Справа № 311/1809/16-а (2-а/311/32/2016)
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2016 рокусправа № 311/1809/16-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року

у справі №311/1809/16-а

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України Василівському районі Запорізької області

про визнання дій неправомірними та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся у Василівський районний суд Запорізької області з позовом до управління Пенсійного фонду України Василівському районі Запорізької області про визнання неправомірними дій та зобов'язання провести перерахунок пенсії з 01 грудня 2014 року у відповідності до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виходячи з 80% середнього заробітку шахтаря, яка розрахована у відповідності до статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням показників середньомісячної заробітної плати по Україні станом на 2014 рік, але не менше 3 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року адміністративний позов залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що позов до суду подано після закінчення строків установлених законом.

Суд апеляційної інстанції не в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом 22 червня 2016 року, що підтверджується відбитком штемпелю поштової установі на конверті, в якому надійшов позов, та квитанцією про сплату судового збору від 22 червня 2016 року, яка додавалася ним до позову (а.с. 1, 30).

Одночасно позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду на підставі положень статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням того, що позивач звертався до відповідача у грудні 2014 року, квітні, травні, червні 2015 року, травні 2016 року із заявами та скаргами, які не задоволені, як наслідок з вини відповідача не отримує пенсію у належному розмірі.

Відповідно до частин 1, 2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Чинне законодавство, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Згідно зі статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більш як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що до спірних відносин сторін, не підлягають застосуванню положення статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки зазначені приписи встановлюють строки виплати нарахованих пенсій за минулий час і не визначають строки перерахунку пенсій чи строк звернення до суду.

Як підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку відповідача, як пенсіонер з 08 грудня 2009 року, отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1.

Відповідно до копії розпорядження №152987 від 28 травня 2015 року, управлінням Пенсійного фонду України Василівському районі Запорізької області 02 грудня 2014 року проведено перерахунок пенсії позивача у зв'язку зі зміною стажу роботи з 01 грудня 2014 року (а.с. 27).

За змістом статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійні виплати це грошові виплати в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, що здійснюються у вигляді пенсії, довічної пенсії або одноразової виплати; а пенсія це щомісячна пенсійна виплата.

Предметом позову в категорії справ щодо призначення, перерахунку, надання, одержання пенсійних та усіх інших соціальних виплат, є дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, пов'язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, тому необхідно перевіряти строк звернення до суду залежно від виду платежу та тривалості періоду, за який виник спір.

Суд першої інстанції, залишаючи без розгляду позовні вимоги у повному обсязі, не прийняв до уваги те, що предметом позову в даній справі є перерахунок пенсії, яка має регулярний щомісячний характер виплати.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення, копій розпоряджень з пенсійної справи, пенсію за віком позивачу призначено довічно.

Частиною 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія виплачується щомісяця у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія.

Порушення свого права на отримання пенсії у належному розмірі, позивач пов'язує з недотриманням відповідачем положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Редакція статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з часу прийняття Закону (02 вересня 2008 року) змін не зазнавала.

Отже, про порушення свого права (якщо позивач вважає його порушеним) ОСОБА_1 міг дізнатися, ще при черговому отриманні щомісячної пенсії, починаючи з пенсійної виплати за грудень 2014 року.

Подання позивачем до відповідача та органів Пенсійного фонду України вищого рівня у 2014, 2015, 2016 роках скарг та заяв, у тому числі з питань перерахунку пенсії, не перешкоджало реалізації права позивача на звернення до суду з адміністративним позовом.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду за захистом порушених прав 22 червня 2016 року, то частина його вимог, а саме, за період з 01 грудня 2014 року по 21 грудня 2015 року, заявлена з пропуском та поза межами шестимісячного строку.

З огляду на те, що позовна заява та додані до неї матеріали, інші матеріали справи, не містять поважних підстав для визнання причин пропуску строку, частина позовних вимог за період з 01 грудня 2014 року по 21 грудня 2015 року обґрунтовано залишена без розгляду судом першої інстанції.

Разом з цим суд апеляційної інстанції враховує, що виплата пенсії ОСОБА_1 здійснюється щомісячно, а можливе порушення його права, якого відповідач міг припуститися у різний час, є триваючим.

Позовні вимоги, заявлені у межах шестимісячного строку починаючи з 22 грудня 2015 року суд першої інстанції повинен розглянути по суті та прийняти рішення.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм процесуального права - скасувати частково, з направленням справи до того ж суду для продовження розгляду в частині позовних вимог.

Керуючись статтями 195, 197, 199, 200, 204, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 22 грудня 2015 року - скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду щодо цієї частини позовних вимог.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 28 вересня 2016 року в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 01 грудня 2014 року по 21 грудня 2015 року включно - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції: набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі; в частині залишення без змін ухвали суду першої інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів; в іншій частині оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: Ю.М. Дадим