Справа № 749/837/16-а
Суддя: Степанюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 749/837/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Чигвінцева М.С. Суддя-доповідач: Степанюк А.Г.
У Х В А Л А

Іменем України

08 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сновської районної державної адміністрації, треті особи - орган опіки та піклування в особі Займищанської сільської ради Щорського району Чернігівської області, служба дітей Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області, про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 (далі - Позивач, ОСОБА_2.) звернулася до Щорського районного суду Чернігівської області з позовом до Управління соціального захисту населення Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - Відповідач, Управління), третя особи - орган опіки та піклування в особі Займищанської сільської ради Щорського району Чернігівської області (далі - Третя особа-1, Орган опіки), служба у справах дітей Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - Третя особа-2, Служба у справах дітей), про:

- визнання дій Відповідача по відмові у нарахуванні та виплаті державної допомоги на дитину неправомірними;

- скасування рішення, викладене у відповіді від 03.08.2016 року №03-07/2843;

- зобов'язання Управління нарахувати та виплатити державну допомогу при народженні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми».

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 27.09.2016 року у задоволенні позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки Позивач звернувся до Управління після спливу встановленого законодавством дванадцятимісячного строку з моменту народження дитини, а поновлення вказаних строків не передбачено, підстави для задоволення позову відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що спричинило постановлення помилкового рішення. Наголошує на неврахуванні судом першої інстанції фактів усних звернень Позивача до Відповідача, що свідчить про дотримання строку звернення до Управління із відповідною заявою.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з'явились, а тому справа розглядалася за їх відсутності у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Позивач є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у м. Москві Російської Федерації згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.05.2015 року (а.с. 10-12).

Згідно довідки Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області від 03.02.2016 року №16 (а.с. 13) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Російської Федерації, на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» набув громадянство України з 09.05.2015 року.

Крім того, відповідно до довідки Центру державний послуг «Мої документи» району Відрадне міста Москви від 31.05.2016 року №49 (а.с. 15) одноразова допомога при народженні дитини, щомісячна допомога по догляду за дитиною до 1,5 років на ОСОБА_3 не призначалася та не виплачувалася.

Позивач 28.07.2016 року звернувся до Управління із заявою про визнання поважними причин несвоєчасного звернення та призначення виплати допомоги при народженні дитини - ОСОБА_3 або надання письмового рішення про відмову з мотивами його для вирішення питання для звернення до суду (а.с. 16).

Листом від 03.08.2016 року №03-07/2843 (а.с. 17) Управління повідомило про відсутність законних підстав для призначення виплати допомоги при народженні дитини у зв'язку зі зверненням про призначення такої допомоги після спливу 12 місяців після народження дитини.

На підставі встановлених вище обставин, виходячи з приписів ст. ст. 19, 46 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 5, 10, 11 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», а також затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки чинним законодавством не передбачено поновлення пропущеного строку звернення до Управління за призначенням допомоги при народженні дитини.

З таким висновком суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на наступне.

Закон України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (далі - Закон) відповідно до Конституції України встановлює гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону порядок призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону допомога при народженні дитини є одним з видів державної допомоги сім'ям з дітьми.

Приписи ч. 1 ст. 5 вказаного Закону визначають, що всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини.

При цьому частиною 6 статті 11 вказаного Закону передбачено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Зі змісту наведених норм випливає, що органи праці та соціального захисту населення здійснюють за заявою особи призначення та виплату допомоги при народженні дитини за умови звернення такої особи не пізніше дванадцяти місяців з дня її народження.

Відповідно до п. 11 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми (далі - Порядок №1751) в редакції, що була чинна на момент першого усного звернення Позивача до Управління, для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред'явленням оригіналу).

Жінки, які мають зареєстроване місце проживання на території України і народили дитину під час тимчасового перебування за межами України, подають видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

У разі звернення одного з батьків дитини (опікуна) за призначенням допомоги при народженні дитини орган соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини.

При цьому згідно п. 12 Порядку №1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Аналіз наведених положень Закону та Порядку №1751 дає підстави для висновку, що доказом звернення за призначенням допомоги при народженні дитини є відповідна письмова заява, а тому факт усного звернення особи про призначення такої допомоги не може вважатися належним доказом звернення останньої до Управління до спливу дванадцятимісячного строку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Законом та Порядком №1751, які регулюють спірні правовідносини, визначено обов'язкову умову призначення допомоги при народженні дитини, а саме звернення за її призначенням не пізніше ніж через дванадцять місяців з дня народження дитини, і не передбачено можливості поновлення строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини у випадку пропуску такого з будь-яких причин, а тому Щорський районний суд Чернігівської області вірно вказав на законність оспорюваних дій Управління, оскільки Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Аналогічна позиція випливає зі змісту ухвал Вищого адміністративного суду України від 25.05.2016 року у справі № 206/556/13-а (2а/206/15/13), від 13.11.2014 року у справі №2605/10381/12, від 10.04.2014 року у справі №0527/7290/2012, від 18.07.2013 року у справі №К/9991/91846/11 та від 24.05.2012 року у справі № К/9991/13048/12.

При цьому судом апеляційної інстанції враховується, що відсутність нормативно передбаченої можливості поновлення дванадцятимісячного строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини унеможливлює врахування висловлених у клопотанні прохань скасувати рішення суду першої інстанції і задовольнити позов, позитивної характеристики ОСОБА_2 тощо в якості підстав для поновлення вказаного строку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

У відповідності до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів із наведеними висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв'язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 27 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Сновської районної державної адміністрації, треті особи - орган опіки та піклування в особі Займищанської сільської ради Щорського району Чернігівської області, служба дітей Сновської районної державної адміністрації Чернігівської області, про визнання протиправними дій та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Касаційна скарга на судові рішення подається у порядку та строки, визначені ст.ст. 211, 212 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко

Головуючий суддя Степанюк А.Г.

Судді: Кузьменко В. В.

Шурко О.І.