Справа № 583/3007/16-а
Суддя: Ярошенко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/3007/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Ярошенко Т.О.

при секретарі Безрядіній О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника та зобовязання призначити пенсію,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивує тим, що з 03.01.1977 року її чоловік ОСОБА_2 працював на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури Сумської області, його стаж на прокурорсько-слідчих посадах склав понад 25 років. 09.04.2002 року її чоловік помер. На час смерті чоловіка вона не працювала, перебувала на його повному утриманні, заробітна плата чоловіка була основним і постійним джерелом засобів до її існування. З 17.11.2006 року вона перебуває на обліку в Охтирському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області, отримує пенсію по інвалідності 3 групи загального захворювання. У 2012 році вона досягла пенсійного віку і отримує пенсію по інвалідності за віком. 12.07.2016 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника за померлого чоловіка відповідно до Закону України «Про прокуратуру», долучивши до заяви необхідні документи. 20.07.2016 року отримала лист, в якому їй було відмовлено в призначенні такої пенсії. 09.08.2016 року вона повторно звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від14.10.2014 року, до якої долучила довідку прокуратури Сумської області від 19.07.2016 року № 18-185зп-16 про заробітну плату станом на 01.12.2015 року, яку на час смерті отримував її чоловік. Однак, отримала лист відповідача від 16.08.2016 року № М-61, яким повідомлено, що рішенням № 37 від 18.07.2016 року їй відмовлено в призначенні пенсії у звязку з втратою годувальника. Вважає дії відповідача протиправними, такими, що порушують її права на соціальний захист і пенсійне забезпечення, передбачені ОСОБА_3 та іншими законами України.

Просить суд визнати протиправним і скасувати рішення Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 18.07.2016 року № 37 про відмову в призначенні їй пенсії у звязку з втратою годувальника. Зобовязати відповідача призначити їй з 12.07.2016 року пенсію у звязку з втратою годувальника на підставі статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року у розмірі 60 % середньомісячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Сумської області від 19.07.2016 року за № 18-185зп-16.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що 09 квітня 2002 року помер її чоловік, на момент смерті вона перебувала повному його утриманні, заробітна плата чоловіка була основним джерелом її існування. 12.07.2016 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника за померлого чоловіка відповідно до Закону України «Про прокуратуру», однак їй було відмовлено. Вважає, що дії відповідача порушують її права, а тому просить позовні вимоги задовільнити.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що дійсно позивачка зверталася до управління з питанням про призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника, однак відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення » від 02.03.2015 року № 213 з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», а тому відсутні підстави для призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

В судовому засіданні спеціаліст з питань призначення пенсій Охтирського обєднаного управління пенсійного фонду України ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 з 17.11.2006 року перебуває на обліку в управлінні, отримує як інвалід ІІІ групи пенсію, з 2012 року по досягненню пенсійного віку отримує пенсію по інвалідності за віком. 12.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про призначення їй пенсії у звязку з втратою годувальника. Рішенням Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 18.07.2016 року за № 37 позивачці відмовлено в призначенні пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення » від 02.03.2015 року № 213. 09.08.2016 року ОСОБА_1 повторно звернулася до управління, додавши відповідну довідку, однак їй була направлена відповідь, що рішенням № 37 їй відмовлено.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаєть на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Ст.8 ОСОБА_3 України встановлює, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_3 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_3 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_3 України гарантується.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Охтирському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області з 17.11.2006 року та отримує пенсію по інвалідності 3-ї групи згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Вказані обставини підтверджуються документами пенсійної справи, зокрема копією протоколу № 216 від 17.12.2006 року (а.с. 62).

09 квітня 2002 року помер чоловік позивачки ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.26). На день смерті він мав стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах 25 років 3 місяці 8 днів, що підтверджується довідкою виданою прокуратурою Сумської області від 14.09.2016 року за № 11-834 (а.с.39).

ОСОБА_1 знаходиласяна утриманні свого чоловіка на момент його смерті, що підтверджується відповідною довідкою Чернеччинської сільської ради Охтирського району від 01.07.2002 року за № 386 (а.с. 34).

Умови призначення пенсії у звязку з втратою годувальника визначено у ст. 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Як встановлено судом, позивачка 12 липня 2016 року звернулася до Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про перехід з одного виду пенсії на пенсію у звязку з втратою годувальника (а.с.19-20).

Рішенням Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 18.07.2016 року за № 37 позивачці відмовлено в призначенні пенсії на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення » від 02.03.2015 року № 213 якими з 01 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», «Про статус народного депутата України », «Про Кабінет Міністрів в Україні», «про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, а тому Охтирське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області вважає відсутні підстави для призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про прокуратуру» (а.с.21).

09 серпня 2016 року позивачка звернулася до Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області з заявою про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника (а.с.37), додавши довідку Прокуратури Сумської області від 19.07.2016 року за № 18-185зп-16 про складові заробітної плати (а.с. 35), згідно якої заробітна плата з 01 грудня 2015 року складає: основний оклад 1804 грн., кл. чин 125 грн.; вислуга років 578,70 грн., щомісячна премія на яку нараховуються страхові внески 3751,52 грн. Доплати, які передбачені чинним законодавствои: надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої праці 1755,39 грн, матеріальна допомога на оздоровлення (1/12) 355,26 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань (1/12) 355,26; всього 8725,13 грн.

Доводи позивачки про те, що вона фактично на день смерті її чоловіка знаходилася на його повному утриманні приймаються судом до уваги, оскільки це підтверджується належними доказами, зокрема довідкою Чернеччинської сільської ради Охтирського району від 01 липня 2002 року за № 386 в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, який помер 09.04.2002 року, допомога чоловіка була постійним і єдиними засобом її існування (а.с.34) та довідкою Чернеччинської сільської ради Охтирського району від 11 липня 2016 року за № 327 про те, що ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_2 проживали разом та вели спільне господарство (а.с. 29).

Суд вважає, що у відповідності до вимог ст.36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 ОСОБА_1 має право на пенсію по втраті годувальника. Ця обставина визнається і відповідачем.

Відповідно до п.1.1 та п.1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації); заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сімї у звязку з втратою годувальника подається заявником до органу, що призначає пенсію, через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи або організації. За бажанням особи така заява може бути подана особисто за місцем проживання (реєстрації) або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або законного представника.

Відповідно до п.2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» до заяви про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника подаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року, документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника, має такі документи); свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія; довідка про склад сімї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сімї з померлим годувальником (за наявності); документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сімї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

ОСОБА_3 України ст.85 ч.1 п.3 встановлено, що до повноважень Верховної Ради України належить прийняття законів. Ст.92 ч.1 п.6 ОСОБА_3 України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім'ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров'я; екологічної безпеки.

Відповідно до ст. 5 ч.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлено, що виключно цим Законом визначаються коло осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Згідно ст.9 ч.1 п.3 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначено, що одним із видів пенсійних виплат є пенсія у звязку з втратою годувальника.

Згідно до ст.22 ОСОБА_3 України - права і свободи людини і громадянина, закріплені цією ОСОБА_3, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч.19 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», від 14.10.2015 року № 1697-VІІ, який діє з 15.07.2015 року пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сімї, 70 відсотків - на двох і більше членів сімї. До непрацездатних членів сімї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування".

Суд вважає твердження відповідача, про відсутність правових підстав для призначення пенсії позивачці, з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», необґрунтованими тому, що він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Але таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 ОСОБА_3 України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, в постановах від 10 грудня 2013 року № 21-348а13 , від 17 грудня 2013 року №21-445а13, в постанові від 01.07.2014р. по справі № 21-244а14.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою ОСОБА_3 України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 ОСОБА_3 України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме -у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав на необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохороннихорганах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Враховуючи викладене, аналізуючи приведені норми в їх сукупності, суд приходить до висновку, що рішення Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 18.07.2016 року за № 37 є протиправним, право позивачки порушено, тому є всі законні підстави для його захисту шляхом скасування вказаного рішення та зобовязання відповідача призначити їй пенсію у звязку з втратою годувальника на підставі її заяви та довідок Прокуратури Сумської області від 19.07.2016 року № 18-185зп-16 та від 14.09.2016 року за № 11-834 про страховий стаж та складові заробітної плати ОСОБА_2, починаючи з 09.08.2016 року, з дня подачі заяви з відповідною довідкою.

Відповідно до п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка хоча і звернулася до Охтирського об'єднаного управління Пенсійного фонду України 12.07.2016 року із заявою про призначення пенсії у звязку з втратою годувальника, однак довідку Прокуратури Сумської області від 19.07.2016 року за № 18-185зп-16 про складові заробітної плати додала до заяви 09 серпня 2016 року, а тому з часу подання відповідної заяви з необхідними документами слід здійснити перехід з одного виду пенсії на пенсію по втраті годувальника.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачці є протиправними, а позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню, в частині зобовязання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника саме з 09.08.2016 року, відмовивши в решті вимог за необгрунтованістю.

Згідно ч.1 ст. 94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому необхідно стягнути з Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 70, 71, 94, 158 163 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області від 18.07.2016 року № 37 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії у звязку з втратою годувальника.

Зобовязати Охтирське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області ідентифікаційний код 37761543 з 09 серпня 2016 року ОСОБА_1 призначити пенсію у звязку з втратою годувальника у розмірі 60 % середньомісячного (чинного) заробітку зазначеного в довідці прокуратури Сумської області від 19.07.2016 року за № 18-185зп-16.

В задоволенні решти вимог відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з Охтирського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, ідентифікаційний код 37761543 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 понесені судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського адміністративного апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Охтирського міськрайонного

суду Сумської області ОСОБА_5