Справа № 331/3862/16-а(2а/331/93/2016)
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 жовтня 2016 рокусправа № 331/3862/16-а(2а/331/93/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимова Д.В.

позивача: - ОСОБА_1 дов від 19.09.2016,

ОСОБА_2 дов від 19.09.2016

відповідача: - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Адміністративної комісії при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району

на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2016 року

у справі № 331/3862/16-а(2а/331/93/2016)

за позовом ОСОБА_3

до Адміністративної комісії при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району

про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернуся до суду з позовом до Адміністративної комісії при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати дії адміністративної комісії при районні адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району при складанні постанови №11 від 10.05.2016 неправомірними; постанову №11 від 10.05.2016, винесену щодо ОСОБА_3, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях позивача складу такого правопорушення.

Позов обґрунтовано безпідставністю накладення на ОСОБА_3 штрафу на підставі ст. 152 КУпАП за порушення правил благоустрою, а саме: самовільне розміщення збірно-розбірної конструкції на прилеглій території до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1». Приміщення кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» та прилегла територія належить не позивачу, а іншій юридичній особі, діяльність позивача як фізичної особи-підприємця не має жодного відношення до даного кафе.

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2016 позов задоволено в повному обсязі.

Постанову суду мотивовано неправомірністю застосування штрафних санкцій з огляду на ненадання відповідачем суду достатніх доказів встановлення збірно-розбірної конструкції саме ОСОБА_3, що свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги, що працівниками поліції при проведені перевірки встановлена особа, яка самовільно розмістила збірно-розбірну конструкцію на прилеглій території кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого по АДРЕСА_1, свідчить про порушення ст. 152 КУпАП та Правил благоустрою території м. Запоріжжя. При цьому встановлено, що саме ОСОБА_3 як фізична особа-підприємець здійснює підприємницьку діяльність в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що зафіксовано у протоколі від 25.04.2016 № 018675. На підтвердження діяльності в кафе ОСОБА_3 особисто надані працівникам поліції відповідні документи. Крім того, позивач - ОСОБА_3 не тільки засновник ПП «ВІКАС», а і керівник даного підприємства.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином. Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи без участі представника відповідача, одночасно відповідачем подані додаткові документи на обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Представники позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечують, вважають оскаржувану постанову суду першої інстанції обґрунтованою та правомірною, наполягають на тому, що саме ПП «Вікас», а не ФОП ОСОБА_3, розмістило паркан і конструкції на прибудинковій території до будинку по АДРЕСА_1, крім того, станом на 10.05.2016 сплинув двомісячний строк накладення адміністративного стягнення, визначений ч.1 ст.38 КУпАП. Також в порушення ст.276 КУпАП справа відносно позивача розглянута адміністративною комісією при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, а не адміністративною комісією за місцем проживання позивача (Вознесенівський район м.Запоріжжя).

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, інспектором Олександрівського ВП складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 018675 від 25.04.2016, в якому зафіксовано, що 25.04.2016 о 12:00 ОСОБА_3 самовільно розмістив збірно-розбірну конструкцію на прилеглій території до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого по АДРЕСА_1, чим захаращив прилеглу до будинку територію, чим порушив п.4.5.1, п.4.3.3.6 Правил благоустрою м.Запоріжжя, затверджених рішенням Запорізької міської ради № 41 від 22.06.2011 (а. с.106).

Дані про свідків адміністративного правопорушення у протоколі відсутні.

З протоколом ОСОБА_3 не погодився, зазначивши, що майданчик створено зусиллями та за кошти мешканців будинку 59 по вул.Жуковського і членів громади м.Запоріжжя.

10.05.2016 адміністративна комісія при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, розглянувши адміністративну справу на ОСОБА_3, винесла постанову № 11, якою на підставі вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення обставин встановила порушення ОСОБА_3 ст.152 КУпАП, застосувавши до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (а. с.4).

У даній постанові місце роботи ОСОБА_3 зазначено як «ФОП «ОСОБА_3».

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи постанову №11 від 10.05.2016, відповідач виходив з того, що саме ОСОБА_3 є суб'єктом правопорушення за ст.152 КУпАП. При цьому суть виявленого правопорушення полягає в порушенні позивачем приписів п.4.3.1, п.4.3.3.6 Правил благоустрою м.Запоріжжя, затверджених рішенням Запорізької міської ради № 41 від 22.06.2011.

Згідно п.4.3 Правил благоустрою м.Запоріжжя, затверджених рішенням Запорізької міської ради № 41 від 22.06.2011 на об'єктах благоустрою юридичним особам (їх філіям, представництвам, відділенням), фізичним особам-підприємцям, а також громадянам забороняється:

пп.4.3.1- захаращувати територію міста, власні та прилеглі території будівельними, в тому числі сипучими матеріалами, конструкціями, тарою, сільськогосподарською сировиною, сміттям, побутовими- відходами, відходами виробництва, накопиченням снігу та криги тощо.

пп.4.3.36 - самовільно встановлювати металеві гаражі та інші, збірно-розбірні конструкції, укріплювати тимчасові споруди фундаментом.

