Справа № 826/28226/15
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

03 листопада 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволені позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ДПІ у в Обухівському районі провела камеральну перевірку з питань своєчасності сплати з плати за користування надрами ПАТ "Київський річковий порт", за результатами якої складено відповідний акт від 03 грудня 2015 року №2671/1501/03150071.

Проведеною перевіркою податкових розрахунків з плати за користування надрами за 4 квартал 2014 року від 06 лютого 2015 року № та за 1 квартал 2015 року від 06 травня 2015 року № АІС "Податковий блок" встановлено, що ПАТ "Київський річковий порт" порушило термін сплати визначеного грошового зобов'язання з плати за користування надрами, протягом строків, визначених пунктом 257.5 статті 257 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки ДПІ в Обухівському районі прийняла податкове повідомлення-рішення від 04 грудня 2015 року №/4362/755, яким за порушення граничного строку сплати за платежем: плата за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення, на підставі статті 126 Податкового кодексу України, за затримку на 1094, 646, 272, 263, 259, 250 та 182 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 274 167,80 грн. ПАТ "Київський річковий порт" зобов'язано сплатити штраф розмірі 20% у сумі 54 833,56 грн.

Позивач вважає протиправними дії з проведення камеральної перевірки, та відповідно, податкове повідомлення-рішення, оскільки при проведенні перевірки використано не тільки податкову звітність, а фактично проведено документальну перевірку; у свою чергу акт перевірки за наслідками незаконної перевірки не може бути підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій; крім того, перевірку проведену з порушенням строків, передбачених підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій та рішення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, абзаців 1, 2 п. 75.1, пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).

Зі змісту акту перевірки вбачається, що контролюючим органом здійснено перевірку своєчасності сплати податкового зобов'язання з плати за користування надрами.

При цьому, нормами ПК України та Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14 червня 2013 року № 165, (далі - Методичні рекомендації) не передбачено проведення перевірки своєчасності сплати грошового зобов'язання у межах камеральної перевірки.

У ході проведення камеральної перевірки питання своєчасності сплати узгодженого грошового зобов'язання не досліджується. Перевірці підлягають виключно дані, зазначені у податкових деклараціях.

При цьому, судом першої інстанції вірно зазначено, що в ході проведення камеральної перевірки відсутні правові підстави для визначення порушень термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання, оскільки це потребує використання інформаційних податкових баз, що не передбачено ПК України.

З системного аналізу чинного законодавства України вбачається, що документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки виникає за умови завчасного надіслання до початку перевірки платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відповідно до висновків Верховного суду України, викладених в постанові від 27.01.2015 року по справі № 21-425а14 невиконання вимог Податкового кодексу України при проведенні перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Також колегія суддів звертає увагу, що будь-які докази несвоєчасної сплати ПАТ "Київський річковий порт" суми грошових зобов'язань, визначених чи розстрочених на підставі судових рішень, у справі відсутні та відповідачем суду не надано.

Зважаючи на відсутність доказів порушення позивачем граничних строків сплати суми грошового зобов'язання, враховуючи протиправність камеральної перевірки, колегія суддів приходить до висновку що податкове повідомлення-рішення ДПІ в Обухівському районі від 04 грудня 2015 року №/4362/755 є протиправним та підлягає скасуванню, що і було вірно враховано судом першої інстанції при винесені свого рішення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 серпня 2016 року - без змін.

Стягнути з Києво-Святошинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до Державного бюджету України (отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - ГУДКCУ у м. Києві, код банку отримувача (МФО) - 820019, рахунок отримувача - 1007, код класифікації доходів бюджету - 22030001) судовий збір у сумі 2 679, 60 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 08.11.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.