Справа № 711/9482/16-а
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9482/16-а
Номер провадження 2-а/711/305/16
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2016 року Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Управління державної виконавчої служби Відділ примусового виконання рішень про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії, -

встановив :

Позивач ОСОБА_1 02.11.2016р. звернувся до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Управління державної виконавчої служби Відділ примусового виконання рішень про визнання дій протиправними та зобов»язання вчинити певні дії. Зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області знаходиться виконавче провадження на підставі виконавчого листа №2-2153 від 15.06.2009р., виданого Соснівським районним судом м. Черкаси. За вказаним виконавчим провадженням ОСОБА_1 є стороною ВП. В ході здійснення ВП, державним виконавцем проведено опис та арешт нерухомого майна боржника. Крім того, ОСОБА_1 отримано висновок суб»єкта оціночної діяльності про вартість об»єкта нерухомості від 25.07.2016р., виготовленого ПП «Ажіо», з яким він не згідний. Також зазначено, що незважаючи на незгоду з вартістю об»єкта оцінки, було розміщено повідомлення про проведення електронних торгів з продажу вказаного об»єкту нерухомого майна. Отже, вважає, дії відповідача неправомірними та такими, що порушують права сторони у виконавчому провадженні. За прохальною частиною позовної заяви позивач просить суд, - визнати протиправними дії відповідача щодо передачі майна на реалізацію без проведення рецензування за наявності заперечень сторони ВП проти визначеної оцінки; зобов»язати відповідача призначити рецензування звіту про експертну оцінку майна від 25.07.2016р.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч.1 ст. 6 КАСУ).

За п. 1 ч. 2 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 3 ч.1 п.п.6, 7 КАСУ, адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах; суб'єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (ч.1 ст. 181КАСУ).

Як передбачено п.2 постанови Пленуму ВАСУ №3 від 13.12.2010р. «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіялдьності державної виконавчої служби», - відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження. Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні. У розумінні статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому, судам слід ураховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором. Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

В данному випадку мається посилання на норми Закону України «Про виконавче провадження» в ред. від 21.04.1999р. Крім того, слід зазначити, що з 05.10.2016р. набрала законної сили нова редакція Закону України «Про виконавче провадження» в ред. від 02.06.2016р.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України (в ред. від 02.06.2016р.), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (ст. 109 ч.1 п.1 КАСУ). Про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу. Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надсилається особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву. Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З»ясувавши природу спірних правовідносин, суть позовних вимог, суддя вважає, що ОСОБА_1 як сторона виконавчого провадження з приводу виконання виконавчого листа №2-2153 від 15.06.2009р., виданого Соснівським райсудом м. Черкаси по цивільній справі, оскаржує дії державного виконавця за вказаним виконавчим провадженням, але такий спір не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 необхідно відмовити і рекомендувати йому звернутися із скаргою в порядку розділу УІІ ЦПК України, зокрема, ст. 383 ЦПК.

На підставі викладеного, та керуючись ЦПК України, постановою Пленуму ВАСУ №3 від 13.12.2010р., ст.ст. 2, 3, 6, 17, 108, 109, 181 КАС України, суддя, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Управління державної виконавчої служби Відділ примусового виконання рішень про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відмовити.

Розяснити позивачеві право на звернення до суду з відповідною скаргою в порядку, визначеному розділом УІІ ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя: ОСОБА_2