Справа № 2а-8679/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

04 серпня 2011 року № 2а-8679/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б. розглянувши адміністративну справу в письмовому провадженні

за позовом ОСОБА_1
до Канівської районної державної адміністрації Голови Канівської районної державної адміністрації
про визнання розпорядження №21 від 21.01.2011 року нечинним
На підставі ч. 6 ст. 128 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Канівської районної державної адміністрації, Голови Канівської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасувати Розпорядження голови Канівської районної державної адміністрації від 21.01.2011 №21 «Про скасування розпоряджень районної державної адміністрації»(з урахуванням уточнення позовних вимог).

Позовні вимоги мотивовані тим, що приймаючи оспорюванні рішення відповідач вийшов за межі встановлених законом повноважень, оскільки Законом України «Про місцеві державні адміністрації»не передбачено можливості скасування органом місцевого самоврядування власних, раніше прийнятих, рішень.

В судове засідання Відповідачі не зявилися, заперечень проти позову до суду не надали, хоча були належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, відповідно до вимог статей 35, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що головою Канівської районної державної адміністрації винесені Розпорядження від 30.09.2005 р. №356 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність, виготовлення держаних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Бобрицької сільської ради», від 16 лютого 2006 р. №69 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність, виготовлення державних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Бобрицької сільської ради», від 07 квітня 2006 року №196 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність, виготовлення державних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Бобрицької сільської ради».

Канівським міжрайонним прокурором 11.01.2011 № 107-45 вих-11 винесено протест про проведення у відповідність розпорядження державної адміністрації від 30.09.2005 р. №356, від 16.02.2006 р. №69, від 07.04.2006 №196 відповідно до діючого законодавства.

Розпорядженням голови Канівської районної державної адміністрації від 21.01.2011 №21 винесене Розпорядження «Про скасування розпоряджень районної державної адміністрації».

У відповідності до п. 1 Розпорядження голови Канівської районної державної адміністрації від 21.01.2011 №21, скасувати розпорядження державної адміністрації від 30.09.2005 р. №356 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність, виготовлення держаних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Бобрицької сільської ради», від 16 лютого 2006 р. №69 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність, виготовлення державних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Бобрицької сільської ради», від 07 квітня 2006 року №196 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність, виготовлення державних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку за рахунок земель запасу Бобрицької сільської ради».

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, ділянку соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно частини 5 статті 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Пунктом 1 частини 1 статті 29 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999, № 586-XIV, Голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", Акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду. Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Накази керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів місцевої державної адміністрації, що суперечать Конституції України, іншим актам законодавства, рішенням Конституційного Суду України та актам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, можуть бути скасовані головою місцевої державної адміністрації, відповідним міністерством, іншим центральним органом виконавчої влади.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України, "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997, № 280/97-ВР, передбачено, що Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009, "У справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) розяснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

З аналізу вищезазначених норм Закону та матеріалів справи вбачається, що Відповідач протизаконно скасував свої попередні розпорядження, що в свою чергу суперечить ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та Рішенню Конституційного Суду України № 7-рп/2009 від 16.04.2009 р.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 р. №7.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції..

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача про визнання протиправними та скасування Розпорядження голови Канівської районної державної адміністрації від 21.01.2011 №21 «Про скасування розпоряджень районної державної адміністрації»підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 69, 70, 71, 103, 158-163, 172, 177, 179 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати Розпорядження голови Канівської районної державної адміністрації від 21.01.2011 №21 «Про скасування розпоряджень районної державної адміністрації».

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Скарга про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Суддя А.Б. Федорчук