Справа № 810/2917/16
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року (15:46 год.) м. Київ №810/2917/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_3, договір про надання правової допомоги від 18.04.2016, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3580/10 від 21.02.2008

представника відповідача: Бугас Н.Р., довіреність №1313/109/01/26-2016 від 14.09.2016

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області від 01.08.2016 №428 о/с в частині звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Обухівського відділу поліції з 08.08.2016 на підставі статті 77, п. 1, пп. 4 Закону України "Про національну поліції" (у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів);

- поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області з 09.08.2016;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Київській області на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 09.08.2016 по день ухвалення судового рішення.

03.10.2016 представником позивача через канцелярію суду подано заяву про зміну (доповнення) підстав позову від 03.10.2016, якою доповнено підстави позову, при цьому прохальну частину позову залишено без змін. Протокольною ухвалою суду від 03.10.2016 вказану заяву прийнято до розгляду судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірний наказ №428 о/с від 01.08.2016 про звільнення зі служби в поліції з посади першого заступника начальника Обухівського відділу поліції за пп.4 п.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивача не було попереджено про майбутнє звільнення у встановленому порядку за два місяці до звільнення. При цьому позивач вказує, що він погодився із призначенням на запропоновану йому рівнозначну вакантну посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, однак не зважаючи на це його було звільнено.

Позивач зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» не передбачає поняття «Тимчасовий штат», тому вважає безпідставним твердження відповідача про призначення позивача до органів Національної поліції у тимчасовий штат.

Єдиною підставою для скорочення посад Закон визначає реорганізацію, якої у відповідача не відбувалось. Позивач наголошує, що як такого скорочення штатів не відбулось, оскільки наказів про скорочення посад не приймалось, а надані відповідачем накази не свідчать про фактичне скорочення посад чи штатів. Звертає увагу суду на те, що згідно з наказом №83 від 30.12.2015 загальна кількість посад в Обухівському ВП у тимчасовому штаті становить 158 одиниць, а згідно з наказом №127 дск від 16.02.2016 - 162,5 одиниці.

Відповідач позов не визнав, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що звільнення позивача проведено у зв'язку зі скороченням посади, яку обіймав позивач. При цьому відповідач вказує, що позивача прийнято на службу в поліцію за окремим порядком шляхом призначення на посаду у тимчасовий штат. Відповідач зазначає, що за результатами проведеного атестування рішенням атестаційної комісії позивач був визнаний таким, що займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, тому наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №66 о/с позивач був звільнений зі служби в поліції через службову невідповідність.

18 травня 2016 року Київським окружним адміністративним судом позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції. На виконання судового рішення відповідачем видано відповідний наказ від 30.05.2016 № 237 о/с про поновлення позивача в тимчасовому штаті на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції.

Відповідач вказує, що 06.06.2016 позивач був ознайомлений з попередженням про можливе вивільнення із займаної посади з 30.07.2016 під розпис.

Відповідач зазначає, що 04.07.2016 позивачу були запропоновані посади старшого оперуповноваженого, старшого дільничного офіцера поліції, старшого інспектора з дорожнього нагляду сектору превенції, начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Обухівського відділу поліції, але від запропонованих посад позивач відмовився.

Також 04.07.2016 позивачу запропоновано посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції ГУ НП в Київській області, на яку позивач погодився та 27.07.2016 подав рапорт щодо призначення на цю посаду, але керівництво Обухівського відділу поліції заперечувало проти призначення позивача на вказану посаду, про що позивача повідомлено листом від 01.08.2016. Також до 06.08.2016 позивачу надано термін визначитися та подати відповідний рапорт про призначення із запропонованою посадою, а в разі неподання рапорту позивача буде звільнено.

Відповідач звертає увагу суду на те, що Департамент внутрішньої безпеки вважав за недоцільне призначення позивача на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Обухівського відділу поліції та на посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції ГУ НП в Київській області.

У зв'язку з викладеним наказом ГУ НП в Київській області від 01.08.2016 №428 о/с позивача з 08.08.2016 було звільнено зі служби в поліції за пп.4 п.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з лютого 2000 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ: з лютого 2000 року по червень 2003 року - курсант Національної академії внутрішніх справ України, з червня 2003 року по березень 2007 року - оперуповноважений відділення карного розшуку Обухівського районного відділу ГУ МВС України в Київській області, з березня 2007 року по січень 2008 року - старший оперуповноважений відділення карного розшуку Обухівського районного відділу ГУ МВС України в Київській області, з січня 2008 року по вересень 2009 року - старший оперуповноважений сектору карного розшуку Обухівського РВ ГУ МВС в Київській області, з вересня 2009 року по жовтень 2011 року - старший оперуповноважений сектору карного розшуку Українського міського відділення міліції Обухівського РВ ГУ МВС в Київській області, з жовтня 2011 року по листопад 2012 року - оперуповноважений відділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві, з листопада 2012 року по листопад 2013 року - начальник сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків 3 ТВМ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, з листопада 2013 року по лютий 2014 року - заступник начальника Обухівського РВ (з обслуговування Обухівського району та м. Українка) ГУ МВС в Київській області, з лютого 2014 року по листопад 2015 року - заступник начальника міліції громадської безпеки Обухівського РВ (з обслуговування Обухівського району та м. Українка), що підтверджується послужним списком ОСОБА_1 ( а.с.104-109).

