Справа № 818/619/16
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 р.Справа № 818/619/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Курило Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дудка О.А.

представника апелянта ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Натон" на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2016р. по справі № 818/619/16

за позовом Спільного агрохімічного підприємства "Родючисть" ТОВ

до Державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Вишняк Тетяни Анатоліївни , Міністерства юстиції України

треті особи Фермерське господарство "Натон" , ОСОБА_4

про скасування державної реєстрації та рішення про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Спільне агрохімічне підприємство "Родючисть", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Вишняк Тетяни Анатоліївни, Міністерства юстиції України, треті особи: Фермерське господарство "Натон", ОСОБА_4, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив :

-скасувати державну реєстрацію речового права та рішення Державного реєстратора Вишняк Т.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо договору оренди землі між Фермерським господарством "Натон" та ОСОБА_4 (реєстраційний № 13169731 від 02.02.2016, рішення № 28140886 від 09.02.2016).

В обґрунтування зазначених позовних вимог, позивач зазначав, що між позивачем та ОСОБА_4 укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1 строком на 10 років, який було зареєстровано в Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, і який на даний час є діючим. Заяв про дострокове розірвання договору оренди землі від її власника не надходило і його земельний пай знаходяться використовується САП "Родючисть" за його цільовим призначенням.

Проте, на думку позивача, в порушення Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно" державним реєстратором Сумського районного управління юстиції Вишняк Т.А. проведено незаконну перереєстрацію договору оренди землі, власником якої є ОСОБА_4, з новим підприємством "Натон".

Позивач зазначає, що такі порушення законності, а саме не отримання державним реєстратором, необхідної для державної реєстрації прав, інформації про зареєстровані до 1 січня 2013 року речові права на відповідне нерухоме майно та не перевірку поданих заявником документів призвели до незаконного прийняття рішення про державну реєстрацію прав.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 року позов задоволено.

Скасовано рішення Державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Вишняк Тетяни Анатоліївни № 28140886 від 09.02.2016 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо договору оренди землі між Фермерським господарством "Натон" та ОСОБА_4 та реєстраційний запис № 13169731 від 02.02.2016

Фермерське господарство "Натон"( далі третя особа) , не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нове рішення про залишення позову без розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, вирішення спору, не врахування, що позов подано не повноважною особою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, представник третьої особи, що приймав участь у режимі відеоконференції, підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, третьої особи, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 25 вересня 2007р. між ОСОБА_4 та позивачем було укладено Договір оренди земельної ділянки, за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв у строкове платне користування належну Орендодавцеві земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2, 91 га, яка розташована на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області строком на 10 років (а.с. 11-12).

Даний договір було зареєстровано у в Сумському районному відділі Сумської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.01.2008 № 64 (зворотній бік а.с. 11).

Як встановлено з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13-14) 29 грудня 2015 р. між ОСОБА_4 та Фермерським господарством "Натон" укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,91 га з кадастровим номером № НОМЕР_1.

09.02.2015 державним реєстратором Сумського районного управління юстиції Вишняк Т.А. прийнято рішення про проведення реєстрації права оренди земельної ділянки індексний номер 28140886 (кадастровий номер № НОМЕР_1).

Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративного суду, проте на думку колегії суддів , такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм права з огляду на нижченаведене.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій. Між тим, оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірного майна має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції.

Спір у справі, що розглядається, стосується оскарження записів про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі укладеного між Фермерським господарством "Натон" та ОСОБА_4 тобто, цивільного права, а отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо вирішення його в порядку адміністративного судочинства.

За правилами пункту 1 частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Враховуючи те, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов'язані із оскарженням записів про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі, колегія суддів дійшла висновку, що спір виник із договірних відносин і має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з'ясування всіх обставин у справі і обов'язок суб'єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Керуючись вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За правилами пункту 4 частини 1 статті 198 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує постанову суду і закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтею 157 цього кодексу.

Керуючись вимогами ч.1 ст.203 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених ст.ст.155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції прийшов до неправомірного висновку відносно того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому постанову суду першої інстанції слід скасувати, провадження у справі закрити.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4 ст. 198, 203, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Натон" задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2016р. по справі № 818/619/16 скасувати.

Провадження у справі за позовом Спільного агрохімічного підприємства "Родючисть" ТОВ до Державного реєстратора Сумського районного управління юстиції Вишняк Тетяни Анатоліївни , Міністерства юстиції України треті особи Фермерське господарство "Натон" , ОСОБА_4 про скасування державної реєстрації та рішення про державну реєстрацію закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Русанова В.Б.
Судді Присяжнюк О.В. Курило Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 07.11.2016 р.