Справа № 2-а-1199/11
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2011-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

__________________________________________________________________
Справа№2-а-1199/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2011 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким зобов»язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити йому позивачу - пенсію відповідно до Закону України №796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та здійснити перерахунок пенсії з 1 вересня 2010 року відповідно до ст.50, і ч.4ст.54 зазначеного Закону. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав у повному обсязі і на обгрунтування позовних вимог посилався на ст.17,19 ЗУ „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, ст.ст.50,54 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,ст.ст.22,46 Конституції України, ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010 рік».

Представник відповідача з позовом не погодився з таких підстав: ОСОБА_1 призначена та виплачується пенсія за ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільненних з військової служби та деяких інших осіб», розмір цієї пенсії відповідає вимогам діючого законодавства і правові підстави для її перерахунку відсутні.

Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив наступне:

ОСОБА_1 є підполковником запасу і отримує з 1999 року пенсію як інвалід війни 2-ї групи ( посвідчення серії Б №097403, видане Одеським облвійськкомісаріатом 12.05.2004 року) відповідно до ЗУ «Про військове забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». ОСОБА_1 також має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобільській АЕС 1 категорії. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Одеській області. У лютому місяці 2011 року ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ України в Одеській області з заявою про призначення йому пенсії на підставі ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі 6562,5 грн. Листом за №560/П-11 від 10.03.2011 року Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області надало ОСОБА_1 роз»яснення про порядок призначення пенсії по інвалідності відповідно до вимог Закону №796. Відповідно до отриманого роз»яснення позивач звернувся до УПФ України в Київському районі м.Одеси з заявою про розрахунок розміру пенсії за віком і отримав відповідь, що станом на 1.04.2011 року розмір його пенсії за віком складатиме 1586,02 грн. Позивач дійшов висновку, що перехід з одного виду пенсії на іншій для нього є недоцільним і звернувся до суду з вимогами зобов»язати ГУПФ України в Одеській області перерахувати призначену йому пенсію як військовослужбовцю відповідно до розмірів, зазначених в Законі №796 основна пенсія не менше ніж 8 мінімальних пенсій і додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров»ю 75% мінімальної пенсії.

При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з таких підстав:

В пенсійному законодавстві України закріплено принцип, за яким не допускається участь громадянина одночасно у двох видах пенсійних правовідносин. У разі виникнення у громадянина права на різні види пенсій він має право обрати на свій розсуд найбільш вигідний для нього вид пенсії.

Відповідно до ст..7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб,звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, і членам їх сімей, котрі одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія на їх вибір. Зазначена норма міститься також в ч.2 ст.59 ЗУ №796, де зазначено, що військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв»язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов»язків військової служби (службових обов»язків), тобто, відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби…»або відповідно до ст.54 цього Закону.

У даному випадку позивач має право на отримання одного з видів державної пенсії: або відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби…», або відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Оскільки позивач не надав до районного УПФ України в м.Одесі відповідні документи для призначення йому пенсії на підставах ЗУ №796, то суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 бажає і надалі отримувати пенсію відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби…». Щодо нарахування основної пенсії позивач не висловив будь-яких зауважень. Щодо додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров»ю, то суд погоджується з доводами позивача, що його право на отримання додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, передбаченим Законом, порушено з боку відповідача. ГУПФ України в Одеській області нараховує додаткову пенсію позивачу у розмірі 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, посилаючись на постанову КМУ №530 від 28.05.2008 р. «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Пленум Верховного Суду України у постанові від 1 листопада 1996 року №9 „Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя зазначив, що судам при розгляді справи необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради Міністрів Автоновмної республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій, тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції так і закону.

Ч.1ст.46 Конституції України передбачає право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом. Основні положення щодо правового статусу ветеранів війни, у тому числі щодо надання їм пільг, переваг та соціальних гарантій, визначаються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Закон „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, надання пільг та соціальних гарантій. Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та Законами України основних соціальних гарантій, до яких відноситься і пенсія, визначаються ЗУ „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії. Відповідно до ст.17 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії за віком, як основна соціальна гарантія, встановлюється законами. На підставі ч.3 ст.46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Із урахуванням наведеної конституційної норми, розмір мінімальної пенсії за віком, з якого має обраховуватися позивачу розмір додаткової пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналогічне положення щодо визначення розміру мінімальної пенсії за віком міститься в ч.1 ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове пенсійне страхування, який набрав чинності з 1 січня 2004 року. Будь-якими іншими діючими законодавчими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається.

Таким чином, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами , при визначенні позивачу розміру додаткової пенсії належить керуватися ч.3 ст.46 Конституції України, ч.4 ст.12 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, ст.50 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.17 ЗУ „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії, ч.1 ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, а не постановами Кабінету Міністрів України, на які посилається відповідачева сторона і які істотно звужують обсяг встановлених законом прав.

Керуючись ст.158-163 КАС України, суд

Постановив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області виконати перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії як інваліду 2-ї групи і учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 1 березня 2011 року.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Одеській апеляційний адміністративний суд через Київський райсуд м.Одеси протягом 10 днів з дня її проголошення.

я

Суддя : Калашнікова О. І.