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про Національну поліцію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №730 від 16.09.2015 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», якою ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ та утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 № 1 о/с ОСОБА_1 на підставі його заяви від 07.11.2015 призначено на посаду першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області з присвоєнням в порядку переатестування спеціального звання підполковника поліції (а.с.47).

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 № 66 о/с ОСОБА_1, підполковника поліції, першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області відповідно до пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) звільнено зі служби в поліції.

Підставою для звільнення слугував атестаційний лист ОСОБА_1 від 19.01.2016 з висновками атестаційної комісії.

Не погоджуючись з висновками атестаційної комісії та наказом про звільнення, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Київського окружного адміністративного суду (адміністративна справа №810/899/16).

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 в адміністративній справі №810/899/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016, адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 № 66 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у запас Збройних Сил України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у сумі 20999,92 грн.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2016 №237 о/с «По особовому складу» поновлено підполковника поліції ОСОБА_1 (М-251628), першого заступника начальника Обухівського відділу поліції, 16.02.2016, з виплатою йому суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 6847,80 грн. (а.с.48).

Підставою для видання даного наказу слугувала постанова Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 в адміністративній справі №810/899/16 та доповідна записка Відділу правового забезпечення від 20.05.2016 №464.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 01.08.2016 №428 о/с «По особовому складу» підполковника поліції ОСОБА_1 (М-251628), першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області 08 серпня 2016 року звільнено зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий облік) за пп.4 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) (а.с.30).

Підставою видання даного наказу зазначено наказ Головного управління від 16.02.2016 №127дск, попередження від 06.06.2016.

Не погоджуючись з вищевказаним наказом Головного управління Національної поліції в Київській області про його звільнення зі служби в поліції позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходив з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

2 липня 2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ), який набрав чинності 07.11.2015.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 580-VІІІ Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Як встановлено статтею 3 Закону № 580-VІІІ, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону № 580-VІІІ поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 48 Закону № 580-VІІІ визначено, що призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Відповідно до вимог статті 47 Закону № 580-VІІІ призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Пунктом 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно пункту 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

При цьому, зі змісту пункту 9 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ вбачається, що лише за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції.

Відповідно до пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ працівникам міліції, які у визначеному цим Законом порядку прийняті на службу до поліції, наказами про призначення на відповідні посади одночасно присвоюються відповідні спеціальні звання поліції відповідно до встановленої схеми співвідношення спеціальних звань.

Судом встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 07.11.2015 наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 07.11.2015 №1 о/с «По особовому складу» позивача з 07 листопада 2015 року без проведення конкурсу призначено на посаду першого заступника начальника Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, в порядку переатестування та установленням посадового окладу згідно штатного розпису, з присвоєнням спеціального звання підполковник поліції (а.с. 29).

Тобто, позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктами 9 та 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ, шляхом видання наказу про призначення за його згодою, а отже відповідав вимогам, які ставляться до поліцейських.

Проходження служби в поліції регулюється Законом України «Про Національну поліцію» та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону №580-VІІІ).

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліцію, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського (стаття 56 Закону № 580-VІІІ).

Статтею 58 Закону № 580-VІІІ передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

Перевіряючи доводи відповідача про те, що позивача прийнято до тимчасового штату ГУ НП в Київській області судом встановлено таке.

Так, наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №4 «Про затвердження тимчасових штатів органів і підрозділів головних управлінь Національної поліції» затверджені тимчасові штати органів і підрозділів головних управлінь Національної поліції та, зокрема, Головного управління Національної поліції в Київській області (а.с.101).

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.12.2015 №83 (а.с. 56-59) оголошено, зокрема, наказ Національної поліції України від 06.11.2015 №4 з додатками в частині, що стосується Головного управління Національної поліції в Київській області, та тимчасові штати органів і підрозділів.

Згідно додатку №2 до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.12.2015 №83 тимчасовий штат Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області включає Обухівський відділ поліції (м.Обухів) - 158 посад, Українське відділення поліції - 15,5 посад, Кагарлицьке відділення поліції (м.Кагарлик) - 75 посад, Ржищівське відділення поліції (м.Ржищів) - 12,5 посад.

Загальна чисельність тимчасових штатів Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області складає 261 посаду, у тому числі начальник відділу поліції - 1 посада, перший заступник начальника відділу поліції - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - начальник відділу кримінальної поліції - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - 1 посада, заступник начальника слідчого відділу - 1 посада.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск «Про організаційно-штатні зміни» оголошено наказ Національної поліції України від 27.01.2016 № 73 дск з додатками, штати відділів поліції та, зокрема, перелік змін у штатах Національної поліції (а.с.103).

З додатку №15 «Перелік змін у штатах Національної поліції», затвердженого наказом Національної поліції України від 27.01.2016 № 73 дск та оголошеного наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск по Головному управлінню Національної поліції в Київській області вбачається, що скорочуються всі посади у кількості 6921 посада (а.с.103, зворотній бік).

Тобто 16.02.2016 у зв'язку з оголошенням наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск скорочені всі тимчасові штатні посади в Головному управлінні Національної поліції в Київській області, затверджені наказом ГУ НП в Київській області від 06.11.2015 №4, та, зокрема, і посада позивача, з якої позивача було звільнено наказом від 16.02.2016 № 66 о/с та поновлено наказом від 30.05.2016 №237 о/с на підставі постанови Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 в адміністративній справі №810/899/16.

Цим же наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск «Про організаційно-штатні зміни» затверджено постійний штат ГУ НП в Київській області (а.с. 49).

Згідно постійного штату Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, що затверджений наказом Національної поліції України 27.01.2016 № 73 дск, Обухівський відділ поліції включає в себе Обухівський відділ поліції (м.Обухів) чисельністю 162,5 посади та Кагарлицьке відділення поліції (м.Кагарлик) чисельністю 92,5 посади.

Загальна чисельність постійних штатів Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області становить 255 посад, в тому числі начальник відділу поліції - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - начальник слідчого відділення - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - керівник патрульної поліції - 1 посада.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивача наказом ГУ НП в Київській області від 07.11.2015 №1 о/с призначено на посаду першого заступника начальника Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області без визначення строку, тобто безстроково, при цьому будь-яке посилання про призначення позивача до тимчасового штату Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області у даному наказі відсутнє.

Відтак доводи відповідача про те, позивача прийнято на службу в поліцію за окремим порядком шляхом призначення на посаду у тимчасовий штат не свідчать про те, що позивача прийнято на строкову службу, тому суд вважає, що професійна діяльність позивача розпочалась 07 листопада 2015 року саме з дня видання наказу від 07.11.2015 №1 о/с про призначення на посаду першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області та повинна здійснюватися безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Той факт, що на момент призначення позивача на посаду першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області всі штати Головного управління Національної поліції України в Київській області були тимчасовими, на думку суду, не дає відповідачу підстав стверджувати про призначення позивача на певний строк на період затвердження таких тимчасових штатів.

Як вже встановлено судом, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 № 66 о/с ОСОБА_1, підполковника поліції, першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області 16.02.2016 року відповідно до пункту 5 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через службову невідповідність) звільнено зі служби в поліції (а.с. 106, зворотній бік).

Як було зазначено вище ОСОБА_5 оскаржено наказ ГУ НП в Київській області від 16.02.2016 № 66 о/с до суду, і постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 в адміністративній справі №810/899/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.08.2016, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 № 66 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у запас Збройних Сил України і поновлено останнього на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Тобто постановою Київського окружного адміністративного суду від 18.05.2016 в адміністративній справі №810/899/16 позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, яка була передбачена у тимчасових штатах Головного управління Національної поліції в Київській області, які станом на день ухвалення судом рішення по справі скорочені.

На виконання даного судового рішення наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2016 №237 о/с позивача поновлено на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області з 16.02.2016.

Отже суд зазначає, що на підставі наказу ГУ НП в Київській області від 30.05.2016 №237 о/с позивача з 16.02.2016 було поновлено на посаді у тимчасовому штаті в Обухівському відділі поліції ГУ НП в Київській області, який станом на день поновлення ОСОБА_1 на посаді (30.05.2016) був скорочений згідно наказу ГУ НП в Київській області №127 дск від 16.02.2016.

При цьому суд зауважує, що Київський окружний адміністративний суд у постанові від 18.05.2016 в адміністративній справі №810/899/16 поновив ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області без зазначення дати поновлення позивача на посаді, звернувши в цій частині постанову суду до негайного виконання, проте відповідач наказом від 30.05.2016 №237 о/с поновив позивача на вказаній посаді саме з 16.02.2016.

Відповідно до частини 6 статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, посада якого була скорочена, до дня його призначення на іншу посаду в поліції або звільнення зі служби в поліції зобов'язаний виконувати обов'язки за останньою посадою, яку він займав, якщо керівник органу (закладу, установи) поліції не покладе на нього інші обов'язки.

Проте позивач стверджує, що після його поновлення 30 травня 2016 року на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, він фактично до виконання службових обов'язків не приступив, оскільки така посада була скорочена, а інших обов'язків на позивача покладено не було.

В подальшому наказом Головного управління Національної поліції в Київській області №428 о/с від 01.08.2016 позивача було звільнено зі служби в поліції у запас (з постановкою на військовий обліку) з 08.08.2016 за пп.4 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) (а.с.30).

В якості підстави для видання даного наказу зазначено наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск, попередження від 06.06.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону №580-VІІІ у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Згідно з частиною 2 статті 68 Закону №580-VІІІ поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону (ч. 3 ст. 68 Закону №580-VІІІ).

Пункт 5 статті 68 Закону №580-VІІІ визначає, що переважне право на залишення на службі в поліції при реорганізації надається поліцейським з більш високими кваліфікацією та досягненнями у службовій діяльності. За рівних умов щодо кваліфікації та досягнень у службовій діяльності перевага в залишенні на службі надається особам, які мають таке право відповідно до вимог законодавства.

Отже, у випадку скорочення посад в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого підлягає скороченню, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

При цьому, така особа може бути призначена за її згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 77 Закону №580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Суд звертає увагу на те, що Законом №580-VІІІ окремо не визначено процедуру здійснення пропозиції наявних вакантних посад поліцейському, який попереджається про можливе звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до п.4 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №580-VІІІ до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, з огляду на відсутність в Законі №580-VІІІ спеціальних положень, які регулюють порядок пропонування поліцейському іншої вакантної посади, суд вважає, що в даному випадку підлягають застосуванню загальні положення Кодексу законів про працю України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

При цьому, частиною 2 цієї статті передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 49-2 КЗпП визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При цьому, Пленум Верховного Суду України в пункті 19 Постанови від 6 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначив, що розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Однак, матеріалами справи не підтверджується зміна в організації праці Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, пов'язана зі скороченням чисельності або штату працівників.

Підставою видання оспорюваного позивачем наказу є саме наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск «Про організаційно-штатні зміни», яким, як вже встановив суд, оголошено наказ Національної поліції України від 27.01.2016 № 73 дск з додатками, штати відділів поліції та, зокрема, перелік змін у штатах Національної поліції (а.с.103).

Як вже встановлено судом з додатку №15 «Перелік змін у штатах Національної поліції», затвердженого наказом Національної поліції України від 27.01.2016 № 73 дск та оголошеного наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск, по Головному управлінню Національної поліції в Київській області слідує, що скорочуються всі посади у кількості 6921 посади (а.с.103, зворотній бік).

Тобто 16.02.2016 у зв'язку з оголошенням наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск скорочені всі тимчасові штатні посади в Головному управлінні Національної поліції в Київській області, затверджені наказом ГУ НП в Київській області від 06.11.2015 №4, та, зокрема, і посада позивача.

Цим же наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск «Про організаційно-штатні зміни» затверджено постійний штат ГУ НП в Київській області (а.с. 49).

Згідно тимчасового штату Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, наведеного у додатку №2 до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.12.2015 №83, Обухівський відділ поліції (м.Обухів) включає - 158 посад, Українське відділення поліції - 15,5 посад, Кагарлицьке відділення поліції (м.Кагарлик) - 75 посад, Ржищівське відділення поліції (м.Ржищів) - 12,5 посад, загалом у тимчасовому штаті Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області передбачено 261 посаду. З них до складу керівництва відділу поліції включені 5 посад, у тому числі начальник відділу поліції - 1 посада, перший заступник начальника відділу поліції - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - начальник відділу кримінальної поліції - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - 1 посада, заступник начальника слідчого відділу - 1 посада.

Згідно постійного штату Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, що затверджений наказом Національної поліції України 27.01.2016 № 73 дск, Обухівський відділ поліції включає в себе Обухівський відділ поліції чисельністю 162,5 посади та Кагарлицьке відділення поліції (м.Кагарлик) чисельністю 92,5 посади.

Загальна чисельність постійних штатів Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області становить 255 посад, в тому числі начальник відділу поліції - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - начальник слідчого відділення - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - керівник патрульної поліції - 1 посада.

Аналізуючи тимчасовий і постійний штати Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області суд зазначає, що загальна чисельність тимчасового і постійного штату суттєво не змінилась. Так, загальна чисельність тимчасового штату Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області складала 261 посаду, тоді як у постійному штаті цього ж відділу поліції передбачено 255 посад.

При цьому до складу керівництва тимчасового штату Обухівського відділу поліції входило 5 посад (начальник відділу поліції - 1 посада, перший заступник начальника відділу поліції - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - начальник відділу кримінальної поліції - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - 1 посада, заступник начальника слідчого відділу - 1 посада), тоді як у постійному штаті Обухівського відділу поліції передбачено 3 керівні посади (начальник відділу поліції - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - начальник слідчого відділення - 1 посада, заступник начальника відділу поліції - керівник патрульної поліції - 1 посада).

Порівнявши наявні в матеріалах справи тимчасовий та постійний штати Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, судом було встановлено, що тимчасовий штат Обухівського відділу поліції (м.Обухів) включав 158 посад, тоді як постійний штат цього ж відділу поліції налічує вже 162,5 посади.

Суттєвим є також той факт, що згідно тимчасового штату Обухівського відділу поліції до його територіальної юрисдикції входили 4 населених пункти, а саме м.Обухів, м.Кагарлик, м.Українка та м.Ржищів із відповідними районами на загальну чисельність тимчасового штату у 261 посаду, тоді як зі структури Обухівського відділу поліції у постійному штаті вилучені Українське та Ржищівське відділення поліції на загальну чисельність постійного штату у 255 осіб, що фактично свідчить не про скорочення, а про збільшення штатної чисельності поліцейських Обухівського відділу поліції.

Суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів того, що функціональні обов'язки та обсяг виконуваних завдань Обухівського відділу поліції зазнали змін у зв'язку зі скороченням штатів, під яким в даному випадку розуміється скорочення тимчасового та затвердження постійного штату відділу поліції.

Судом встановлено, що фактично загальна чисельність штатів внаслідок описаних організаційно-штатних змін по Обухівському відділу поліції ГУ НП в Київській області зменшилась лише на 2% (з 261 посад до 255).

Суд зазначає, що при загальному скороченні штатної чисельності на 2 % та відсутності змін у законодавстві щодо функціонального навантаження та виконуваних завдань, проведені організаційно-штатні зміни по Обухівському відділу поліції ГУ НП в Київській області не свідчать про зменшення навантаження та обсягу виконуваної роботи чи про відмову держави від виконання тих чи інших функцій, покладених на юридичну особу публічного права.

Таким чином, аналіз проведених змін в штаті Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області свідчить про те, що внаслідок відповідного реформування посада, яку обіймав позивач, скорочена не була.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що за обсягом функціональних обов'язків, які виконувались позивачем, коли він обіймав посаду першого заступника начальника відділу поліції у тимчасовому штаті Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, у постійному штаті Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області такі функціональні обов'язки виконує заступник начальника відділу поліції - керівник патрульної поліції.

Визначаючи коло функціональних обов'язків першого заступника начальника відділу поліції у тимчасовому штаті Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та начальника відділу поліції - керівника патрульної поліції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у постійному штаті судом встановлено, що посадові інструкції поліцейських в структурі ГУ НП в Київській області не розроблені та не затверджені ані на момент затвердження постійних і тимчасових штатів, ані на момент розгляду справи судом.

За таких умов відповідач, скоротивши всі штатні посади по Обухівському відділу поліції ГУ НП в Київській області та одночасно затвердивши нові постійні штати повинен був запропоновувати позивачу посаду, не нижчу від посади заступника начальника відділу поліції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, під час розгляду справи відповідачем не були надані суду належні та допустимі докази, які б свідчили, що після проведення реорганізації штат Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та, зокрема, посада, яку позивач обіймав, були скорочені та потребували звільнення працівників, у даному випадку позивача, у зв'язку з чим підстава звільнення, зазначена в спірному наказі, не відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що при зміні в організації виробництва і праці одночасно з попередженням про майбутнє звільнення пропозиція працівникові іншої посади має бути надана власником (роботодавцем) або уповноваженим ним органом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог щодо порушення відповідачем порядку звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції у зв'язку із скороченням штатів, судом встановлено наступне.

Так, відповідач стверджує, що 06.06.2016 ОСОБА_1 було ознайомлено з попередженням про можливе вивільнення із займаної посади з 30.07.2016, про що свідчить особистий підпис позивача на такому попередженні.

До матеріалів справи було долучено оригінал попередження про можливе наступне вивільнення від 06.06.2016, в якому зазначено, що у зв'язку із зміною в організаційній структурі поліції та відповідних структурних підрозділах Головного управління Національної поліції в Київській області (наказ Національної поліції України від 27.01.2016 №73 дск «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Київській області» і Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127 дск «Про організаційно-штатні зміни») адміністрація попереджає про можливе наступне вивільнення Вас із займаної посади з 30.07.2016 згідно з пунктом 1 статті 40 та статті 49-2 КЗпП України, ст. 77 п. 1 пп. 4 (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) Закону України «Про національну поліцію» (а.с.60).

В той же час, суд зазначає, що бланк вищезгаданого попередження від 06.06.2016 не заповнений у графі, яка передбачає зазначення прізвища ім'я та по батькові, займаної посади та спеціального звання поліцейського, якого попереджають про можливе наступне вивільнення. Отже, у суду відсутні підстави вважати, що наданий відповідачем бланк попередження про можливе наступне вивільнення від 06.06.2016 стосується саме позивача.

При цьому вказаний бланк попередження не підписано посадовою особою органу, який попереджає про можливе наступне вивільнення, а саме не підписано т.в.о. начальника ГУ НП в Київській області полковником поліції Головіним Д.В.

Представник відповідача в судовому засіданні не зміг надати суду обґрунтованих пояснень щодо відсутності у бланку попередження інформації про особу, яку попереджено про наступне вивільнення та не підписання такого бланку попередження уповноваженою особою відповідача.

Щодо проставлення підпису позивача у графі «ознайомився» у вищевказаному бланку попередження в судовому засіданні по справі 31.10.2016 позивачем було надано письмові пояснення, в яких позивач зазначив, що він дійсно підписав бланк попередження про можливе наступне вивільнення, яке не містило прізвища, імені та по батькові позивача, підписів посадових осіб ГУ НП в Київській області, при цьому позивач не сприйняв попередження про можливе наступне вивільнення як офіційний документ (а.с.159).

Суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено форми або порядку попередження про майбутнє звільнення, проте положеннями частини 1 статті 68 Закону №580-VІІІ встановлено, що поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

В той же час суд зазначає, що письмове персональне попередження поліцейського, посада якого скорочується, має містити доступну інформацію та бути зрозумілим особі, посада якої скорочується. Суд вважає, що персональне попередження поліцейського безумовно повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою держаного органу, щоб відповідати загальним вимогам до документування управлінської інформації.

Отже, на думку суду, наявне в матеріалах справи попередження про можливе наступне вивільнення від 06.06.2016, в якому не зазначено прізвище ім'я та по батькові, займану посаду та спеціальне звання поліцейського, якого попереджають про можливе наступне вивільнення, та в якому не проставлений підпис посадової особи органу, уповноваженого попереджати про можливе наступне вивільнення, не є належним попередженням позивача про можливе наступне вивільнення у зв'язку зі скороченням штатів.

З огляду на вищевикладені обставини, суд погоджується з доводами позивача про те, що його не було попереджено у належний спосіб про можливе наступне вивільнення у встановленому порядку.

