Справа № 577/3927/16-а
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 р.Справа № 577/3927/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.09.2016р. по справі № 577/3927/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населеня Конотопської міської ради

про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок учаснику бойових дій щорічної грошової допомоги за 2012-2015 роки включно з урахуванням раніше виплаченої суми,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 20.09.2016 року звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з позовом до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити позивачу перерахунок щорічної разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2012-2015 роки згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії та соціальний захист» в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням здійснених позивачу виплат.

23 вересня 2016 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області в по справі № 577/3927/16-аадміністративний позов залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, і справу направити до суду першої інстанції для розгляду згідно ст.ст. 2, 6, 7, 8, 11, 12, 51 КАС України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Також позивач надіслав суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати без його участі.

Відповідач надіслав суду письмові заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких заперечує проти задоволення апеляційної скарги, також просить справу розглядати без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 25.10.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом, встановлений ст. 99 КАС України. Доказів поважності пропуску строку позивачем надано не було, а тому згідно ч. 1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 99 КАС України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів..

Згідно ч. 1, 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 просить суд зобов'язати відповідача провести перерахунок щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2012-2015 роки згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком, встановленому ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням здійснених виплат.

Відповідно до ч. 5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

Згідно ч.4 ст.17 Закону особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата.

Таким чином, про порушення своїх прав позивач мав дізнатися безпосередньо після отримання разової грошової допомоги в 2012-2015 роках.

З позову та додатків до нього судом встановлено, що із заявою про перерахунок щорічних доплат, як учаснику бойових дій, позивач звернувся до відповідача лише 18 вересня 2016 року, а до суду - 20 вересня 2016 року.

Таким чином, підстави, що дають позивачу право на звернення з даним позовом до суду виникли ще вересні 2012-2015 років-відповідно, проте позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом лише 20.09.2016 р., тобто за межами строку, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС України.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем був пропущений строк звернення до суду, встановлений нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Згідно ч. 2 ст. 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Також слід відмітити, що доводи позивача про неповідомлення його про дату, час і місце розгляду справи, не надіслання матеріалів справи, ненадання можливості прийняти участь у процесі є безпідставними, оскільки судом першої інстанції питання залишення без розгляду позовної заяви розглянуто на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 100 КАС України.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що в силу закону, поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Будь-яких доказів того, що у позивача існували дійсно такі обставини, які можна визнати поважними ОСОБА_1 не надано ані суду першої, ані до суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів, приходить до висновку, що при прийнятті рішення у справі, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 23.09.2016р. по справі № 577/3927/16-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст ухвали виготовлений 31.10.2016 р.