Справа № 235/5453/16-а
Суддя: Данилів С. В.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 235/5453/16-а
Провадження № 2-а/235/147/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого: Данилів С.В.,

за участю секретаря: Харенко Т.Ю.,

представника позивача: відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Покровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Родинської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Родинської міської ради від 14 липня 2016 року № 7/6-2 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянину ОСОБА_4 щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років орієнтованою площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу по АДРЕСА_1»-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Родинської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Родинської міської ради від 14 липня 2016 року № 7/6-2 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянину ОСОБА_4 щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років орієнтованою площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу по АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12 березня 2009 року між ФОН ОСОБА_4 та Родинською міською радою було укладено договір оренди землі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. 24 квітня 2014 року між ФОП ОСОБА_4 та Родинською міською радою, в особі голови В.В.Лисиченко було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки у зв'язку із закінченням строку договору та добровільною відмовою ФОП ОСОБА_4 від його продовження.

Водночас, 05 березня 2014 року їй рішенням № 6/41-18 Родинської міської ради було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою по відводу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу в районі будівництва АДРЕСА_1. Відповідно справжнього рішення, нею було вчинено відповідні дії, щодо розроблення проекту землеустрою по відводу вказаної земельної ділянки, а також розроблено технічний паспорт на гараж, який, станом на теперішній час, розташований по АДРЕСА_1.

Позивач зазначає, що не дивлячись на вказані обставини, 14 липня 2016 року Родинська міська рада, за підписом В.О. Родинської голови Іщук Л.В. винесла рішення № 7/6-2-2014, яким надала дозвіл на розробку проекту землеустрою громадянину ОСОБА_4, щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років орієнтованою площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу, також по АДРЕСА_1, тим самим порушуючі її права як землекористувача. Вона 02 серпня 2016 року письмово звернулась до Родинської міської ради з питанням надання їй рішення відводу земельної ділянки в особисте користування та надання протоколу засідання земельної комісії, на якій вирішувалось дане питання. 19 серпня 2016 року вона отримала відповідь про неможливість надання протоколу, так як він знаходиться у депутата Тоічкіній О.Р. та не видається депутатам по нез'ясованим причинам.

З огляду на вищенаведене, просить суд позов задовольнити, визнати незаконним рішення № 7/6-2-14 від 14 липня 2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянину ОСОБА_4 щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років орієнтованою площею 0,500 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу по АДРЕСА_1, скасувати рішення №7/6-2-14 від 14.07.2016 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянину ОСОБА_4 щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років орієнтованою площею 0,500 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу по АДРЕСА_1 та стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 551 грн.60 коп.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позов задовольнити (а.с.36).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позовних вимог, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача Родинської міської ради надав суду у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просить ухвалити рішення на розсуд суду (а.с. 59).

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спори про поновлення порушених прав юридичних та фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування вирішуються в судовому порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ЗК України, провадиться один раз по кожному виду використання.

Окрім цього, відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачено ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України сільська, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання регулювання земельних відносин.

Однак, з врахуванням положень абз. 3 ч. 7 ст. 118 ЗК України у разі, якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 8 статті 118 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗКУ.

Ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно- правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗКУ, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (ч. 10 ст. 118 Земельного кодексу України).

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідного органу із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Необхідно зазначити, що на етапі отримання дозволу на розроблення документації із землеустрою діє принцип мовчазної згоди, оскільки у випадку бездіяльності суб'єкта владних повноважень, внаслідок якої протягом місяця не розглянута заява про надання дозволу на виготовлення проектної документації, тобто не надано дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у його наданні, заявник має право здійснити замовлення проекту відведення земельної ділянки без такого дозволу.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою, зокрема, в постанові від 10 грудня 2013 року по справі № 21-358а13.

Судовим розглядом встановлено, що згідно рішення Родинської міської ради № 6/41-18 від 05 березня 2014 року ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,01 га для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу по АДРЕСА_1 та зобов'язано оформити у 30 денний строк технічну будівлю та укласти договір на розробку проекту землеустрою з відводу вищезазначеної земельної ділянки (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що позивач проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу по АДРЕСА_1 виготовила у 2016 році, тобто із порушенням 30 денного строку, визначеного рішенням Родинської міської ради № 6/41-18 від 05 березня 2014 року (а.с. 17-18).

Також, з матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Родинської міської ради № 7/6-2-14 від 14 липня 2016 року (а.с. 7)., листа погодження (а.с. 8) ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки в оренду строком на 10 років орієнтовною площею 0,0500 га для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу по АДРЕСА_1 та зобов'язано оформити у 30 денний строк договір на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Згідно листа Родинської міської ради від 19 серпня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 було відмовлено у дозволі на розробку проекту землеустрою на підставі голосування депутатів (а.с. 11).

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки позивачем не було виконано у строки вимоги п. 2 рішення Родинської міської ради № 6/41-18 від 05 березня 2014 року, відтак підстав для скасування рішення Родинської міської ради № 7/6-2-14 від 14 липня 2016 року немає, а тому позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Керуючись ст., ст. ст. ст. 7-14, 71, 122, 158-163, 167 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Родинської міської ради, ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування рішення Родинської міської ради від 14 липня 2016 року № 7/6-2 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою громадянину ОСОБА_4 щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років орієнтованою площею 0,0500 га для будівництва та обслуговування індивідуального гаражу по АДРЕСА_1» - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

На постанову суду першої інстанції може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного адміністративного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до апеляційного суду Донецької області.

В судовому засіданні 07 листопада 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини.

Повний текст постанови буде виготовлено не пізніше 11 листопада 2016 року.

Головуючий: С.В. Данилів