Справа № 148/1682/16-а
Суддя: Карнаух А. П.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1682/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення 8 сесії 7 скликання Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №123 від 11.07.2016 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1.».

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Тульчинського районного суду із позовом до Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення 8 сесії 7 скликання Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №123 від 11.07.2016 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1.», мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Копіївською сільською радою розглянуто його заяву про надання в оренду ставу на річці Сільниця на підставі п.3 постанови Кабінету Міністрів України №502 від 13.05.1996 року «Про порядок користування землями водного фонду» та надання дозволу на виготовлення проекту відводу на землі водного фонду ( ставу) та укладення договору оренди водного об»єкта місцевого значення від 19.01.2001 року №1 . Рішенням сільської ради від 15.06.2001 року заяву задоволено. 19.01.2001 року між ним та Вінницькою обласною радою було укладено договір оренди, який пройшов необхідне погодження та державну реєстрацію. За договором його було надано аодний об»єкт площею 59,2 га на строк - 10 років.

25.06.2010 року між ним та Тульчинською РДА було укладено одговір №13 оренди водного об»єкта ( ставка) на термін дії оренди землі - до 22.11.2011 року в цілях риборозведення.

30.06.2010 року ним було отримано дозвіл на спеціальне водокористування № 4243.

Завчасно, до закінчення договору оренди він неодноразово звертався із заявами до Копіївської сільської ради про продовження строку дії договору, але ці звернення були залишені без відповіді.

Враховуючи, що договір оренди водного об»єкта був укладений на 10 років з метою риборозведення він придбавав мальок різних вилдів риби, злддійснював зариблення ставка та годівлю риби. Останнє зариблення ним було здійснено 05.04.2011 року Факт зариблення підтверджується відповідним актом. З того часу став він жордного разу не спускав, бо надіявся на продовження дії договору оренди, адже мав всі дозвольні документи. Протиправні рішення відповідача ставали на заваді. З 2015 року сільським головою та депутатами сільської раид йоому чиняться перешкоди в охороні ставу.02.06.2016 року він вирішив звернутись з заявою до відповідача про наміри спустити став з метою вилову риби та отримати на це погодження органу місцевого самоврядування. Також після цього мав намір передати став відповідачу.11.07.2016 року рішенням сесії сільської ради йому в задоволенні заяви відмовлено. З рішенням він не згоден. Він здійснював зариблення ставу, є власником товарної риби, з часу зариблення не здійснював вилов риби, має всі дозволи на спецводокористування.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення 8 сесії 7 скликання Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №123 від 11.07.2016 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1.».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Пояснив суду, що він в 2011 році здійснив востаннє зариблення ставу. Про складений відповідний акт. З того часу вилов риби не здійснював. Вважає, що має право виловити свою рибу, бо сільська рада не хоче продовжити договір оренди. Був на сесії сільської ради. Доводив депутатам, що має право забрати свою рибу і потім передати став сільській раді, але депутати його не послухали і без жодних пояснень у наданні дозволу на спуск ставу відмовили.

Представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив суду, що при прийнятті рішення сільською радою було порушено не тільки право власності позивача, але й Закон України «Про аквакультуру». За цим Законом не потрібна згода сільської ради на спец водокористування. До того ж розгляд заяви позивача на сесії був необ»активним.

Представник відповідача - сільський голова Чорна О.Д., в судовому засіданні позов визнала. Пояснила суду, що при розгляді заяви ОСОБА_1 сільська рада допустила помилку. Вона не уповноважена надавати дозвіл на спуск ставу для вилову риби. Цей дозвіл надають інші державні органи. Вони повинні були заяву ОСОБА_1 переадресувати за належністю, але депутати її розглянули на відмовили в задоволенні.

Із оглянутої в судовому засіданні заяви ОСОБА_1 до Копіївської сільської ради від 02.06.2016 року вбачається, що останній звертався за наданням дозволу на спуск водного об»єкта - ставка «Копіївський» площею 59,2 га, розташований на території Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області в період з 05.10.2016 року по 25.10.2016 року з метою вилову риби та подальшої передачі ( повернення) орендованого ним ставка орендодавцеві.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши надані ними письмові докази, оцінюючи їх відповідно до ст.159 КАСУ, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.112 КАСУ у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

В судовому засіданні не встановлено обставин,які свідчать,що дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Відповідно до чт.12 Закону України «Про аквакультуру» до повноважень сільських, селищних, міських, Київської і Севастопольської міських, районних, обласних рад у сфері аквакультури належать:

надання в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об'єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури відповідно до повноважень щодо розпорядження землями, встановлених Земельним кодексом України;

здійснення інших повноважень відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.48 Водного Кодексу України для рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) цілей застосовується спеціальне водокористування.

Відповідно до ч.2 ст.49 Водного Кодексу України дозвіл на спеціальне водокористування видається:

органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за погодженням із Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями - у разі використання води водних об'єктів місцевого значення.

Отже, надання дозволу на спеціальне водокористування ( спуск води зі ставка для рибогосподарських цілей ( вилов риби ) не віднесене до відання сільських рад.

За таких обставин Копіївська сільська рада не вправі розглядати заяву фізичної особи про надання дозволу на спеціальне водокористування - спуск води з водного об»єкта місцевого значення дял рибогосподарських потреб.

На підставі викладеного, керуючись ст..48,49 Водного Кодексу України, ст..12 Закону України «Про аквакультуру», ст.ст.112,159-163 КАСУ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення 8 сесії 7 скликання Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області №123 від 11.07.2016 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1.»

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: