Справа № 591/3046/16-а
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 р.Справа № 591/3046/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 13.09.2016р. по справі № 591/3046/16-а

за позовом ОСОБА_1 , Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради

до Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради , Сумської міської ради треті особи Сумський міський голова Лисенко Олександр Миколайович , Голова комісії з ліквідації - Войтенко Володимир Володимирович

про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі, ОСОБА_1 та Незалежна професійна спілка Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, звернулись до Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та Сумської міської ради, треті особи: Сумський міський голова Лисенко Олександр Миколайович та Голова комісії з ліквідації - Войтенко Володимир Володимирович, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просили суд:

- визнати протиправним та скасувати з дати прийняття рішення комісії з ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оформлене протоколом № 2 від 06.05.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу врегулювання земельних відносин та спорів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради;

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради № 254-МР від 27.01.2016 року в частині, що стосується Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради;

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради № 531-МР від 30.03.2016 року в частині, що стосується Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради;

- поновити ОСОБА_1 на роботі в Департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на посаді начальника відділу врегулювання земельних відносин та спорів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з дати звільнення і в цій частині звернути судове рішення до негайного виконання;

- стягнути з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 10.05.2016 року, виходячи з середньоденної заробітної плати в розмірі 237,36 грн.;

- стягнути з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку, тобто, з 06.05.2016 року по 02.06.2016 року, в розмірі 6 646,08 грн.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17.09.2016 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, оформлене протоколом № 2 від 06.05.2016 року, в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу врегулювання земельних відносин та спорів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на посаді начальника відділу врегулювання земельних відносин та спорів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 07.05.2016 року.

Стягнуто з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 2 1125,04 грн.

Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 в Департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на посаді начальника відділу врегулювання земельних відносин та спорів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 4 984,56 грн.

В іншій частині вимог відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач, Сумською міською радою, поданол апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Позивач, ОСОБА_1, в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач, Незалежна професійна спілка Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

Від відповідача, Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, та третіх осіб до суду апеляційної інстанції не надано письмових пояснень стосовно поданої апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що з 01.07.2013 року ОСОБА_1 є посадовою особою органу місцевого самоврядування та з цього часу працює у виконавчих органах Сумської міської ради, що підтверджується відомостями, які містяться у трудовій книжці (а.с. 58, т. 1).

Остання посада, яку займав ОСОБА_1 перед звільненням, була посада начальника відділу врегулювання земельних відносин та спорів управління земельних відносин департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, на яку його було переведено згідно Наказу Директора Департаменту Жука А.В. від 08.02.2014 року № 1 К «Про переведення працівників управління містобудування та земельних відносин Сумської міської ради» у зв'язку із змінами структури виконавчих органів Сумської міської ради (а.с. 34-36, т. 1).

Судовим розглядом встановлено, що 27.01.2016 року Сумською міською радою прийнято рішення № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності», за яким вирішено припинити шляхом ліквідації департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (що мало статус юридичної особи), у зв'язку з чим утворено нові виконавчі органи Сумської міської ради, в тому числі: управління архітектури та містобудування Сумської міської ради (з правом юридичної особи) та департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (а.с. 84-90, т.1).

З наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради з 19.02.2016 року перебуває у стані припинення (а.с. 24-26, т.1) та працює комісія з ліквідації (реорганізації) виконавчих органів Сумської міської ради, яка утворена вищевказаним рішенням. Крім того, у Витягу містяться відомості, що особою, уповноваженою представляти юридичну особу, є Войтенко В.В. - голова комісії з припинення або ліквідатор.

В період ліквідації та реорганізації виконавчих органів Сумської міської ради згідно рішення № 254-МР у Сумському районному суді Сумської області слухалась справа № 587/769/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради в інтересах своїх членів до Сумської міської ради, Сумського міського голови Лисенка О.М., третя особа Департамент містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про визнання протиправними рішень суб`єктів владних повноважень та їх скасування, в якій 29.04.2016 року виносилась ухвала про забезпечення позову (а.с. 205-207, т.1), а саме: якою зупинено дію ч.1; п.п., п.п. 3.1.1, 3.1.2. п. 3.1. ч. 3; п.п. 3.2.1. п.3.2. ч. 3; ч. 4; ч. 5; ч. 6; ч. 7 рішення Сумської міської ради № 254-МР від 27.01.2016 року «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності».

Крім того, вказаною Ухвалою з метою забезпечення позову заборонено Сумській міській раді та її виконавчим органам, їх посадовим особам, ліквідаційній комісії департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, нотаріусам вчиняти будь - які реєстраційні дії, щодо внесення будь яких відомостей, внесення змін до відомостей, інших відповідних записів до відповідних державних реєстрів, в т.ч. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних з Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, а також припиненням (ліквідацією) Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради (м. Суми, вул. Горького, 21, код 02499021).

В той же час, 04.05.2016 року Сумської міською радою було прийнято рішення № 735-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» (як зазначено у Преамбулі рішення - з метою забезпечення трудових прав ОСОБА_6 та ОСОБА_5, що подавали вищевказаний позов, враховуючи необхідність підвищення ефективності роботи виконавчого комітету та структурних підрозділів міської ради), яким викладено в новій редакції рішення № 254-МР від 27.01.2016 року (а.с. 91-94, т.1), в тому числі пункти рішення, які було зупинено ухвалою суду.

Згідно протоколу № 2 засідання комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради від 06.05.2016 року під час прийняття рішення про звільнення працівників Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, в тому числі позивача, члени комісії керувались саме рішенням № 735-МР від 04.05.2016 року (а.с. 142-149, т. 1).

13.07.2016 року Харківським апеляційним адміністративним судом залишено без змін постанову Сумського районного суду Сумської області від 29.04.2016р. по справі № 587/769/16-а (а.с. 60, т. 1).

Судовими рішенням встановлено, що оскаржуване рішення Сумської міської ради № 254- МР від 27.01.2016 року:

- є регуляторним актом, яке направлене на врегулювання господарських та адміністративних відносин, однак прийнято всупереч визначеної законом процедури - без оприлюднення, аналізу регуляторного впливу тощо;

- передбачає затвердження структури та штату апарату виконавчих органів міської ради і прийнято без розгляду та внесення пропозиції міського голови з цього приводу, що суперечить вимогам закону;

- направлене не на ліквідацію департаменту містобудування та земельних відносин, а на його реорганізацію, оскільки міська рада не відмовилася від покладених на неї функцій та завдань, а поклала їх виконання на нові структури, а також не навела обґрунтувань з цього приводу.

Так, відповідно до ст. 32 КЗпП України, зміна робітнику істотних умов праці допускається лише у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та за умови неможливості збереження колишніх істотних умов, і про проведення таких змін, роботодавець зобов'язаний повідомити робітника не пізніше ніж за два місяці.

Згідно ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником та власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органом чи фізичною особо, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою. При цьому, згідно зі ст. 31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

У відповідності з роз'ясненнями, що містяться в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.04.1994 року, № 18 від 26.10.1995 року, № 15 від 25.05.1998 року), розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Судовим розглядом встановлено, що повідомлення позивача про зміну в організації виробництва і праці належним чином не здійснювалося, фактична наявність таких змін в організації виробництва і праці не доведена та не надано доказів на підтвердження неможливості збереження існуючих умов праці.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Сумського районного суду Сумської області по справі № 587/769/16-а за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, Незалежної професійної спілки Департаменту містобудування та земельних відносив Сумської міської ради в інтересах своїх членів до Сумської міської ради, Сумського міського голови Лисенка О.М., третя особа - Департаменті містобудування та земельних відносин Сумської міської ради про визнання протиправними рішень суб'єктів владних повноважень та їх скасування визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 27.01.2016 року № 254-МР «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх загальної штатної чисельності» в частині, що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, а саме:

- ч. 1 рішення, щодо затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради згідно з додатком 1 до рішення та уведення її в дію з 05.05.2016 року;

- п.п. 3.1.1, 3.1.2. п. 3.1. ч. 3 рішення;

- п.п. 3.2.1. п.3.2. ч. З рішення;

- ч. 4 рішення щодо утворення комісії з ліквідації виконавчих органів Сумської міської ради, зазначених у п.п. 3.2.1. п. 3.2. ч. З цього рішення у складі згідно з додатком 2 до даного рішення, здійснена комісією з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради організаційно - правових заходів щодо ліквідації даного департаменту;

- ч. 5 рішення;

- ч. 6 рішення, що стосується проведення організаційно правових заходів по переведенню, вивільненню працівників департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради, внесення відповідних змін до положень, приведення штатної чисельності;

- ч. 7 рішення, щодо втрати чинності з 05.05.2016 року рішення Сумської міської ради від 27.02.2013 року № 217 6-МР «Про затвердження структури виконавчих органів, загальної чисельності апарату та виконавчих органів Сумської міської ради» у новій редакції (зі змінами), що стосується департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради;

- ч. 1 розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 де рішення;

- ч.7 розділу «Виконавчі органи Сумської міської ради» додатку № 1 до рішення:

- Додаток № 2 «Склад комісії з ліквідації департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради» до рішення.

Таким чином, підстави, з яких виходив Сумський міський голова при прийнятті оскаржуваного розпорядження про звільнення позивача з роботи у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці (п. 1 ст. 40 КЗпП України) визнані судом протиправними, тому звільнення позивача з посади в цих підстав не можна визнати таким, що відповідає вимогам закону.

Судовим розглядом встановлено, що рішення про звільнення ОСОБА_1 прийнято 06.05.2016 року на засіданні комісії з ліквідації Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради та оформлено протоколом № 2 від 06.05.2016 року (а.с. 21, 142-149, т.1), проте такий порядок звільнення не відповідає вимогам чинного законодавства.

Так, здійснення механізму звільнення посадових осіб органів місцевого самоврядування зі служби в органах місцевого самоврядування та дотримання при цьому гарантій їх соціального захисту визначається ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», Кодексом законів про працю України та іншими законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, а згідно з ч. 2 вказаної статті звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 36 КЗпП України зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників.

Таким чином, з урахуванням вказаних норм, колегія суддів дійшла висновку, що уповноваженою особою - роботодавцем відносно позивача мали бути вжиті заходи по працевлаштуванню в реорганізованій структурі, а не звільнення.

Крім того, відповідно до норм закріплених в ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Однак, судовим розглядом встановлено, що головою ліквідаційної комісії Войтенком В.В. не забезпечено позивача пропозицією про вакантну посаду, ні при врученні позивачу попередження про звільнення, ні в подальшому.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про вчинення відповідачами, як суб'єктами владних повноважень, актів, які не відповідають повноваженням, що надані їм законом, ці акти є необґрунтованими та вчиненими без урахуванням всіх обставин, які необхідно було врахувати при їх прийнятті та при повідомленні зацікавлених осіб про такі акти і дії, без забезпечення принципу дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача, як працівника і цілям, на досягнення яких спрямовані оскаржувані рішення та дії відповідачів, в тому числі роботодавця.

Згідно до ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на знаходження на момент винесення рішення судом установи в стадії припинення, у зв'язку з чим на думку апелянта суд необґрунтовано не застосував норми ст. 240-1 КЗпП України, є неправомірними, оскільки установа не є ліквідованою, також рішення направлені на її ліквідацію скасовано.

Колегія суддів зазначає, що зазначеними вище рішеннями суду рішення ради скасовані, а відтак не можуть породжувати юридичні наслідки.

Стосовно позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

З матеріалів справи встановлено, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 237,36 грн. (а.с.22, 171-172, т.1).

Позивач був звільнений з 06.05.2016 року та на день винесення судом рішення його не було поновлено на роботі, тому з метою повного захисту прав позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з наступного робочого дня звільнення ОСОБА_1 і по день винесення рішення судом.

За таких обставин та відповідно до Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» середній заробіток позивача ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу складає: 237,36 грн. (середньоденна заробітна плата) х 84 ( кількість робочих днів з дня звільнення по день винесення рішення) = 21 125,04 грн, який підлягає стгненню з Департаменту містобудування та земельних відносин Сумської міської ради на користь позивача ОСОБА_1 та на виконання вимог ст. 235 КЗпП України необхідно допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 4 984,56 грн.

Отже, суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого обґрунтовано частково задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції від 07.09.2016 року відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків, щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 13.09.2016р. по справі № 591/3046/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 31.10.2016 р.