Перевіряючи дотримання відповідачем гарантій залишення на службі в поліції при реорганізації щодо позивача з урахуванням його досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров'я, ставлення до виконання службових обов'язків, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що відповідачем 04.07.2016 відповідно до актів від 04.07.2016 №№5846, 5850, 5848, 5849, 5847 було запропоновано позивачу наступні посади:

- заступник начальника Обухівського відділу поліції - керівник патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області;

- начальник сектору реагування патрульної поліції №1 Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області;

- старший інспектор з дорожнього нагляду сектору превенції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області;

- старший дільничний офіцер поліції сектору превенції Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області;

- старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Обухівського відділу поліції Головного управління поліції в Київській області (а.с.63-68).

ОСОБА_1 погодився на запропоновану посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а від всіх інших запропонованих посад відмовився, про що зазначено в актах про пропонування посад від 04.07.2016.

Так, 04.07.2016 позивачем подано рапорт на ім'я Т.в.о. начальника ГУ НП в Київській області Ценова Д.М., в якому зазначено, що позивач із запропонованою посадою заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області згоден (а.с.46).

З наданої відповідачем копії рапорту позивача від 04.07.2016 слідує, що т.в.о. начальника Обухівського РВ ГУ НП в Київській області майор поліції Д.І. Ярославський заперечує проти призначення позивача на вказану посаду.

Як зазначає відповідач в письмових запереченнях проти позову, керівництво Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області заперечувало проти призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, а Департамент внутрішньої безпеки вважав за недоцільне призначення позивача на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області та на посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Як вказує відповідач позивача 01.08.2016 було повідомлено листом про те, що керівництво Головного управління Національної поліції в Київській області заперечує щодо призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Обухівського ВП - керівника патрульної поліції ГУ НП в Київській області та позивачу надано термін до 06.08.2016 визначитись та надати відповідний рапорт про призначення із запропонованою посадою, а у разі неподання рапорту його буде звільнено зі служби в поліції.

Проте суд зазначає, що ані вказаного листа, ані доказів його направлення (вручення) позивачу відповідачем суду не надано.

Досліджуючи питання щодо заперечення керівництва Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області проти призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, та непогодження Департаменту внутрішньої безпеки щодо призначення позивача на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області та на посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, суд зазначає таке.

Відповідно до листів Управління внутрішньої безпеки в Київській області №1334/42-09/03-16 від 06.07.2016 (а.с.68) та №1162/40-09/01-16 від 07.06.2016 (а.с.110) вбачається, що Управління внутрішньої безпеки в Київській області ДВБ НПУ України вважає за недоцільне призначення ОСОБА_1 на посаду начальника сектору реагування патрульної поліції №1 Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області та на посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Також суд зазначає, що відповідачем надано до суду копію листа Національної поліції України №5120/01/42-2016 від 12.05.2016 «Про порядок вирішення окремих питань кадрових призначень» (а.с.137), в якому зазначено, що відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженого наказом НПУ від 09.11.2015 №83, до функцій ДВБ віднесено проведення в межах компетенції перевірок кандидатів на посади номенклатури НПУ, інші керівні посади, повторний прийом на службу в НПУ, переміщення із структурних підрозділів територіальних органів НПУ, у т.ч. міжрегіональних, до апаратів територіальних органів НПУ, а також переміщення по службі за межі області.

Як зазначено у цьому листі відпрацювання підрозділами ДВБ відомостей про кандидатів на вказані посади здійснюється з метою визначення доцільності прийняття уповноваженою особою позитивного рішення про відповідне кадрове призначення.

Порядок вжиття заходів із відпрацювання відомостей про службові професійні та морально-ділові якості кандидата та інших питань, необхідних для надання рекомендацій (погодження) щодо доцільності призначення особи на посаду, визначається керівником ДВБ відповідно до компетенції, встановленої законодавством.

З огляду на викладене вимагається в обов'язковому порядку погоджувати з ДВБ рішення про:

призначення на посади керівників структурних підрозділів НПУ, міжрегіональних територіальних органів НПУ (далі - МТО НП), ГУ НП в Автономній Республіці Крим, областях та місті Києві, відокремлених підрозділів ГУ НП в регіонах, регіональних структурних та відокремлених підрозділів МТО НП в регіонах;

призначення на керівні посади в апаратах, регіональних структурних та відокремлених підрозділах МТО НП, апаратах ГУ НП в регіонах, відокремлених підрозділах ГУ НП в регіонах;

повторний прийом на службу НПУ;

переміщення для подальшого проходження служби до іншого ГУ НП в регіонах, з МТО НП до ГУ НП в регіонах, з ГУ НП в регіонах до МТО НП;

переміщення із відокремлених підрозділів ГУ НП в регіонах, структурних та відокремлених підрозділів МТО НП на посади до апаратів цих органів;

присвоєння чергових спеціальних звань у порядку заохочення.

Проте суд зауважує, що жодною нормою Закону України «Про Національну поліцію» не передбачено необхідність погодження структурними підрозділами Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України рішень територіальних органів Національної поліції України щодо призначення поліцейських та, зокрема, позивача на відповідні посади, а отже вимоги щодо необхідності погодження Управлінням внутрішньої безпеки в Київській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України вже запропонованої позивачу посади, на яку позивач погодився, є необґрунтованими.

Таким чином суд зазначає, що відповідач безпідставно відмовився призначити позивача на запропоновану посаду у зв'язку з непогодженням такого призначення Управлінням внутрішньої безпеки в Київській області Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Більш того, суд зазначає, що запропоновані позивачу 04.07.2016 року посади, від яких останній відмовився, а саме: начальник сектору реагування патрульної поліції №1, старший інспектор з дорожнього нагляду сектору превенції, старший дільничний офіцер поліції сектору превенції, старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області не є рівнозначними посаді, яку обіймав позивач до звільнення згідно оспорюваного у даній справі наказу №428 о/с від 01.08.2016 (перший заступник начальника Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області), а отже не повинні були пропонуватися позивачу.

Аналізуючи в сукупності вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідачем порушено порядок звільнення позивача з поліції у зв'язку із скороченням штатів, оскільки позивача не було належним чином повідомлено про можливе наступне вивільнення, у зв'язку з відмовою самого відповідача призначити позивача на рівнозначну посаду, з якою позивач погодився.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.05.2014 та від 01.07.2014 (реєстраційні номери судових рішень в ЄДРСР - 39088425 та 39891898 відповідно).

На підставі викладеного суд вважає наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 01.08.2016 №428 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 (М-251628), першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області 08 серпня 2016 року у запас (з постановкою на військовий облік) за пп.4 п. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно частини 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Вирішуючи питання поновлення позивача на посаді, суд виходив з наступного.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №641 «Про утворення Національної поліції України» утворено Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було утворено Головне управління Національної поліції в Київській області.

Згідно пункту 9 Положення про Головне управління Національної поліції в Київській області, затвердженого наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №26, ГУ здійснює свої повноваження через апарат ГУ та утворені у встановленому порядку відокремлені структурні підрозділи в районах, містах, районах у містах.

Як було встановлено судом раніше, наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.05.2016 №237 о/с підполковника поліції ОСОБА_1 (М-251628) поновлено на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції з 16.02.2016 на підставі судового рішення.

В подальшому наказом Головного управління Національної поліції в Київській області №428 о/с від 01.08.2016 позивача звільнено зі служби в поліції з посади першого заступника начальника Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у зв'язку із скороченням штатів.

Як вже встановлено судом 16.02.2016 у зв'язку з оголошенням наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск «Про організаційно-штатні зміни» скорочені всі тимчасові штатні посади в Головному управлінні Національної поліції в Київській області, затверджені наказом ГУ НП в Київській області від 06.11.2015 №4, та, зокрема, і посада позивача та цим же наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.02.2016 №127дск «Про організаційно-штатні зміни» затверджено постійний штат ГУ НП в Київській області (а.с. 49).

Як вже встановлено судом представник відповідача в судовому засіданні підтвердив, що за обсягом функціональних обов'язків, які виконувались позивачем, коли він обіймав посаду першого заступника начальника відділу поліції у тимчасовому штаті Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, у постійному штаті Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області такі функціональні обов'язки виконує заступник начальника відділу поліції - керівник патрульної поліції.

Визначаючи коло функціональних обов'язків першого заступника начальника відділу поліції у тимчасовому штаті Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у постійному штаті судом встановлено, що посадові інструкції поліцейських в структурі ГУ НП в Київській області не розроблені та не затверджені ані на момент затвердження постійних і тимчасових штатів, ані на момент розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене відповідачем обґрунтовано було запропоновано позивачу посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у постійному штаті, на яку позивач погодився, подавши відповідний рапорт про призначення на цю посаду від 04.07.2016, проте відповідачем безпідставно не здійснено призначення позивача на запропоновану посаду.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 10.03.2015 у справі №21-52а15, виходячи з нормативного тлумачення пункту 1 частини першої статті 40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов'язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто вживає заходи до переведення працівника за його згодою на іншу роботу.

За змістом пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частинами другою та третьою статті 36 КЗпП зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У постанові від 19.01.2016 №21-2225а15 Верховний Суд України висловив правову позицію, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Тобто, у разі скорочення штатів, особі, посада якої скорочується, повинно бути запропоновано рівнозначну посаду, а у разі її відсутності - іншу посаду відповідно до її кваліфікації та досвіду роботи.

Лише відмова особи від запропонованої посади дає підстави для звільнення працівника у зв'язку зі скороченням штатів.

Як вбачається з матеріалів справи, до звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції останній займав посаду першого заступника начальника відділу поліції Обухівського ВП ГУ НП в Київській області.

Як вбачається з постійного штату Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області, що затверджений наказом Національної поліції України 27.01.2016 № 73 дск, в Обухівському відділі поліції ГУ НП в Київській області наявна лише одна рівнозначна посада, яка за своїм функціональним призначенням та кваліфікаційним вимогам відповідає посаді, з якої позивача було незаконно звільнено, а саме посада заступника начальника відділу - керівника патрульної поліції.

При цьому суд відзначає, що саме посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції ГУ НП в Київській області й було запропоновано позивачу для призначення з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня та кваліфікації позивача.

Позивач просить суд поновити його на посаді першого заступника начальника Обухівського відділу поліції ГУ НП в Київській області.

Відповідно до положень частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Однак, у разі помилкового обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права чи неналежного формулювання позовних вимог, адміністративні суди мають право на підставі частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи.

Положення статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України цілком кореспондуються з положеннями частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої суд у разі задоволення адміністративного позову може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що для повного захисту прав та інтересів позивача суд повинен вийти за межі позовних вимог та обрати спосіб захисту, який буде ефективним та відповідати закону, тому на думку суду ефективним та належним способом захисту порушеного права позивача від незаконного звільнення, яке має місце повторно впродовж 2016 року, має бути поновлення позивача на посаді, рівнозначній тій, яку займав позивач до звільнення.

Враховуючи, що таку рівнозначну посаду відповідачем було самостійно запропоновано позивачу, на яку останній погодився, а також безпідставність відмови самого відповідача призначити позивачу на запропоновану посаду заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції ГУ НП в Київській області, позивач підлягає поновленню на рівнозначній посаді - заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Щодо вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд звертає увагу на таке.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Верховний Суд України у постанові від 14 січня 2014 року (справа №21-395а13) зазначив, що суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

В пункті 6 Постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 №13 Пленум Верховного Суду України зазначив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як вбачається з довідки Головного управління Національної поліції в Київській області від 23.09.2016 №1094, загальна сума нарахованого грошового забезпечення за період з червня 2016 року по липень 2016 року становить 14560,00 грн. (7280,00 грн. за кожен місяць) (а.с. 62).

При цьому, кількість календарних днів, за які позивачу нараховане грошове забезпечення складає 61 день: 30 днів у червні 2016 року та 31 день у липні 2016 року.

Отже, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 238,69 грн. (14560,00 грн./61).

Суд зазначає, що період вимушеного прогулу позивача складає 84 дні та обраховується починаючи з першого дня після звільнення - з 09.08.2016 по день прийняття рішення суду про поновлення позивача на посаді, тобто по 31.10.2016.

При цьому судом було враховано, що грошове забезпечення за червень 2016 року та липень 2016 року позивачу виплачувалось за роботу повний календарний місяць (без вихідних днів), тому, при обчисленні тривалості вимушеного прогулу суд виходив з кількості календарних днів, що минули з 09.08.2016 по 31.10.2016.

Враховуючи, що кількість днів вимушеного прогулу складає 84 дні, середнє грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу становить 20049,96 грн. (238,69 грн. х 84 дні).

Відповідно до Положення про територіальні (відокремлені) підрозділи - відділи, відділення Головного управління Національної поліції в Київській області, затвердженого наказом ГУ НП в Київській області від 27.01.2016 №67 (далі - Положення №67), відділення полії в районах, містах є територіальними (відокремленими) підрозділами ГУ НП в Київській області, діяльність яких контролюється та координується начальниками відділів поліції, підпорядковується начальникові ГУ НП.

Пунктом 3 Положення №67 передбачено, що відділ, відділення поліції фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 9 Положення про Головне управління Національної поліції в Київській області, затвердженого наказом Національної поліції від 06.11.2015 №26, встановлено, що ГУ здійснює свої повноваження через апарат ГУ та утворені в установленому порядку відокремлені структурні підрозділи в районах, містах, районах у містах.

Відповідно до підпункту 44 пункту 6 Положення ГУ відповідно до покладених на нього завдань забезпечує правовий і соціальний захист поліцейських, інших працівників ГУ та членів їх сімей.

Підпунктами 7, 8, 11 пункту 7 Положення передбачено, що ГУ НП в Київській області з метою організації своєї діяльності: відкриває рахунки в установах банків, організовує планово-фінансову роботу в апараті ГУ, відокремлених структурних підрозділах ГУ, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів; забезпечує організацію та ведення бухгалтерського обліку в установленому порядку, а також подання необхідної звітності.

Таким чином, саме на ГУ НП в Київській області покладені функції з нарахування та виплати грошового забезпечення поліцейським, що проходять службу у його відокремлених підрозділах, для чого ГУ НП в Київській області має відповідні рахунки в установах банку, здійснює ведення і подання необхідної звітності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сума середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 20049,96 грн. підлягає стягненню саме з ГУ НП в Київській області.

За змістом частини 1 статті 69 та частини 1 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Всупереч викладеним положенням відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення позивача у зв'язку зі скороченням штатів, надано не було.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені відповідачем під час розгляду адміністративної справи, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи позивача, а позивачем доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із пункту 2 частини 1 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи зазначене суд вважає за необхідне постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді - заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та в частині стягнення з ГУ НП в Київській області суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 7280,00 грн. без урахування обов'язкових податків та зборів - допустити до негайного виконання.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, за відсутності в матеріалах справи доказів понесення ним інших витрат, судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

В судовому засіданні по справі 31.10.2016 проголошено вступну та резолютивну частини постанови, повний текст постанови виготовлено та підписано 07.11.2016.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Київській області від 01.08.2016 №428 о/с в частині звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Обухівського відділу поліції 08.08.2016 на підставі пп. 4 п. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв'язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).

2. Поновити ОСОБА_1 (М-251628) на рівнозначній посаді - заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

3. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616, місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 20049,96 грн. (двадцять тисяч сорок дев'ять грн. 96 коп.) без урахування обов'язкових податків та зборів.

7. Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 (М-251628) на рівнозначній посаді - заступника начальника Обухівського відділу поліції - керівника патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

8. Звернути до негайного виконання постанову суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області (ідентифікаційний код 40108616, місцезнаходження 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1) суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 7280,00 грн. (сім тисяч двісті вісімдесят грн. 00 коп.) без урахування обов'язкових податків та зборів.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кушнова А.О.