Справа № 818/1188/16
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

С У М С Ь К И Й О К Р У Ж Н И Й А Д М І Н І С Т Р А Т И В Н И Й С У Д
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 р. Справа № 818/1188/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шаповала М. М.,

за участю секретаря судового засідання - К. Є. Цабеки,

представника позивача - Н. М. Барбуци,

представника відповідача - О. М. Семенової,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1188/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Біо Лат" до Державної екологічної інспекції в Сумській області про визнання протиправним та скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Біо Лат" (далі - ТОВ "Біо Лат", позивач) просить визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції в Сумській області (далі - відповідач) від 23.08.2016 № 38/06.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час перевірки, відповідачем складено припис від 23.08.2016 № 38/06, у пункті 2 якого зазначено про порушення товариством норм ст. 89 Водного кодексу, ст. 42 Закону України "Про охорону земель", ст. 125 Земельного кодексу, ст. 55 Закону України "Про землеустрій". Вважає, що норми ст. 89 Водного кодексу не порушено, оскільки інспекторами не встановлено факт використання прибережних захисних смуг, документів про таке використання також не складалося. Посилання інспекторів на порушення ст. 42 Закону України "Про охорону земель" є необґрунтованим, так як позивач не веде водного господарства та в процесі перевірки не встановлено факт його ведення. Інспекторами не вказано яке саме положення ст. 55 Закону України "Про землеустрій" порушено, підтверджуючих документів про отримання на зберігання межових знаків акті перевірки також не зазначено.

У пункті 3 припису зазначені порушення норм ст. 93 Водного кодексу України, постанови КМУ від 18.12.1998 № 2024. Інспектори не зазначили меж санітарної охорони водних об'єктів на території с. Сахни. Крім того, у ТОВ "Біо Лат" відсутні землі на території населеного пункту с. Сахни, на яких вирощується кукурудза, в тому числі в санітарній зоні артезіанської свердловини.

У пункті 4 припису визначені порушення норм ст. ст. 49, 93, 96, 106 Водного кодексу України. Позивач зазначає, що вказана в акті свердловина була пробурена в 1983 році та відремонтована в 2015 році, що підтверджується паспортом на дану артезіанську свердловину. Свердловина не використовується, оскільки у ТОВ "Біо Лат" не закінчена процедура оформлення документів на неї. Буріння свердловини здійснювалося задовго до створення товариства.

Щодо пункту 5 припису, позивач зазначає, що інспекторами необґрунтовано внесено до акту перевірки порушення ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього середовища", ст. ст. 35, 46 Закону України "Про охорону земель". Відповідно до п. 4.14 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 10.09.2008 № 464, не допускається включення до акту перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально, а також пропозицій та інформації, наданої правоохоронними органами.

Посилання інспекторів на порушення ДСП 8.8.1.2.001-98 "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві", вказаного в пункті 6 припису, вважає незаконним, оскільки мінеральні добрива в розумінні Закону "Про пестициди і агрохімікати" не є пестицидом, а відноситься до агрохімікатів.

У пункті 7 припису вказано, що на території зернового току в с. Сахни виявлене складування твердих побутових відходів в місці, не відведеному для цих цілей. Позивач зазначає, що в акті перевірки відсутня інформація про те, що саме зберігалося на території зернотоку, де саме, і чому саме цими діями порушено положення законодавства.

Також необґрунтованими вважає вказані порушення в пункті 8 припису, оскільки перевірка вийшла за межі питань, поставлених в окремому дорученні Державної екологічної служби від 02.11.2015 № 62 "Про результати державного контролю у сфері земельних ресурсів". Інспекторами також не були враховані документи, надані на перевірку.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала доводи, викладені в письмових запереченнях на позов (а.с. 56-63) та зазначила, що за результатами проведення перевірки було зафіксовано ряд порушень вимог природоохоронного законодавства та винесено припис.

Щодо вимог, викладених у пункті 2 припису, зазначила, що при обстеженні земельних ділянок, які використовує господарство встановлено факт самовільного зайняття прибережних захисних смуг водойм, їх розорювання та вирощування в них сільськогосподарських культур. У той же час відсутні всі межові знаки.

Щодо вимог, викладених у пункті 3 припису, зазначила, що в с. Сахни Конотопського району санітарна захисна зона артезіанської свердловини на місцевості не визначена, розорана та на ній вирощується кукурудза.

Щодо вимог, викладених у пункті 4 припису, вказала, що на території господарського двору Сахнівського відділення виявлена незаконно пробурена свердловина, проектна документація на яку відсутня. Санітарна захисна зона свердловини не витримана, що може привести до забруднення підземних водоносних горизонтів. Використання води з даної свердловини є самовільним водокористуванням.

Щодо вимог, викладених у пункті 5 припису, зазначила, що територія господарського двору ТОВ "Біо Лат" в с. Дубов'язівка забур'янена, біля ємності для зберігання відпрацьованих мастил мають місце незначні розливи нафтопродуктів, біля їдальні за територією господарського двору виявлене несанкціоноване сміттєзвалище твердих побутових відходів, тари та упаковки від продовольчих товарів та залишки харчових продуктів, що призвело до засмічення землі. Заміри проводились металевою стрічкою, яка пройшла повірку в установленому законом порядку. З пояснень ОСОБА_3 сміттєзвалище утворене ТОВ "Біо Лат" внаслідок здійснення господарської діяльності їдальні.

Щодо вимог, викладених у пункті 6 припису, пояснила, що на території Сахнівського відділення встановлено факт зберігання мінеральних добрив у біг-бегах біля складського приміщення, яке не паспортизоване та не пристосоване для зберігання, що є порушенням ст. 11 Закону України "Про пестициди та агрохімікати" та ДСП 8.8.1.2.001-98 "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві".

Вимоги, викладені в пункті 7 припису, вважає законними, оскільки на території зернового току в с. Сахни виявлене складування твердих побутових відходів в місці, не відведеному для цих цілей. Згідно зі ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.

Щодо вимог, викладених у пункті 8 припису, зазначила, що керівником ТОВ "Біо Лат" ОСОБА_4 на запит від 19.08.2016 щодо надання документів дозвільного характеру в галузі охорони атмосферного повітря, водних ресурсів та поводження з відходами, вказаних документів надано не було.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в період з 02.08.2016 по 19.08.2016 інспекторами Державної екологічної інспекції у Сумській області Шерстюком М. М. та Шимко О. І. у присутності директора ТОВ "Біо Лат" ОСОБА_4 було проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони земельних ресурсів, за результатами якої складено акт від 02.08.2016 (а.с. 10-21), в якому зафіксовано ряд порушень, та винесено припис від 23.08.2016 № 38/06 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства (а.с. 28-29).

У пункті 2 припису зазначено: "Встановити на місцевості межові знаки, які мають бути встановлені при проведенні зйомок земельних ділянок біля меж прибережно-захисних смуг водних об'єктів" на підставі вимог ст. 89 Водного кодексу України, ст. 42 Закону України "Про охорону земель", ст. 125 Земельного кодексу України, ст. 55 Закону України "Про землеустрій".

Статтею 89 Водного кодексу України 06.06.1995 № 213/95-ВР визначено, що прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: 1) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; 2) зберігання та застосування пестицидів і добрив; 3) влаштування літніх таборів для худоби; 4) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів; 5) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки; 6) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо.

Об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Згідно зі статтею 42 "Про охорону земель" від 19.06.2003 № 962-IV при веденні водного господарства охорона земель водного фонду здійснюється шляхом обмеження антропогенного впливу на них і додержання особливого режиму їх використання відповідно до закону.

При розміщенні, проектуванні, будівництві, реконструкції та експлуатації водогосподарських об'єктів передбачаються заходи, спрямовані на запобігання підтопленню, заболоченню, засоленню та забрудненню продуктивних земель, погіршенню якості ґрунтів.

Забороняється скидання стічних вод та вод, що забираються із забруднених джерел, якщо внаслідок цього може відбутися деградація і забруднення ґрунтів небезпечними речовинами.

Особливості використання земель водного фонду та водоохоронних зон встановлюються законом.

При обстеженні земельних ділянок, які використовує позивач встановлено факти самовільного зайняття прибережних захисних смуг водойм, їх розорювання та вирощування в них сільськогосподарських культур. Так, земельна ділянка на території Салтиківської сільської ради площею 17,0025 га межує з прибережною захисною смугою ставка. При замірах ширини прибережної захисної смуги - від урізу води до розораної земельної ділянки встановлено, що її ширина в натурі становить 35 м та не відповідає картографічному матеріалу договору оренди земельної ділянки.

При обстеженні прибережної захисної смуги водойми, що межує з земельною ділянкою площею 18,5039 га встановлено, що її ширина становить 25 м, половина її ширина розорана та на ній культивуються ранні зернові культури.

В той же час, відсутні всі межові знаки, встановлені при проведенні зйомок земельних ділянок та прийняті під охорону на підставі актів, підписаних керівником підприємства.

Відповідно до вимог частин 1-7 статті 55 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.2003 № 858-IV встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка.

Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

У пункті 3 припису зазначено: "Винести в натурі на місцевості санітарно-захисні зони артезіанських свердловин підприємства" на підставі вимог ст. 93 Водного кодексу України, постанови КМУ від 18.12.1998 № 2024.

Статтею 93 Водного кодексу України визначено, що з метою охорони водних об'єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму.

Межі зон санітарної охорони водних об'єктів встановлюються місцевими радами на їх території за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.

Режим зон санітарної охорони водних об'єктів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про правовий режим зон санітарної охорони водних об'єктів" від 18.12.1998 № 2024 з метою забезпечення охорони водних об'єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних та оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони (ЗСО).

ЗСО водних об'єктів створюються на всіх господарсько-питних водопроводах незалежно від їх підпорядкованості або типу джерела водопостачання.

Пунктом 1 статті 1 Водного кодексу України визначено, що ЗСО - територія і акваторія, де запроваджується особливий санітарно-епідеміологічний режим з метою запобігання погіршення якості води джерел централізованого господарсько-питного водопостачання, а також з метою забезпечення охорони водопровідних споруд.

Як вбачається з копії акта перевірки в с. Сахни Конотопського району ЗСО артезіанської свердловини на місцевості не визначена, розорана та в ній вирощується кукурудза. Посилання позивача на те, що в ТОВ "Біо Лат" відсутні землі на території населеного пункту с. Сахни, на яких вирощується кукурудза, в тому числі в санітарній зоні артезіанської свердловини, суд вважає необґрунтованими. Відповідно до копії договору від 14.09.2015 № 22 (а.с. 47-49) на замовлення позивача в 2015 році проводився ремонт свердловини зі встановленням та підключенням глибинного насосу в с. Сахни Конотопського району.

У пункті 4 припису зазначено: "Провести санітарно-технічний тампонаж свердловини на території господарського двору Сахнівського відділення. Представити акт тампонажу" на підставі вимог ст. ст. 49, 93, 96, 98, 106 Водного кодексу України.

Як вбачається з копії акта перевірки на території господарського двору Сахнівського відділення виявлена незаконно пробурена свердловина, проектна документація на яку відсутня. Санітарна захисна зона свердловини не витримана, що може привести до забруднення підземних водоносних горизонтів. Використання води з даної свердловини є самовільним водокористуванням.

Відповідно частини 1 статті 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Частинами 3, 4 статті 105 Водного кодексу України встановлено, що всі свердловини на воду, не придатні для експлуатації, покинуті спостережні та пошукові свердловини на всі види корисних копалин, а також вертикальні й інші гірничо-пошукові та експлуатаційні гірничі виробки і покинуті криниці повинні бути затампоновані чи ліквідовані.

Ліквідацію пошукових виробок та ліквідаційний тампонаж пошукових свердловин будь-якого призначення здійснюють організації, які виконують пошукові роботи, а непридатних і покинутих експлуатаційних та спостережних свердловин і виробок - організації, на балансі яких вони знаходяться.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 98 Водного кодексу України забороняється введення в дію експлуатаційних свердловин на воду - без оснащення їх водорегулюючими та контрольно-вимірювальними пристроями.

У пункті 5 припису зазначено: "Ліквідувати несанкціоноване сміттєзвалище твердих побутових відходів біля їдальні за територією господарського двору. Розміри засміченої земельної ділянки: 5 м х 2 м площею 10 м2, товщина шару відходів - 0,4 м, об'єм відходів - 4 м3" на підставі вимог ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього середовища", ст. ст. 35, 46 Закону України "Про охорону земель".

Згідно з приписами статті 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі, у тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку та техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; дотримуватися стандартів, нормативів при здійсненні протиерозійних, агротехнічних, агрохімічних, меліоративних та інших заходів, пов'язаних з охороною земель, збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування відомості про застосування пестицидів та агрохімікатів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Статтею 46 Закону України "Про охорону земель" встановлено, що при здійсненні господарської діяльності, пов'язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються: виконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними; максимальне збереження ґрунтового покриву на основі обраного оптимального варіанта територіального розміщення об'єктів поводження з відходами; зняття родючого шару ґрунту, його складування, збереження та використання при рекультивації земель, покращенні малопродуктивних земель і благоустрої населених пунктів; запобігання негативному впливу об'єктів поводження з відходами, що використовуються для збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення відходів на ґрунтовий покрив прилеглих територій; рекультивація земельних ділянок після ліквідації об'єктів поводження з відходами.

Підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов'язана з накопиченням відходів, зобов'язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об'єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на землях природно-заповідного та іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, у межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини.

У районах можливого забруднення земель небезпечними відходами, у тому числі аварійними, викидами від стаціонарних і пересувних джерел за рішенням місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування проводяться постійні або періодичні обстеження хімічного складу ґрунтів з метою виявлення та визначення їх негативного впливу на здоров'я людини, а також окремих видів природних ресурсів і довкілля в цілому.

Розміщення, збирання, зберігання, оброблення, утилізація та видалення, знешкодження і захоронення відходів здійснюються відповідно до вимог Закону України "Про відходи".

Як вбачається з копії акта перевірки територія господарського двору в с. Дубов'язівка забур'янена. Біля ємності для зберігання відпрацьованих мастил мають місце незначні розливи нафтопродуктів. Біля їдальні за територією господарського двору виявлене несанкціоноване сміттєзвалище твердих побутових відходів, тари та упаковки від продовольчих товарів та залишки харчових продуктів, що призвело до засмічення землі. Розмір засміченої земельної ділянки 5 м х 2 м площею 10 м2, товщина шару - відходів 0,4 м, об'єм відходів - 4 м3, заміри проводились металевою стрічкою № 23, яка пройшла повірку в установленому законом порядку. Із пояснень ОСОБА_3 (а.с. 87) сміттєзвалище утворене ТОВ "Біо Лат" внаслідок здійснення господарської діяльності їдальні.

У пункті 6 припису зазначено: "Вирішити питання щодо зберігання мінеральних добрив в приміщенні, яке паспортизоване та пристосоване для даного зберігання" на підставі вимог ст. 11 Закону України "Про пестициди та агрохімікати", ДСП 8.8.1.2.001-98 "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві".

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про пестициди та агрохімікати" від 02.03.1995 № 86/95-ВР визначено, що транспортування, зберігання, застосування, утилізація, знищення та знешкодження пестицидів і агрохімікатів та торгівля ними здійснюються відповідно до вимог, встановлених чинним законодавством, санітарними правилами транспортування, зберігання та застосування пестицидів і агрохімікатів та іншими нормативними актами.

Як вбачається з копії акта перевірки на території Сахнівського відділення встановлено факт зберігання товариством мінеральних добрив у біг-бегах біля складського приміщення, яке не паспортизоване та не пристосоване для зберігання.

Крім того, відповідно до пункту 5.1.1. ДСП 8.8.1.2.001-98 "Транспортування, зберігання та застосування пестицидів у народному господарстві" зберігання пестицидів допускається тільки в спеціально призначених для цього складах, які відповідають вимогам СНіП 11-108-78 "Склады сухих минеральных удобрений и химических средств защиты растений" і "Норм технологического проектирования складов твердых минеральных удобрений и пестицидов для колхозов, совхозов и пунктов химизации" (1981 г.).

Згідно з пунктом 1 Санітарних правил зі зберігання, транспортування й застосування мінеральних добрив у сільському господарстві від 13.04.1973 № 1049-73 склади мінеральних добрив повинні бути побудовані по проектам, розробленим відповідно до діючих норм проектування.

У пункті 7 припису зазначено: "Ліквідувати несанкціоноване місце зберігання твердих побутових відходів на території зернового току в с. Сахни Конотопського району Сумської області" на підставі вимог ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. ст. 17, 33 Закону України "Про відходи", ст. 35 Закону України "Про охорону земель".

Статтею 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення.

Відповідно до пункту "з" статті 17 Закону України "Про відходи" від 05.03.1998 № 187/98-ВР суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані, зокрема не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах.

Відповідно до норм статті 33 "Про відходи" зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання чи видалення і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів.

Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов'язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, в якому визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відходів відповідно до встановлених умов їх зберігання.

Визначені для зберігання та видалення відходів місця чи об'єкти повинні використовуватися лише для відходів, заявлених на одержання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з відходами.

Забороняється змішування чи захоронення відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія.

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів у тому числі побутових у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, у інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України.

Як вбачається з копії акта перевірки на території зернового току в с. Сахни виявлене складування твердих побутових відходів в місці, не відведеному для цих цілей.

У пункті 8 припису зазначено: "Надати інформацію та копії документів відповідно до наданого запиту від 19.08.2016" на підставі вимог ст. 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. ст. 8, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

На запит державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області від 19.08.2016 (а.с. 133) щодо надання документів дозвільного характеру в галузі охорони атмосферного повітря, водних ресурсів та поводження з відходами, керівник ТОВ "Біо Лат" вказані документи не надав.

Відповідно до частини 1 статті 8 "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 № 877-V орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Статтею 11 "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний, зокрема надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач у судовому засідання не довів протиправність припису Державної екологічної інспекції в Сумській області від 23.08.2016 № 38/06, а тому позовні не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "БІО ЛАТ" до Державної екологічної інспекції в Сумській області про визнання протиправним та скасування припису відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 31.10.2016

Суддя М.М. Шаповал