Справа № 603/233/16-а,2-а/603/9/16
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року № 876/7204/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У травні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просила: 1) визнати протиправним і скасувати рішення сесії Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області № 15 від 22.02.2016 року «Про надання дозволу жительці с.Підлісне ОСОБА_1 на виготовлення детального плану території та зміну цільового призначення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку площею 0,25 га. в АДРЕСА_1»; 2) зобов'язати відповідача надати дозвіл на виготовлення детального плану території та зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,25 га. для будівництва індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1; 3) зобов'язати відповідача не чинити позивачу перешкод у підготовці документів на зведення житлового будинку в АДРЕСА_1.

Відповідач Підліснянська сільська рада Монастириського району Тернопільської області позову не визнав, у суді першої інстанції подав заперечення, просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 31.08.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

З цією постановою суду першої інстанції від 31.08.2016 року не погодилась позивач та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, оскаржене рішення є незаконним, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що рішенням Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області № 15 від 22.02.2016 року ОСОБА_1 протиправно відмовлено у наданні дозволу на виготовлення детального плану території та зміну цільового призначення земельної ділянки. Покликання суду на наявність на оспорюваній земельній ділянці незавершеного будівництва будинку культури, який знаходиться на балансі сільськогосподарського підприємства «Підлісне», не відповідає дійсності, оскільки дана земельна ділянка ніколи не передавалася як вищезазначеному підприємству для ведення будівництва так і будь-кому іншому. Крім того, дане будівництво не могло розпочинатися, оскільки цільовим призначенням даної земельної ділянки є ведення сільського господарства. В оскарженому рішенні зазначається, що до заяви позивачем не додано графічних матеріалів із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки та інші документи, необхідні для прийняття позитивного рішення. Це не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 подала відповідачу та суду Детальний план території, Кадастровий план земельної ділянки та Збірний кадастровий план, які і є необхідними графічними матеріалами. Крім того, апелянт зазначає, що судом проігнороване його клопотання витребувати у сільськогосподарського підприємства «Підлісне» чи у Підліснянської сільської ради будь-які документи, які б свідчили про правомірність передачі земельної ділянки для будівництва будинку культури, зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва будинку культури, початку будівництва, перебування на балансі.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену постанову суду від 31.08.2016 року та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави та межі апеляційної скарги, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що оскарженим рішенням сесії Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області №15 від 22.02.2016 року вирішено такі питання: 1) затверджено Акт по розгляду усного звернення жительки с.Підлісне ОСОБА_1 від 12.01.2016 року, щодо надання дозволу на виготовлення детального плану території та зміну цільового призначення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку площею 0,25 га. в АДРЕСА_1, складений постійною комісією сільської ради з питань земельних відносин та охорони навколишнього середовища від 12.02.2016 року; 2) відмовлено у наданні дозволу жительки с.Підлісне ОСОБА_1 на виготовлення детального плану території та зміну цільового призначення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку площею 0,25 га. в АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтями 12, 122 ЗК України (в редакції на час розглядуваних правовідносин) передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належать, зокрема, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Норми безоплатної передачі земельних ділянок, в тому числі для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, визначені статтею 121 ЗК України, підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності визначені статтею 116 ЗК України, а порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 ЗК України.

Так, відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням, зокрема, органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина 9 цієї статті).

Із змісту адміністративного позову та матеріалів справи видно, що позивач ОСОБА_1 має намір безоплатно отримати у власність земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку по АДРЕСА_1.

Так, із відповідною заявою позивач зверталась до Підліснянської сільської ради 04.01.2013 року. Рішенням сесії Підліснянської сільської ради № 90 від 14.03.2013 року вирішено відтермінувати надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га. з метою безоплатної передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Підлісне, у зв'язку із тим, що до заяви не додані графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки і немає погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) (а.с. 94, 95, 55, 56).

Рішенням сесії Підліснянської сільської ради Монастириського району від 14.05.2015 року № 159, позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га. з метою передачі у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (землі громадської житлової забудови), розташованої в межах населеного пункту АДРЕСА_1 (а.с. 7, 60).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що вказаним вище рішенням сесії № 159 від 14.05.2015 року позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, із земель громадської житлової забудови, в межах населеного пункту АДРЕСА_1, без визначення конкретно місця розташування такої земельної ділянки і без необхідних графічних матеріалів.

У подальшому позивач ОСОБА_1 самостійно обрала бажану земельну ділянку, яка знаходиться між будівлями школи і магазину по АДРЕСА_1. Ця земельна ділянка має інше цільове призначення і використання.

Так, згідно акту обстеження земельної ділянки від 25.09.2015 року, комісією встановлено, що на межі і через всю спірну ділянку проходить заїзд на територію шкільного подвір'я (а.с. 65).

З відповіді Головного управління статистики в Тернопільській області № 09.1-06/23 від 05.02.2016 року видно, що станом на 01.01.2015 року на території с. Підлісне Монастириського району знаходяться об'єкти незавершеного будівництва, зокрема, будинок культури (а.с. 11). Це також підтверджується довідкою №01-03/16 від 22.02.2016 року, виданої сектором архітектури, містобудування та будівництва Монастириської РДА Тернопільської області (а.с. 27).

Відповідно до довідки №1 від 15.02.2016 року, виданої ТОВ «Підлісне-Ямниця», недобудова, яка знаходиться в АДРЕСА_1 входить в майновий комплекс ТОВ «Підлісне-Ямниця» (а.с. 26).

Згідно Акту № 28 від 16.02.2016 р. обстеження земельної ділянки в АДРЕСА_1, комісією встановлено, що на зазначеній земельній ділянці знаходиться об'єкт незавершеного будівництва будинку культури (а.с. 28, 40). Цей Акт було затверджено пунктом 1 рішення сесії Підліснянської сільської ради № 15 від 22.02.2016 року.

З відповіді першого заступника голови Монастириської РДА №Т-26 від 01.04.2016 року видно, що 12.02.2016 року комісією з земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Підліснянської сільської ради за участі завідувача сектору архітектури, містобудування та будівництва РДА Білика І.В. проведено обстеження спірної земельної ділянки, згідно якого встановлено, що на спірній земельній ділянці розташовано об'єкт незавершеного будівництва будинку культури, що становить 5% готовності об'єкта. Згідно статистичних даних, даний об'єкт знаходиться на балансі сільськогосподарського підприємства «Підлісне» (а.с. 69).

Суд апеляційної інстанції також враховує, що позивачем ОСОБА_1 визнається факт того, що позивач претендує на отримання у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, яка має інше цільове призначення.

При цьому, позивачем не надано доказів щодо наявності підстав для здійснення нею виготовлення детального плану території та зміну цільового призначення обраної земельної ділянки площею 0,25 га. по АДРЕСА_1.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним і скасувати рішення сесії Підліснянської сільської ради № 15 від 22.02.2016 року та зобов'язання відповідача надати дозвіл на виготовлення детального плану території та зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,25 га. для будівництва індивідуального житлового будинку в АДРЕСА_1.

Крім цього, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про безпідставність позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача Підліснянської сільської ради не чинити позивачу перешкод у підготовці документів на зведення житлового будинку в АДРЕСА_1, оскільки в матеріалах справи немає і позивачем не надано доказів про вчинення відповідачем дій, які б вказували на створення зазначених перешкоди.

При цьому, слід зазначити, що такі дії Підліснянської сільської ради як прийняття і розгляд звернень позивача, надання відповідей, підготовка і прийняття рішень, щодо питань надання позивачу земельної ділянки, не можуть розцінюватись як перешкоди для позивача, навіть в разі незгоди позивачем із прийнятими діями чи рішеннями, оскільки така діяльність Підліснянської сільської ради як органу місцевого самоврядування і суб'єкта владних повноважень, здійснюється у сфері владних управлінських функцій.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об'єктивно встановлено обставини справи, оскаржена позивачем постанова суду винесена з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Монастириського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2016 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Підліснянської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено 07.11.2016 року.