Справа № 804/1782/16
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2016 рокусправа № 804/1782/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

за участю:

представника відповідача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року у справі № 804/1782/16 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до управління державної служби охорони при ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_4 поліції охорони в Дніпропетровській області про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління державної служби охорони при ГУМВС України в Дніпропетровській області, третя особа: ОСОБА_4 поліції охорони в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточнень просив:

- стягнути з Відповідача одноразову грошову допомогу при звільнені у розмірі 18883.65 грн.;

- стягнути з Відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 06.11.20165 року по день винесення постанови, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати у розмірі 117.41 грн.;

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_3, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року скасувати, та винести нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно наказу від 29.01.2008р. №13 ОСОБА_3 з 03.08.2002р. був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та проходив службу у МВС на посаді міліціонер-водій спеціального взводу груп затримання Дніпродзержинського міжрайонного відділу ОСОБА_4 державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

06 листопада 2015 року відповідно до наказу від 06.11.2015. №110 о/с ОСОБА_3 був звільнений з органів внутрішніх справ в запас на підставі п.п. з п.63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991р. №114, через скорочення штатів.

На момент звільнення з органів внутрішніх справ строк вислуги позивача в календарному обчисленні склав 11 років 05 місяці 24 дні.

ОСОБА_4 поліції охорони в Дніпропетровській області від 26.02.2016 року №Д 2а/зап/43/23/02-2016 позивача було повідомлено, що враховуючи положення ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», одноразова допомога при звільненні не нараховувалась, будь-яка заборгованість в ОСОБА_4 поліції охорони в Дніпропетровській області відсутня.

Не погодившись з невиплатою одноразової грошової допомоги, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що однією з обовязкових умов виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби у звязку із скороченням штатів є наявність у особи права на призначення пенсії на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв'язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв'язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Аналогічне положення закріплено в абзацах першому - третьому пункту 10 постанови N 393, згідно з якими військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби:

- які звільняються із служби за станом здоров'я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби <...>.

Наведені положення пункту 10 постанови N 393 не пов'язують виплату одноразової грошової допомоги з набуттям права на пенсію.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що частиною першою статті 9 цього Закону встановлені дві підстави для виплати одноразової грошової допомоги зазначеним в ній особам: які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров'я та які звільнені зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням за наявності вислуги 10 років і більше.

Як свідчать встановлені обставини справи, станом на час звільнення з органів внутрішніх справ, вислуга років Позивача складала 11 років 05 місяців та 24 дні, а підставою для звільнення було скорочення штатів, що виходячи з приписів чинного законодавства надає йому право на отримання одноразової грошової допомоги.

Однак, в своїх запереченнях, з якими погодився суд першої інстанції, Відповідач зазначив, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, встановленої приписами ст.9 Закону України Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки він не досяг відповідного віку та не отримав права на пенсію.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що одноразова грошова допомога особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які звільнені зі служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням має разовий характер. Право на її одержання пов'язане з наявністю 10-річної вислуги та звільненням зі служби, зокрема, з указаних підстав.

Тому ненабуття права на пенсію цих осіб не може нівелювати їх право на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності 10 років вислуги.

Зазначені висновки також кореспондується з висновками Верховного суду України, зазначеними в постанові від 17.03.2015 року (справа 21-80а15).

Таким чином, виходячи з приписів чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у Позивача права на отримання одноразової грошової допомоги.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Позивачем було заявлено вимогу щодо стягнення з Відповідача одноразової грошової допомоги, яка на думку суду апеляційної інстанції не є належним способом захисту порушених прав, з огляду на те, що предметом спірних правовідносин в даному випадку виступає право Позивача на отримання одноразової грошової допомоги, а не його конкретний розмір.

Отже, виходячи з зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за належне зобовязати управління державної служби охорони при ГУМВС України в Дніпропетровській області виплатити Позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Що стосується вимог Позивача про стягнення з Відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку з 06.11.2015 року по день винесення постанови, які обґрунтовані посиланням на ст.ст.116, 117 Кодексу законів про працю, то суд апеляційної інстанції зазначає, що передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад органів внутрішніх справ тощо).

Вказана позиція також зазначена в п.2 Постанови пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці.

Отже, з зазначеного вбачається, що вимоги позивача по стягненню середнього заробітку за час затримки розрахунку не відповідають вимогам чинного законодавства та є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року була прийнята з порушенням норма матеріального та процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст. 195, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2016 року у справі № 804/1782/16 скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобовязати управління державної служби охорони при ГУМВС України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко