Справа № 369/8598/16-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/8598/16-а
Провадження № 2-а/369/587/16
ПОСТАНОВА

іменем України

26.10.2016 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про призначення мінімальної довічної пенсії, стягнення заборгованості по невиплаченій пенсії та відшкодування моральних збитків,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про призначення мінімальної довічної пенсії, стягнення заборгованості по невиплаченій пенсії та відшкодування моральних збитків.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що пенсійний фонд неправомірно не нараховує йому пенсію в розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком в сумі 11 940 грн. 25 коп. з липня 2016 року, і стягнення пенсійної заборгованості, процентів та моральної шкоди за 237 місяців невиконання вимог ч. 2 ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Позивач зазначав, що 14 липня 2016 року за вх. № 151/П-01 він нарочним клопотанням отримав від секретаря Вишневої міської ради Києво-Святошинського району довідку серії АВ № 0513429 про встановлення йому з 12 липня 2016 року першої групи інвалідності довічно, захворювання, яке пов'язане з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків на Чорнобилькій АЕС, а також отримав довідку про результати визначення у застрахованої особи ступінь втрати професійної спроможності у відсотках, де ступінь втрати становить 100 % довічно.

УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області з першого липня 2016 року відмовив йому у призначенні мінімальної пенсії як інваліду першої групи в розмірі 10 пенсій за віком і додаткової пенсії, як інваліду-ліквідатору аварії на ЧАЕС із виконанням обов'язків військової служби, де пенсія становить 11 949 грн. 25 коп., виходячи із десяти мінімальних пенсій за віком (1074 грн. х 10 = 10 740 грн.), 1209 грн. 25 коп., з них підвищена пенсія інваліду війни - 565 грн., соціальна допомога на догляд 169 грн. 50 коп., додаткова пенсія інваліду війни - учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС. Фактично призначена йому пенсія становить 6093 грн. 75 коп., що на 5 855 грн. 50 коп. нижче щомісячної мінімальної пенсії згідно вимог чинного законодавства.

З 01 липня 2016 року УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області не призначив йому пенсію в сумі 11 949 грн. 25 коп. та привласнив суму пенсії за липень, серпень, вересень 2016 року в розмірі 17 566 грн. 50 коп., та не повернув йому вказану суму пенсії.

Не виконуючи постанови суду від 01 липня 2011 року по 01 липня 2016 року, він привласнив пенсію в сумі 220560 грн. і завдав збитків за 60 місяців за невиконання постанов судів на суму 491120 грн..

За період від 01 грудня 1993 року по 31 травня 2008 року включно за 174 місяці пенсійний фонд привласнив 842222 грн. 64 коп. пенсійних сум та надав збитків на суму 3 516 279 грн. 52 коп..

Через неправомірні дії УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області йому було завдано моральних збитків за 234 місяців у розмірі 1 864267 грн. 74 коп..

Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просив зобов'язати відповідача УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області виконати вимоги ст. ст. 54, 50 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року в часі отримання ним статусу інваліда війни від 03 червня 1993 року до інвалідності від 18 жовтня 1993 року другої довічної групи і призначити з 01 липня 2016 року мінімальну довічну пенсію в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком в сумі 11 949 грн. 25 коп., повернути за липень, серпень, вересень 2016 року суму привласненої пенсії в розмірі 17 599 грн. 50 коп. із посиланням на раніше прийняті рішення і постанови апеляційних судів; стягнути з УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області у відповідності до вимог ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і неправомірну діяльність відповідача в часі з 18 жовтня 1993 року суму неповернутої пенсії в розмірі 1 080 349 грн. 14 коп. за 237 місяців з урахуванням відміни пенсійного забезпечення по постановам судів; стягнути УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області суму 1 080 349 грн. 14 коп. у відповідності до вимог ст. 23 ЦК України відшкодування моральних збитків за шкоду, завдану його здоров'ю через невиконання касаційної постанови ВАС України від 02 червня 2011 року про заборону оскаржувати прийняті рішення судами апеляційної інстанції; стягнути суму 1 864 267 грн. 74 коп. відсотків за незаконне користування його пенсійними сумами не нижче 15 % річних за 19,7 років.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, позивач подав до суду клопотання про розгляд справи в його відсутності.

У судовому засіданні представник відповідача УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області позов не визнав та заперечував проти його задоволення у повному обсязі.

Суд, вислухавши думку представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Києво-Святошинському районі та отримує пенсію по інвалідності 1-ї групи, завданої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2008 року постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 липня 2007 року скасовано та постановлено нову постанову, згідно якої позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано дії УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 неправомірними; зобов'язано УПФУ у Києво-Святошинському районі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 02.06.2008 року в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, враховуючи розмір мінімальної пенсії за віком в розмірі 481 грн..

Згідно постанови Вищого адміністративного суду України від 2011 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2008 року змінено в частині дати, з якої необхідно провести перерахунок пенсії позивачу та замість з 02.06.2008 року, зазначити з 01 червня 2008 року. В іншій частині постанову Київського апеляційного адміністративного суду залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АВ № 0513429 ОСОБА_1 з 12 липня 2016 року встановлено довічно першу підгрупу «Б» інвалідності, захворювання, пов'язаного з виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Слід зазначити, що спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. № 796-XII, Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1.

У липні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області із заявою про призначення йому додаткової пенсії як військовослужбовцю за втрату здоров'я у відповідності до вимог ст. ст. 50, 54 Закону № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року, починаючи з 01 липня 2016 року, група інвалідності встановлена довічно.

Згідно листа УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області від 28 липня 2016 року за № 151/П-01 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії, мотивуючи тим, що відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії як інваліду війни І групи.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Постановами Кабінету Міністрів України №745 від 06 липня 2011 року та № 1210 від 23 листопада 2011 року визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, у 2016 році виплати, передбачені, зокрема ст. ст. 50, 51, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинні здійснюватися в порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії НОМЕР_1, дата видачі 28 липня 2016 року, ОСОБА_1 має статус інваліда війни.

Згідно наданої довідки УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області по особовому рахунку ОСОБА_1 за № 1391 від 17 жовтня 2016 року вбачається, що позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок Чорнобильської катастрофи, інвалід І групи.

Відповідно до особового рахунку позивача вбачається, що рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Києво-Святошинському районі № 22-а-29103/08 від 04 листопада 2008 року виконано відповідачем, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Згідно п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, належать до інвалідів війни».

Слід зазначити, що особи залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи прирівняно до інвалідів війни, з дати набрання чинності Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року.

Судом встановлено, що позивач є інвалідом І групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, про що свідчить копія посвідчення серії НОМЕР_1, видане 28 липня 2016 року

Позивачем заявлено вимогу щодо зобов'язання відповідача виконати вимоги ст. ст. 54, 50 Закону № 796-ХІІ в часі отримання ним статусу інваліда війни від 03 червня 1993 року до інвалідності від 18 жовтня 1993 року другої довічної групи і призначити з 01 липня 2016 року мінімальну довічну пенсію у розмірі 10 мінімальних пенсій за віком, однак дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України.

Звертаючись з позовом до суду, позивач також просив стягнути з відповідача УПФУ в Києво-Святошинському районі відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за неправомірну діяльність відповідача в часі з 18 жовтня 1993 року щодо виконання постанови Київського апеляційного суду Київської області від 04 листопада 2008 року суму неповернутої пенсії і привласнення відповідачем 1 080 340 грн. за 237 місяців, однак дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки УПФУ в Києво-Святошинському районі виконало рішення Київського апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2008 року, що підтверджено наявними матеріалами справи.

У наданих до суду письмових запереченнях на адміністративний позов представник УПФУ в Києво-Святошинському районі зазначив, що пенсію позивачу ОСОБА_1 призначено відповідно до норм Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС», норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з врахуванням всіх наданих особою документів та рішень судів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи та інтереси.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що в справі не надано достатньо доказів, які б давали можливість суду, оцінивши їх в сукупності, зробити однозначний висновок про обставини, які зазначав позивач у позові та просив у змісті заявлених позовних вимог, та не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача невиплаченої пенсії за минулий час, а саме за 19,7 років незаконного користування його пенсійними коштами не підлягають задоволенню, оскільки дані вимоги ґрунтуються на припущеннях і не підтверджені належними і допустимими доказами.

Адміністративний позов може містити вимоги про стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю, у відповідності до вимог п. 4 ч. 4 ст. 105 КАС України.

Позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача на його користь завданих моральних збитків за шкоду, завдану його здоров'ю також не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що погіршення стану його здоров'я і втрата непрацездатності до 100 % спричинені неправомірними діями відповідача. Також слід зазначити, що судом не визнано дії відповідача неправомірними щодо нарахування пенсії позивачу, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 1 080 349 грн. 14 коп..

За вказаних обставин, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 49, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 71, ст. 105, 159, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Києво-Святошинському районі Київської області про призначення мінімальної довічної пенсії, стягнення заборгованості по невиплаченій пенсії та відшкодування моральних збитків відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук