Справа № 818/1103/16
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

818/1103/16

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ПАТ "Сумихімпром" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ПАТ "Сумихімпром" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області , третя особа - відділ Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08 версеня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківчського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року, відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

У касаційній скарзі ПАТ "Сумихімпром", не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач зернувся з позовом у якому просить зобов’язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області прийняти рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою, яка йому належить на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №283249 від 04 вересня 2008 року, виданого на підставі розпорядження Голови Тростянецької районної державної адміністрації №49 від 01 лютого 2008 року.

Відповідно до частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спори фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за виключенням спорів, пов'язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю.

Під час регуляторних дій суб’єкта владних повноважень можливі спори щодо права цивільного, які повинні отримати в суді своє відповідне вирішення з точки зору визнання цивільного права, його виникнення, зміни чи припинення, що неможливо встановити у порядку адміністративного судочинства, основною метою якого є оцінка правомірності дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень під час здійснення владних управлінських функцій у публічно-правових відносинах.

Земельні відносини поділяються на публічні та приватні. Відповідно і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

Отже, не зважаючи на той факт, що до суду пред’явлено адміністративний позов про зобов’язання Головного управління Держгеокадастру у Сумській області прийняти певне рішення, його основу складає спір про право користування земельною ділянкою. Вказані відносини мають приватноправовий характер, у яких органи державної влади виступає не як суб’єкт владних повноважень.

Стаття 141 Земельного кодексу України закріплює, серед інших, таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Частинами 3, 4 статті 142 Земельного кодексу України передбачено, що припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Судами попредніх інстанцій установлено, що для вирішення питання щодо припинення права постійного користування земельною ділянкою ПАТ «Сумихімпром» зверталося з листами до відповідача, у відповіді якого зазначено про те, що згідно з інформаційною довідкою, наданою відділом Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області від 02 червня 2016 року за №22-28-0.2-1111/2-16, в межах даної земельної ділянки розташовані ділянки, надані громадянам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пасовища).

Отже, фактично позивач оскаржує наявність підстав для відмови у припиненні права користування земельною ділянкою.

Таким чином, предметом даного позову є перевірка правильності формування волі однієї зі сторін стосовно розпорядження землею, припинення відповідних прав щодо неї, а, отже, зазначений спір не може бути розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті –пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ПАТ "Сумихімпром" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ПАТ "Сумихімпром" до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області , третя особа - відділ Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області про зобов'язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглягута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз