Справа № 822/2355/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/47050/13

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М., Рецебуринського Ю.Й., -

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання неправомірними та скасування наказів, зобов'язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року, -

в с т а н о в и в :

У травні 2013 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила: визнати неправомірними та скасувати накази Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 4 березня 2013 року № 170/04к і від 22 березня 2013 року № 215/04к про оголошення їй догани, а також наказ від 23 квітня 2013 року № 299/04к про її звільнення; зобов'язати відповідача поновити її на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції та внести запис до її трудової книжки про поновлення на займаній посаді; стягнути з Головного управління юстиції у Хмельницькій області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Головним управлінням юстиції у Хмельницькій області подано письмове заперечення на зазначену касаційну скаргу, відповідач просить таку залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено, що ОСОБА_4 з 25 листопада 2011 року працювала на посаді головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, з якої наказом Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 23 квітня 2013 року № 299/04к вона звільнена за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків, покладених на неї трудовим договором, на підставі пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України.

Як зазначено у частині 1 статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, наказом Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 4 березня 2013 року № 170/04к за неналежне виконання своїх посадових обов'язків та допущені порушення вимог чинного законодавства позивачеві оголошено догану.

У вказаному наказі зазначено, що підставами для його прийняття є: подання начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_5; довідка про перевірку від 26 лютого 2013 року; пояснення ОСОБА_4

Проведеною перевіркою встановлено, що 14 січня 2013 року ОСОБА_6 подав заяву про державну реєстрацію права власності на виробничо-складські та побутові приміщення за адресою: АДРЕСА_2. За результатами розгляду даної заяви державний реєстратор ОСОБА_4 28 січня 2013 року прийняла рішення № 146090 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, мотивуючи тим, що подані заявником документи для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, зокрема: адреса незавершених будівництвом складських приміщень, визначена в договорі купівлі-продажу від 22 липня 2003 року № 4062 (АДРЕСА_3), не співпадає з адресою виробничо-складських та побутових приміщень, визначеною в декларації про готовність об'єкта до експлуатації (АДРЕСА_2), а також з адресою, визначеною в договорі оренди землі (АДРЕСА_2). ОСОБА_6 стверджував про наявність у нього рішення Кам'янець-Подільської міської ради від 11 жовтня 2012 року № 1894 «Про надання адреси складським приміщенням по АДРЕСА_2», яке впорядковує всі невідповідності із адресами у його документах.

У зазначеному наказі вказано, що згідно з пунктом 13 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (далі - Порядок № 703) у разі подання не в повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію, яке містить рекомендації щодо усунення обставин, що були підставою для його прийняття. Державний реєстратор зупиняє розгляд заяви про державну реєстрацію на строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання заявником рішення про зупинення розгляду такої заяви.

Також відмічено, що відповідно до пункту 81 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV) державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно.

Проте, в порушення наведених норм, державний реєстратор ОСОБА_4 жодних запитів з даного питання не зробила та не зупинила розгляд заяви.

22 березня 2013 року Головним управлінням юстиції у Хмельницькій області прийнято наказ № 215/04к, яким за неналежне виконання своїх посадових обов'язків та допущені порушення вимог чинного законодавства ОСОБА_4 оголошено догану.

У цьому наказі зазначено, що підставами для його прийняття є: подання начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_5; довідка про перевірку від 12 березня 2013 року; пояснення позивача.

Перевіркою встановлено, що 25 січня 2013 року до реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції надійшла заява від ОСОБА_7 про державну реєстрацію права власності (спільної сумісної) на об'єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_7, ОСОБА_8 та померлим ОСОБА_9 Разом із заявою про державну реєстрацію заявник подала такі документи: свідоцтво про право власності, видане відділом приватизації державного житлового фонду міськвиконкому Кам'янець-Подільської міської ради від 16 травня 1996 року; технічний паспорт; свідоцтво про смерть, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції від 29 серпня 2012 року, НОМЕР_1.

На підставі цих документів державний реєстратор ОСОБА_4 11 лютого 2013 року прийняла рішення № 324992 про державну реєстрацію та зареєструвала право власності (спільної сумісної) на квартиру за вказаними особами, порушивши частину 7 статті 16 Закону № 1952-IV, якою встановлено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно із пунктом 9 Порядку № 703 заявник під час подання заяви про державну реєстрацію пред'являє органові державної реєстрації прав документ, що посвідчує його особу. Документом, що посвідчує особу, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Пунктом 28 Порядку № 703 передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно заявник ще подає копію реєстраційного номера облікової картки платника податку згідно з Державним реєстром фізичних осіб-платників податків, крім випадків, коли фізична особа через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, офіційно повідомила про це відповідні органи державної влади та має відмітку в паспорті громадянина України.

Оскільки особа померла, то зазначені документи не було подано. У витязі з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11 лютого 2013 року № 410504 вказано, що у власника ОСОБА_9 причина відсутності реєстраційного номера облікової картки платника податків: «інша причина відсутності коду».

У даному оспорюваному наказі вказано, що державна реєстрація права власності за померлою особою неможлива, державним реєстратором ОСОБА_4 допущено порушення вимог зазначених норм Закону № 1952-IV та Порядку № 703 і внесено недостовірні відомості в Державний реєстр прав на нерухоме майно.

Наказом Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 23 квітня 2013 року № 299/04к позивача за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків, покладених на неї трудовим договором, з 23 квітня 2013 року звільнено із займаної посади.

Підставою для винесення даного наказу є: подання начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_5; довідка про перевірку від 4 квітня 2013 року; пояснення ОСОБА_4

Встановлено, що 4 квітня 2013 року начальником реєстраційної служби головного управління юстиції проведено перевірку фактів за результатами розгляду скарги громадянина ОСОБА_10 до Державної реєстраційної служби України від 20 лютого 2013 року щодо відмови йому державним реєстратором ОСОБА_4 у державній реєстрації права власності на нерухоме майно.

Так, 11 січня 2013 року ОСОБА_10 подав заяву про державну реєстрацію права власності на літню кухню. Разом із заявою було подано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, державний акт на право приватної власності на землю та технічний паспорт на жилий будинок індивідуального житлового фонду. Однак знаючи, що державна реєстрація права власності на літню кухню, як окремого об'єкта нерухомого майна неможлива, оскільки це господарська будівля, 28 січня 2013 року ОСОБА_4 прийняла рішення про зупинення розгляду заяви, обґрунтовуючи це тим, що не подані усі необхідні документи (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси; технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна), та рекомендувала заявникові у п'ятиденний термін їх надати.

Державний реєстратор мала всі підстави відмовити в державній реєстрації речових прав на літню кухню в порядку пункту 4 частини 1 статті 24 Закону № 1952-IV у зв'язку з невідповідністю поданих документів вимогам, встановленим цим Законом, або неможливістю встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Однак 4 лютого 2013 року позивач прийняла рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки заявником у зазначений строк не надано вищеперелічені документи, чим допустила порушення вимог пункту 1 частини 2 статті 9 Закону № 1952-IV.

Також у наказі Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 23 квітня 2013 року № 299/04к зазначено про врахування того, що до державного реєстратора ОСОБА_4 протягом року неодноразово застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення за неналежне виконання своїх обов'язків та допущені порушення вимог чинного законодавства у вигляді оголошення догани (накази головного управління юстиції від 4 березня 2013 року № 170/04к та від 22 березня 2013 року № 215/04к), і це свідчить про систематичне невиконання нею без поважних причин своїх посадових обов'язків.

Наказом Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 26 квітня 2013 року № 307/04к внесено зміни до наказу головного управління юстиції від 23 квітня 2013 року № 299/04к «Про звільнення ОСОБА_4В.», доповнивши пункт 1 даного наказу словами і цифрами: «п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України».

Згідно пункту 2.2 Посадової інструкції головного спеціаліста відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, затвердженої 19 квітня 2012 року начальником Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції, головний спеціаліст встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

У відповідності до пунктів 4.1, 4.2 вказаної Інструкції головний спеціаліст несе персональну відповідальність за виконання покладених на нього завдань. За порушення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно головний спеціаліст несе, зокрема, дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому законом.

З матеріалів цієї справи вбачається, що з метою перевірки фактів, викладених у скарзі ОСОБА_4, щодо порушення начальником реєстраційної служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_5 законодавства про державну службу, антикорупційного законодавства, Головним управлінням юстиції у Хмельницькій області було проведено службове розслідування.

Згідно висновків комісії зі службового розслідування, викладених в акті службового розслідування від 20 травня 2013 року, скарга державного реєстратора реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 є необґрунтованою. В діях начальника реєстраційної служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_5 не виявлено порушень вимог чинного законодавства про державну службу та посадових обов'язків. Підстави для скасування наказів про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності та звільнення її із займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків, покладених на неї трудовим договором, за пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, відсутні.

Враховуючи встановлені обставини даної справи та норми чинного законодавства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав вважати, що приймаючи оспорювані накази про притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення їй доган та звільнення із займаної посади, Головне управління юстиції у Хмельницькій області діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені вимогами законодавства.

Щодо посилання позивача на те, що звільняючи її відповідач не витребував згоди Первинної профспілкової організації реєстраторів речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик», членом якої вона є, то суди попередніх інстанцій встановили, що згідно протоколу № 1 установчих зборів Первинної профспілкової організації реєстраторів речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик» від 9 березня 2013 року вирішено створити Первинну профспілкову організацію реєстраторів речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик» та приєднатися до Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик», визнано її статут.

Рішенням № 2 профспілкового комітету Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик» від 13 березня 2013 року вирішено взяти на облік Первинну профспілкову організацію реєстраторів речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик», яка є організаційною ланкою Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик».

Відповідно до частини 1 статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40, пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV (далі - Закон № 1045-XIV) член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.

Згідно пункту 3.3 Статуту Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик» вступ до профспілки здійснюється шляхом подання письмової заяви в первинну організацію профспілки про бажання стати членом профспілки, визнання статуту профспілки та підтвердження зобов'язання виконувати членські обов'язки.

Підпунктом 3.5.2 пункту 3.5 зазначеного Статуту передбачено, що члени профспілки зобов'язані вносити членські внески в порядку та розмірах, що визначаються загальними зборами профспілки.

У відповідності до частини 2 статті 7 Закону № 1045-XIV підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами.

Як визначено у частині 3 статті 42 Закону № 1045-XIV за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів.

Як встановлено судами, і це не спростовується матеріалами цієї справи, позивачем не надано та не зазначено про наявність будь-яких заяв, поданих в первинну організацію профспілки, про вступ до неї чи про бажання стати її членом. Не містить відповідних положень про прийом ОСОБА_4 до профспілки і протокол № 1 установчих зборів Первинної профспілкової організації реєстраторів речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик» від 9 березня 2013 року.

Згідно з довідкою Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 30 травня 2013 року № 08-29/11/824 відрахування внесків до Кам'янець-Подільської місцевої профспілкової організації «Харчовик» із заробітної плати працівників реєстраційної служби Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції станом на 30 травня 2013 року не проводилося, у зв'язку з відсутністю заяв членів вказаної профспілкової організації.

Будь-яких підтверджень відрахувань членських внески до профспілки позивачем до суду надано не було.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

З огляду на зазначене колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання неправомірними та скасування оспорюваних наказів, зобов'язання поновити її на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують встановлених судами обставин справи та їх висновків, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Згідно частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління юстиції у Хмельницькій області про визнання неправомірними та скасування наказів, зобов'язання поновити на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.