Справа № 522/7312/13-а
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

01 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/7312/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Донцов Д.Ю.

Суддя Одеського апеляційного адміністративного суду Зуєва Л.Є., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 15.07.2014 року по справі за позовом ОСОБА_1 до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області 3-тя особа Державне підприємство "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ" про визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 15.07.2014 року залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Миколаївській області, 3-тя особа Державне підприємство "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ" про визнання незаконною та скасування постанови.

31.08.2016 року на зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху руху, у зв'язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду та роз'яснено апелянту, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, у відповідності до ст.189 КАС України.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху судом було зазначено, що про існування оскаржуваного рішення суду апелянту стало відомо ще у 2014 році, що підтверджується матеріалами справи, а саме заявою про отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без розгляду. При цьому з тексту заяви вбачається, що 20.08.2014 року зі слів працівників інформаційного центру представнику апелянта стало відомо, що по зазначеній справі Приморським районним судом м.Одеси 15.07.2014 року було винесено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.225).

Як вбачається з матеріалів справи 28.10.2016 року на виконання ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2016 року апелянтом були надані письмові пояснення вх.№15256 згідно яких були наведені наступні доводи в обгрунтування причин пропуску строку.

Щодо причин не отримання оскаржуваної ухвали представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 за поданою заявою щодо отримання копії рішення апелянт зазначає, що ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в м. Київ, також сам ОСОБА_1 проживав та працював в м. Києві, в зв'язку з чим для подання кожної заяви, а також для отримання будь-якого процесуального документа доводилось їхати з Києва до Одесси.

Крім того заявник повідомляє суд, що його представника, приїхавши до суду через тиждень після подання заяви для отримання копії ухвали, працівниками канцелярії суду було повідомлено, що відомостей щодо готовності ухвали немає, і ані судді, ані помічників на місті не має, а справа знаходиться в них, однак апелянтом не надано будь-яких доказів в підтвердження своєї позиції, крім того в матеріалах справи відсутні будь-які заяви представника, які б підтверджували зазначене.

Також в обгрунтування своєї позиції апелянт зазначає, що на той час це була не одна справа за його позовом до інспекції ДАБК, в яких позовні вимоги були задоволені, а тому він був впевнений що відносно нього не залишилось жодного адміністративного штрафу.

Розлянувши матеріали справи, заяву та письмові пояснення ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Дотримання сторонами строку на апеляційне оскарження є однією з умов. яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і сприяє стабільності діяльності суб'єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах. А крім того, необхідно враховувати, що з плином часу певні обставини доказати чи спростувати стає все важче через те, що певні докази втрачаються.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянту стало відомо про залишення позову без розгляду ще у 2014 році, оскільки 20.08.2014 року представником апелянта було подано до Приморського районного суду м.Одеси заяву про отримання копії ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду. При цьому з тексту заяви вбачається, що 20.08.2014 року зі слів працівників інформаційного центру представнику апелянта стало відомо, що по зазначеній справі Приморським районним судом м.Одеси 15.07.2014 року було винесено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду (а.с.225).

Також в матеріалах справи наявний супровідний лист Приморського районного суду м.Одеси від 15.07.2014 року про направлення ОСОБА_1 копії ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 15.07.2014 року (а.с.223).

Крім того, зазначена ухвала наявна в електронному ЄДР судових рішень, який є відкритим для всіх користувачів, з якого також апелянт міг отримати копію з текстом ухвали суду першої інстанції для підготовки та своєчасного подання апеляційної скарги, крім того на заяві про отримання копії ухвали суду представника апелянта ОСОБА_2 від 20.08.2014 р. (арк..спр.225), стоїть резолюція керівника апарату суду ОСОБА_3 про необхідність видачі копії рішення . Однак доказів та обґрунтувань того, чому представник апелянта не отримав ухвалу суду за своєю заявою у серпні 2014 року, апелянтом суду апеляційної інстанції надано не було, що спростовує його доводи про те, що він або його представник намагалися отримати цей процесуальний документ та за вини співробітників суду це було не можливо.

Таким чином суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що доводи апелянта, викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 15.07.2014 року є не достатніми та не обґрунтованими для встановлення поважності пропуску строку на апеляційне оскарження, ці обставини є не достатніми для поновлення пропущеного строку, оскільки ще з 2014 року апелянт достовірно знав про існування зазначеної ухвали суду, копія якої була направлена на його адресу, однак з апеляційною скаргою звернувся до суду лише через два роки у 2016 році.

З огляду на викладене, оскільки апелянтом не надано достатніх доказів неможливості своєчасного оскарження в апеляційному порядку рішення суду, суд апеляційної інстанції вважає, що строк звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Приморським районним судом м.Одеси 15.07.2014 року пропущено , а правові підстави для його поновлення відсутні, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.186, 189, 254 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморським районним судом м.Одеси 15.07.2014 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Суддя Зуєва Л.Є.