Справа № 823/1338/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року справа № 823/1338/16

09 год. 52 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

за участю: представника позивача Тимошенка Б.В. - за довіреністю, представника відповідача Миронова Т.М. - за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Зубр» до Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «НВО ЗУБР» (далі-позивач) до Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (далі-відповідач), в якій просить скасувати податкове повідомлення від 29.06.2016 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем здійснено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з плати за землю. За результатами даної перевірки було складено акт № 363/23-25-12-046/31537108 від 29.06.2016. На підставі вказаного акту прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № . Не погоджуючись з висновками акта перевірки та податковим-повідомленням рішенням позивач зазначає, що під час проведення перевірки відповідачем було порушено пункт 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнав та надав письмові заперечення на адміністративний позов, в яких зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 00006712 прийняте на підставі акта камеральної перевірки від 29.06.2016 № 363/23-25-12-046/31537108, в якому встановлено порушення позивачем строку сплати узгодженого грошового зобов'язання з орендної плати за землю, чим порушено п.п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України. При цьому, зазначив, що відповідно до вимог Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації. Крім того, вказав що у разі несвоєчасної сплати (перерахування) суб'єктом господарювання до бюджету сум податків (зборів), контролюючим органом проводиться камеральна перевірка та за її наслідками складається акт.

На підставі викладеного представник відповідача у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «НВО Зубр» 15.11.2004 зареєстроване як юридична особа, ідентифікаційний код 31537108.

29.06.2016 старшим державним ревізором-інспектором відділу податків і зборів з юридичних осіб ОСОБА_3 на підставі п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI була проведена камеральна перевірка з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов'язань з плати за землю товариства з обмеженою відповідальністю «НВО ЗУБР». За результатами даної перевірки було складено акт № 363/23-25-12-046/31537108, відповідно до якого встановлено порушення строку сплати грошового зобов'язання з орендної плати за землю, чим порушено п.п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Так, висновками акту перевірки зазначано, що позивачем подано декларацію від 04.06.2013 № , якою самостійно визначено та узгоджено орендну плату за землю на 2013 рік в сумі 68 750 грн 01 коп., проте сплата грошових зобов'язань здійснювалась з порушенням строків.

У зв'язку із затримкою на 147, 139, 127, 114, 97, 85, 76, 76, 76, 58, 55, 30 календарних днів сплати суми грошового зобов'язання в розмірі 45 433 грн позивачу нараховано штрафні санкції в розмірі 9 086 грн 60 коп., про що винесено податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № .

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам суд виходив з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (надалі за текстом - ПК України).

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Відповідно п. 76.1. ст. 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.

В той же час, в пункті 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

З аналізу вищенаведеної норми матеріального права слідує, що законодавець встановив імперативну заборону на проведення органами Державної фіскальної служби України перевірок суб'єктів господарювання у 2015 та 2016 роках за попередній рік. При цьому, вказана заборона стосується будь-яких видів перевірок, тобто документальних, фактичних або камеральних.

Виключення з цієї заборони передбачені лише якшо:

1) суб'єкт господарювання має обсяг доходу понад 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік;

2) перевірка проведена з дозволу Кабміну, за заявкою суб'єкта господарювання, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України;

3) у випадку, якщо суб'єкт господарювання ввозить на митну територію України та/або виробляє та/або реалізує підакцизні товари (з 01 січня 2015 року).

Так, судом встановлено, що на кінець 2013 року у позивача виникла недоїмка зі сплати орендної плати за землю, вказана обставина не заперечується позивачем, однак дана недоїмка була погашена, що підтверджується актами звірок контролюючого органу за 2013, 2014 та 2015 роки.

Крім того, згідно податкової декларації № з податку на прибуток підприємств, сума загального оподатковуваного доходу, отриманого позивачем від провадження господарської діяльності за 2015 рік становить 56 814 грн, тобто менше 20 мільйонів.

При цьому, суд встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю «НВО Зубр» не підпадає під жодне виключення із заборони, оскільки обсяг його доходів за попередній рік становить менше 20 мільйонів гривень, камеральна перевірка призначена не за заявкою суб'єкта господарювання, не за дозволом Кабінету Міністрів, не за рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, позивач також не здійснює операцій з підакцизними товарами і доказів протилежного суду не надано.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що камеральна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Зубр» проведена відповідачем всупереч законодавчій забороні на її проведення, а, отже, і винесене за результатом такої перевірки податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № також є протиправним.

Правова позиція, відповідно до якої у разі незаконності перевірки незаконним є і прийняте за її результатом рішення контролюючого органу, була висловлена Верховним Судом України у постанові від 09.02.2016 року №21-5864а15, яка в силу вимог статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, повинна враховуватися судами.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Посилання представника відповідача на постанову Верховного Суду України від 09.02.2016 (справа № 826/3285/15), як на доказ своєї правової позиції, в якій суд прийняв рішення на користь контролюючого органу не може братись судом до уваги, оскільки обставини встановлені у справі, що розглядається не є подібними до обставин встановлених у вказаній постанові Верховного Суду України.

Так, у постанові Верховного Суду України від 09.02.2016 (справа № 826/3285/15) на яку посилається представник відповідача, зазначено що, податкове повідомлення-рішення не може бути скасоване у зв'язку з порішенням граничних строків проведення камеральної перевірки передбачених вимогами Податкового кодексу України (а.с.42-43).

Натомість, у справі, що розглядається судом встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте за наслідками камеральної перевірки в порушення пункт 3 Розділу ІІ Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 № .

Оскільки камеральна перевірка позивача проведена всупереч законодавчій забороні на проведення органами Державної фіскальної служби перевірок суб'єктів господарювання, яка встановлена у пункті 3 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року №71-VII, тому суд дійшов висновку, що винесене за результатом такої перевірки податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги такими що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області від 29.06.2016 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Черкаській області (ідентифікаційний код - 39494893) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «НВО Зубр» (ідентифікаційний код - 31537108) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанову складено у повному обсязі 31.10.2016.