Справа № 347/1272/16
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Справа № 876/6712/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Онишкевича Т.В., Іщук Л.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до Косівського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зазначеним адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Косівського ОУПФ щодо відмови в призначені пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зобов'язати відповідача вчинити дії щодо призначенні їй такої пенсію.

Постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2016 в задоволені адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що пільгова пенсія зі зниженням пенсійного віку - це спеціальна пенсія для конкретного визначеного кола осіб, яка призначається згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення», а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком, яка призначається згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тому жодного із видів пенсії передбачених цим законом раніше апелянту не призначалося, отже право на пенсію за віком до вищеназваного закону у неї виникає вперше з 02.07.2015. У зв'язку з цим просить скасувати постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15.08.2016 та прийняти нову, якою задовольнити її позов повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1, який просив апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що з 11.09.2012 ОСОБА_2 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління в Івано-Франківській області ВП №47336233 від 23.04.2015 та виконавчого листа №347/576/13-а було призначено пенсію за віком на пільгових умовах по списку № 2 відповідно до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

22.06.2016 ОСОБА_2 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення та виплату їй довічної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом № 34/З-15 від 04.07.2016 Косівське ОУПФ відмовило ОСОБА_2 у задоволенні її заяви, обґрунтовуючи тим, що їй вже призначена та виплачується пенсія за віком на пільгових умовах по списку № 2 згідно прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Іншого чинним законодавством не передбачено.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком, але на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку за Списком № 2, тому відповідно до норм діючого законодавства, вона не має права на ще одне призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати : пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника (ч.1 ст.9).

Згідно ст.2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються : а) трудові пенсії : за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Нормами ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.6 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Згідно ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.26 цього Закону, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. Право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 скористалась правом на призначення пенсії за віком на пільгових умовах як особа, що набула стажу на роботі з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 2 і досягла встановленого ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» віку, коли останній призначено трудову пенсію за віком на пільгових умовах з вересня 2012 року.

Отже, в даному випадку переведення з одного виду пенсії на інший відсутнє, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є різновидом пенсії за віком, зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком повторно у зв'язку із досягненням загального пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, колегія суддів зазначає, що пенсія за віком на загальних підставах та пенсія за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а Закон України «Про пенсійне забезпечення» визначає лише право особи на пільгову пенсію.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_2 з 11.09.2012 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є різновидом пенсії за віком, підстави для призначення чи переведення позивача на пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відсутні.

У відповідності до ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно було встановлено фактичні обставини справи та з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 15 серпня 2016 року по справі № 347/1272/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : Т.В.Онишкевич

Л.П.Іщук

Повний текст ухвали складений 01.11.2016.