Справа № 161/6295/16-а
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Справа № 876/7537/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2016 в адміністративній справі № 161/6295/16-а за позовом ОСОБА_2 до інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у м.Луцьку Департаменту патрульної поліції Коленди Михайла Павловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із зазначеним позовом та просив скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону управління патрульної поліції міста Луцька рядового поліції Коленди М.М. у справі про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2016 серії ПС2 № 720194, якою на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн та закрити провадження у справі.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що його неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) - проїзд регульованого пішохідного переходу на заборонений червоний сигнал світлофора, оскільки він заїхав на перехрестя доріг на дозволений сигнал першого світлофора, а при виїзді з перехрестя увімкнувся заборонений сигнал світлофора з лівої сторони та одночасно увімкнулося зелене світло для переходу пішоходів через дорогу.

Тому він зупинився і пропустив пішоходів, а коли для пішоходів увімкнувся заборонений сигнал світлофора, а для нього також ще горіло декілька секунд червоне світло, він завершив проїзд перехрестя, як цього вимагає п.16.8 ПДР.

Також вказує на порушення інспектором порядку складення протоколу про адміністративне правопорушення та порядку прийняття постави у справі.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2016 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеною постановою, її оскаржив ОСОБА_2, який вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи і порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог. Тому апелянт просив скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про повне задоволення його позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тими ж аргументами і обставинами, що й вимоги позовної заяви та крім того зазначає, що завершив маневр на червоне світло другого світлофора, адже керувався інформацією дорожніх знаків та розміток, які вказували на наявність регульованого перехрестя.

Відповідно до частини першої статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить задоволенню з наступних підстав.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 8.7.3 е) ПДР червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено, зокрема, що порушення водіями транспортних засобів правил проїзду на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як встановлено судом, ОСОБА_2, керуючи маршрутним транспортним засобом «Богдан А 09202» державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив проїзд регульованого пішохідного переходу по пр.Соборності, 42 в м.Луцьку на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив вимоги пункту 8.7.3 «е» ПДР, що було зафіксовано на відеореєстратор нагрудний персональний.

У зв'язку із зазначеним, постановою інспектора роти № 2 батальйону УПП у м.Луцьку ДПП Коленди М.П. від 26.04.2016 серії ПС2 № 720194 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Постанову було оголошено ОСОБА_2 негайно після закінчення розгляду справи. Копію постанови підписувати і отримувати позивач відмовився, тому постанову рекомендованою кореспонденцією було направлено позивачу за місцем проживання останнього.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, що підтверджується наданою відповідачем відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення, а тому постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи позивача щодо того, що ні суд, ні інспектор не дослідили повно обставини про те, що він завершив проїзд перехрестя так, як цього вимагає пункт 16.8 ПДР, спростовуються наданою відповідачем відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення, з огляду на що у спірній ситуації позивач повинен був керуватися приписами пункту 8.7.3 е) ПДР щодо регулювання світлофорами руху транспортних засобів, в даному випадку - при проїзді регульованого пішоходного переходу.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, доведена належними доказами, а тому оскаржена постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною і не належить до скасування.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.09.2016 в адміністративній справі № 161/6295/16-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 07 листопада 2016 року.