Справа № 820/3086/16
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 р.Справа № 820/3086/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: П'янової Я.В. , Зеленського В.В.

за участю секретаря судового засідання: Городової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2016р. по справі № 820/3086/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківське кар'єроуправління" до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення відповідача від 19.05.2016 № на загальну суму 600600,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2016р. адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення було задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області від 19.05.2016 №.

Стягнуто з Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" (, поштовий індекс 62489, Харківська область, смт. Безлюдівка, вул. Нагірна, 60) у розмірі 9009 грн. (дев'ять тисяч дев'ять гривень).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2016р. та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На адресу суду повернувся конверт з судовою повісткою направленою на юридичну адресу Приватного акціонерного товариства "Харківське кар'єроуправління", який не є вручений адресату з незалежних від суду причин, в зв'язку з чим відповідно до ст. 35 КАС України вважається, що вказана повістка є врученою.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 01.11.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" (далі - ПАТ "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ") зареєстроване як юридична особа 11.03.1997 (а.с.63), перебуває на обліку в Харківській ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області, є платником податку на додану вартість, що не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до Довідки від 10.10.2012 серії АА №676489 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виданої Головним управлінням статистики у Харківській області, видами діяльності ПАТ "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" за КВЕД -2010 є добування піску, гравію, глин і каоліну; оптова торгівля деревиною, будівельним матеріалами та санітарно - технічним обладнанням; оптова торгівля іншими машинами й устаткуванням; неспеціалізована оптова торгівля; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту4 вантажний автомобільний транспорт (а.с.62).

Харківською ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області проведена документальна виїзна позапланова перевірка ПАТ "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" з питань своєчасності та достовірності нарахування ПДВ та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «ТВК ІНТЕКС» за серпень 2015 року.

За результатами перевірки складений акт від 28.04.2016 №593/20-23-22-01-06/1267751 (а.с.16-25), яким встановлено порушення: п.186.3 ст.186, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст198, п.200.1, 201.6, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано ПДВ у сумі 400400 грн., у т.ч. у серпні 2015 року - 4004000 грн.

Зазначений акт перевірки було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до Харківської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області (а.с.27-31).

Рішенням Харківської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області від 17.05.2016 № 3617/10/20-23-22-01-25 фактично скарга ПАТ "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" залишена без задоволення, а висновки акту перевірки залишені без змін ( а.с.32-35).

За результатами висновків, викладених в акті перевірки Харківською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення від 19.05.2016 №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем - податок на додану вартість в розмірі 600600 грн., в т.ч. за основним платежем в розмірі 400400 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 200200 грн. (а.с.26).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що фактичні обставини справи об'єктивно засвідчують здійснення господарських операцій між ПАТ "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" та ТОВ «ТВК ІНТЕКС», ТОВ «ЕКОСТАР МК ЛТД» та правомірність віднесення позивачем до податкового кредиту з податку на додану вартість сум витрат, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов договірних відносин.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції та зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме акту перевірки від 28.04.2016 №593/20-23-22-01-06/1267751, підставами для висновку про заниження позивачем податку на додану вартість стало зменшення суми податкового кредиту на 400400 грн. за операціями з придбання датчику тиску п*єзоелектричний у ТОВ «ТВК Інтекс».

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що між ПАТ "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" (покупець) та ТОВ "ОПТІМАСПЕЦПРОМ" (продавець) (з жовтня 2015 року - ТОВ «ТВК ІНТЕКС») укладено договір купівлі - продажу від 21.08.2015 №2108/2015-1КП (а.с.36-38). Згідно п.п.1.1 вказаного договору купівлі - продажу, на умовах викладених в даному договорі продавець зобов'язується передати (поставити) в узгоджені сторонами строки, а покупець зобов'язується прийняти та сплатити за товар, згідно підписаним подавцем та покупцем специфікацією до даного договору, яка є її доповненням та невід'ємною частиною. Згідно п.п. 3.2 зазначеного договору - разом з товаром продавець зобов'язаний передати покупцю документи, які належать до передачі разом з товаром у відповідності до діючого законодавства. До вказаних документів віднесено бухгалтерські документи та документі, які посвідчують якість товару (сертифікати якості, сертифікати відповідності, технічний паспорт та ін.), а також п.п.3.4 зазначеного договору купівлі - продажу передбачено, що дата відвантаження товару вважається дата, вказана в видатковій накладній, виданої продавцем.

На виконання умов договору на підставі специфікації від 21.08.015 (а.с.39), ПАТ "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" прийняло товар - датчики тиску п'єзоелектричні в кількості 182 шт., що підтверджується видатковою накладною від 21.08.2015 (а.с. 40) та частково сплатило його вартість, що підтверджується банківськими виписками по рахунку (а.с.42), а ТОВ "ОПТІМАСПЕЦПРОМ" (з жовтня 2015 року - ТОВ «ТВК ІНТЕКС») виписало податкову накладну (а.с.41), що підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість у ціні придбаних ним за вказаним договором ТМЦ.

На підтвердження оприбуткування придбаного товару та віднесення до кредиторської заборгованості частини придбаного товару позивачем до матеріалів справи надано оборотно - сальдові відомості по рахунку 631 (а.с.43).

Переміщення даного товару було здійснено за рахунок контрагента - постачальника, а транспортування даного товару у придбаній кількості не потребують використання спеціального автотранспортного перевезення, оскільки вказані датчики тиску є малогабаритним товаром.

Також на підтвердження якості та технічних даних придбаного товару позивачем до матеріалів справи надано сертифікат відповідності (а.с.50), а також копію технічного паспорту.

Придбаний товар у ТОВ «ТВК ІНТЕКС» було використано у власній господарській діяльності шляхом подальшої реалізації за договором комісії з ТОВ «ЕКОСТАР МК ЛТД».

Суд апеляційної інстанції оцінивши наявні в справі докази, відмітив, що матеріалами справи додатково підтверджено факт виконання позивачем та контрагентом позивача зобов'язань за спірним правочином. Копії витребуваних судом і долучених до матеріалів справи первинних і розрахункових документів не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704; далі за текстом -Положення №88) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

Жодних зауважень чи претензій до правоздатності і дієздатності юридичних осіб, які є сторонами спірних правочинів, відповідності спірних правочинів вимогам закону відповідачем ані при проведенні перевірки, ані в ході судового розгляду не пред'являлось.

На час укладання та виконання зазначеного вище договору ПАТ "ХАРКІВСЬКЕ КАР'ЄРОУПРАВЛІННЯ" та його контрагент ТОВ «ТВК ІНТЕКС» були зареєстровані як юридичні особи та є платниками податку на додану вартість, що встановлено в ході розгляду справи та не заперечується сторонами .

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит визначено як суму, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенні таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативної або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів справи, податкова накладна відповідає вимогам п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України та не оспорюються відповідачем.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не було доведено правомірності та обґрунтованості мотивів винесення спірного податкового повідомлення- рішення. Доказів фактичної відсутності операцій по придбанню позивачем товарів у свого контрагента відповідач не подав.

Податковий орган протиправно не взяв до уваги наявність належним чином оформлених первинних та податкових документів, на підтвердження належного укладення та виконання договору.

Крім того, слід зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Підприємством позивача правомірно відображено в податковій звітності правові взаємовідносини з вищевказаним суб'єктом господарювання.

Разом з цим колегія судів зазначає, що в п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року було зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов'язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов'язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов'язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику. Більше того, лише після подачі декларації із віднесенням відповідних сум до складу податкового кредиту та проведення податковими органами зустрічної перевірки постачальника могло бути встановлено, чи виконав постачальник свій обов'язок подання звітності з ПДВ у повному обсязі. Відповідачем не доведено обізнаності позивача щодо недобросовісного декларування своїх зобов'язань його контрагентами.

Тобто позивач не може нести наслідків невиконання постачальниками їх зобов'язань зі сплати податку. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

Так, відповідачем не було доведено наявності між позивачем та контрагентом позивача, взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в Державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів суду відповідачем не надано, а судом при виконанні вимог ст.11 КАС України не виявлено.

Відповідачем до суду не надано жодних доказів, що укладений між позивачем та контрагентом у спірних правовідносинах договір в судовому порядку оспорювався, є такими, що набули законної сили, рішення судів з приводу визнання вказаного договору недійсним.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки матеріалами справи було підтверджено реальний характер спірної фінансово-господарської операції та встановлено відсутність підстав для зменшення позивачу суми податкового кредиту.

Таким чином, колегія суддів переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2016р. по справі № 820/3086/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Чалий І.С.
Судді Пянова Я.В. Зеленський В.В.

Повний текст ухвали виготовлений 03.11.2016 р.