Справа № 209/3547/16-а
Суддя: Багбая Є. Д.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 209/3547/16-а
Провадження № 2-а/209/84/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2016 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області Багбая Є.Д., як суддя місцевого адміністративного суду розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову вказує, що з 28 травня 1980 року по 12 жовтня 2011 року вона працювала в органах прокуратури Дніпропетровської області. З червня 2002 року до 1 квітня 2016 року перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська у зв'язку з призначенням пенсії за вислугою років у розмірі 90% від суми заробітної плати, на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», яку позивачка отримує до теперішнього часу. З 1 квітня 2016 року перебуває на обліку у ОСОБА_3 об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, яке створено шляхом злиття УПФУ в Баглійському, Заводському та Дніпровському районах м. Дніпродзержинська. 8 вересня 2016 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії ні підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області про підвищення заробітної плати за № 18-234 вих.16 від 30.08.2016 року. Рішенням комісії по розгляду звернень громадян ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області від 13 вересня 2016 року відмовило в перерахунку пенсії, так як відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» встановлено, що зміни, внесені до вказаного Закону, стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку та цією нормою скасовані норми щодо пенсійного забезпечення спеціальних пенсій в тому числі і Закону України «Про прокуратуру». Не погодившись з даним рішенням позивачка звернулась до суду. Позивач просить визнати дії відповідача протиправними та зобов'язати відповідача здійснити перерахунок з 1 вересня 2016 року пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про прокуратуру» згідно довідки прокуратури та виплатити різницю фактично отриманої та належної до сплати суми пенсії.

Ухвалою судді від 28 вересня 2016 року відкрито скорочене провадження.

5 жовтня 2016 року відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів. Заперечень проти позову від відповідача судом не отримано.

Дослідивши законодавство, розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» «Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих», передбачено, що «прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

…Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.»

Згідно Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права (пенсія призначається в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати незалежно від стажу роботи).

Разом з тим, правила щодо перерахунку пенсій працівників прокуратури залишились незмінними.

Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу. тобто в розмірі 90% від заробітної плати.

Крім того, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи», до статті 50-1 Закону внесено нову норму (друге речення частини п'ятнадцятої), згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Таким чином, перерахунок пенсії, призначеної до 1 жовтня 2011 року, проводиться в разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, виходячи з розміру, встановленого на час призначення пенсії.

Посилання відповідача у відмові про перерахунок пенсії на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» як на підставу відмови у перерахунку пенсії є неприйнятним, оскільки відповідач застосував нові положення Закону до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, а зміни, внесені до вказаного Закону, стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Відмова відповідача у перерахунку раніше призначеної пенсії саме за вище вказаних підстав є недопустимим, враховуючи і вимоги частини 1 статті 58 Конституції України, згідно з якою закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність та є ознакою того, що у такий спосіб відповідач як суб'єкт владних повноважень діяв протиправно, всупереч приписів частини 2 статті 19 Конституції України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Окрім того, статтею 22 Конституцій України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 64 Конституцій України також передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантують право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України «Про прокуратуру», які є такими, що не підлягають звуженню та обмеженню.

У розумінні статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина. Згідно з принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, яка полягає у тому, що Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, в тому числі і призначення пенсії за спеціальними законами. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 р., ухваленого у справі №1-2/2013, також вказано, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України). Юридична колізія є розбіжність або суперечність між нормативно-правовими актами, що регулюють одні і ті ж або суміжні правовідносини, а також між компетенцією органів влади. У разі існування неузгодженості між актами, виданим одним і тим же органом, але які мають різну юридичну силу, застосовується акт вищої юридичної сили. У випадку суперечності норм закону та Конституції України, які прийняті Верховною Радою України - колізія вирішується на користь Конституції України, яка має вищу юридичну силу.

Такого висновку дійшов Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року (пункти 2.1 та п.2.2 мотивувальної частини рішення). З огляду на вказане, положення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», в частині визнання правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень щодо закріплених Конституцією України прав і свобод людини і громадянина вважається не що інше, як скасування або обмеження цих прав і свобод (рішення Конституційного суду України справа 1-28/2008 року).

Згідно до ч. 4 ст. 45 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; нормативно-правовий акт № 1058-IV від 09.07.2003"Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п'ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Таким чином дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії в розмірі 90 % від суми місячної (чинної) заробітної плати є незаконними, тому з метою поновлення порушених прав позивача по суду вбачаються підстави для зобов'язання ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% суми заробітної плати, вказаної в довідці від №18-234 вих. 16 від 30 серпня 2016 року, починаючи з 01 вересня 2016 року.

Судові витрати за правилами ст. 94 КАС України належать присудження на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

Керуючись ст. ст. 11,14,70,71,72,86,159-162, 183-2, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_2 у проведені перерахунку пенсії за вислугою років в розмірі 90 відсотків середньомісячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 30.08.2016 року №18-234вих.16 відповідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов'язати Дніпродзержинське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії за вислугою років, призначеної в 2002 році відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої ОСОБА_2 вийшла на пенсію, згідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 30.08.2016 року №18-234вих.16 без обмежень гранічного розміру пенсії, починаючи з 01 вересня 2016 року з урахуванням раніше здійснених виплат.

Постанову у межах суми стягнення за один місяцьдопустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору у сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії постанови сторонами по справі.

Суддя Є.Д. Багбая