Статтею 152 КУпАП встановлена відповідальність за порушення громадянами, посадовими особами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, у вигляді штрафу:

на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

на посадових осіб, громадян - суб'єктів підприємницької діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До позивача застосовано штраф у розмірі 1700 грн. - 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (100х17 грн.) як для громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.218 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, статтями 149-152 цього Кодексу, віднесено до компетенції адміністративних комісій при виконавчих органах міських рад.

За загальними правилами ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим відповідно до ч.5 ст.276 КУпАП адміністративними комісіями справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем проживання порушника.

Враховуючи місце проживання позивача як порушника за оскаржуваною постановою №11 від 10.05.2016, апеляційний суд погоджується з позивачем про недотримання відповідачем правил територіальної підвідомчості справи про адміністративні правопорушення.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови від 10.05.2016 № 11 у справі про адміністративне правопорушення колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

За визначенням ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто відповідальність у вигляді штрафу на підставі ст. 152 КУпАП може настати для громадян, посадових осіб та громадян-суб'єктів підприємницької діяльності у разі наявності їх вини у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Отже, для накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу однією з необхідних умовою є встановлення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вини особи у вчиненні такого правопорушення.

При цьому за приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За визначенням, наведеним у статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів звертає увагу, що з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 018675 від 25.04.2016 випливає, що захаращення території біля будинку по АДРЕСА_1 відбулось шляхом самовільного розміщення ОСОБА_3 збірно-розбірної конструкції на прилеглій території до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Отже, по суті протоколом зафіксовано самовільне встановлення збірно-розбірних конструкцій (без дозвільних документів), чим порушено заборону, визначену у п.п.4.3.36 Правил благоустрою м.Запоріжжя.

Між тим, відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки передбачена у стаття 53-1 КУпАП, згідно якої самовільне зайняття земельної ділянки тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто самовільне зайняття земельної ділянки є окремим та самостійним адміністративним правопорушенням, яке передбачене статтею 53-1 КУпАП: за самовільне зайняття земельної ділянки передбачено більш м'яке покарання, ніж за порушення ст.152 КУпАП, а саме накладення штрафу на громадян від десяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, як зазначено вище, пп.4.3.36 Правил благоустрою м.Запоріжжя забороняє самовільно встановлювати металеві гаражі та інші, збірно-розбірні конструкції, укріплювати тимчасові споруди фундаментом.

При цьому у п.1.8 даних Правил визначено, що Правила діють на підставі Конституції України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері благоустрою.

Разом з тим, рішення міської ради є підзаконним нормативно-правовим актом та має меншу юридичну силу, ніж закон.

У статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 № 2807-IV встановлений вичерпний перелік обмежень при використанні об'єктів благоустрою і серед перелічених у цій статті обмежень відсутнє самовільне зайняття земельної ділянки.

Отже, фактично пп.4.3.36 Правил благоустрою м.Запоріжжя розширено перелік встановлених Законом обмежень при використанні об'єктів благоустрою.

Проте, частина 4 статті 9 КАС України встановлює, що у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що вказаний пункт пп.4.3.36 Правил благоустрою м.Запоріжжя не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

За таких обставин, колегія суддів виходить з того, що самовільне зайняття земельної ділянки не відноситься до порушення правил благоустрою, є окремим складом іншого адміністративного правопорушення.

Також колегія суддів звертає увагу, що визнаючи винним у допущенні адміністративного правопорушення ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця, адміністративною комісією не взято до уваги наступне.

ОСОБА_3 не заперечує, що дійсно зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а. с.65).

Одночасно ОСОБА_3 є засновником, підписантом та керівником Приватного підприємства «Вікас», одним з видів економічної діяльності підприємства є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (код КВЕД 56.10) (а. с.57).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що нежитлове приміщення першого поверху літ.А-3 загальною площею 145,2 кв. м, розташоване за адресою: м.Запоріжжя, АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності саме Приватному підприємству «Вікас» (а. с.6).

Разом з тим, як зазначено вище, штраф застосований відповідачем до ОСОБА_3 як до фізичної особи-підприємця, що не є тотожнім з посадовою особою (керівником) ПП «Вікас».

При цьому відповідачем в установленому поряду не доведено факту здійснення господарської діяльності ОСОБА_3 як фізичною особою-підприємцем в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що свідчить про відсутність законних підстав для застосування штрафу саме до ОСОБА_3 як фізичної особи-підприємця, вина якого у розташуванні збірно-розбірної конструкції на прилеглій території до кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, не встановлена.

Тим більш, що, як вірно зауважено судом першої інстанції, відповідач був здатний встановити зазначені вище обставини за умов з'ясування власника нежитлового приміщення, а також з'ясування видів економічної діяльності власника, оскільки відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є загальнодоступними для будь-якої особи.

Водночас, колегія суддів вважає обґрунтованим не взяття судом першої інстанції до уваги посилання позивача на порушення відповідачем вимог ч.1 ст.38 КУпАП строку притягнення до адміністративної відповідальності з огляду на те, що за встановленої судом відсутності складу адміністративного правопорушення такі строки не можуть бути застосовані.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 щодо скасування постанови Адміністративної комісії № 11 від 10.05.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ст.152 КУпАП, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. Передбачені ст.202 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при районній адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 серпня 2016 року у справі № 331/3862/16-а(2а/331/93/2016) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко