалою суду він 04 листопада 2016 року залишено без задоволення.

Відповідно до п.4 ст.128 КАС України, у разі неприбуття відповідача субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причину неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 04 липня 2016 року, головним інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 винесено постанову №141/2016-Зн, якою позивача - ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що власник квартири №1 по вулиці Гагаріна, 22 в місті Знамянка Кіровоградської області ОСОБА_1, не допустив посадових осіб органу державного архітектурно будівельного контролю на обєкт: «Дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: АДРЕСА_1. для проведення позапланової перевірки», чим порушив п.1 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрав України від 23 бравня 2011 року №553. Вказана постанова прийнята на підставі протоколу №129/2016-Зн про адміністративне правопорушення від 15 червня2016 року, акту №593/2016-Зн про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 15 червня 2016 року, припис №172/2016-Зн про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15 червня 2016 року.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Згідно з п.1 п.11 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право на безперешкодний доступ на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню.

Частиною 2 ст.188-42 КУпАП, за якою позивача ОСОБА_1 визнано винним, передбачається настання адміністративної відповідальності з накладенням штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю.

Об'єктивною стороною даного правопорушення є недопущення посадових осіб органів державного архітектурно - будівельного контролю на об'єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно - будівельного контролю. Об'єктом даного правопорушення, згідно ч.1 ст.4 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь - якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об'єкти інженерно - транспортної інфраструктури. Суб'єктивна сторона правопорушення виражається в формі прямого умислу, суб'єкт - фізична особа, яка досягла вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обєктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, обємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом обєктів будівництва, що визначаються відповідно до: у населених пунктах - меж населених пунктів, їх функціональних зон (сельбищної, промислової тощо), житлових районів, мікрорайонів (кварталів), приміських зон відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні; за межами населених пунктів - меж приміських зон, а також функціональних зон відповідно до містобудівної документації на регіональному рівні.

Обєктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні обєкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Субєктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

В силу ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.п.7, 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи інспекції. Підставами для проведення позапланової перевірки є, подання суб'єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об'єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність обєкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об'єкта; перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб'єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Відповідно п. 14 Порядку суб'єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; подавати документи, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно будівельного контролю.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним в ч.3 ст. 2 КАС України вимогам.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У позовній заяві позивач зазначив, що завчасно про проведення позапланової перевірки належного йому житлового приміщення інспектором його повідомлено не було, відтак на місце проведення перевірки зявитися він не зміг, оскільки перебував поза межами міста Знамянка. З цих підстав посадова особа не здійснила відповідну перевірку та склала акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на обєкти будівництва, припис та протокол. В подальшому на підставі цих документів винесла оскаржувану постанову. Про наявність вказаних документів позивач дізнався лише з повідомлення працівника державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. В той же час згідно з ч. 2 ст. 71 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не зявився, доказів на підтвердження наявності підстав призначення позапланової перевірки, своєчасного повідомлення позивача про її проведення суду не надано, як і не надано, доказів щодо того, що позивач не виконав припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, на підставі якого на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП. Таким чином правомірність рішення відповідача не доведена.

З огляду на зазначене суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,6,8 9, 10, 11, 71, 69-71, 158-163, 171-2, 251 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову №141/2016-Зн. від 04 липня 2016 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.188-42 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 6800 грн. - скасувати.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Берднікова