Справа № 642/5713/16-а
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 642/5713/16-а
Провадження № 2-а/642/230/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Гримайло А.М., при секретарі Сорокіній Ю.В., розглянувши в письмовому провадженні у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції роти 4 батальйону 1 УПП в м.Харкові ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд -

В С Т А Н О В И В :

06.09.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до рядового поліції роти 4 батальйону 1 УПП в м.Харкові ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушеннясерії ДР №128609 від 29.08.2016 року, складену за ч.1 ст. 122 КУпАП про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 29.08.2016 року відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серія ДР №128609 за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн., нібито за те, що я 29.08.2016 року приблизно о 00 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Квітки-Основ'яненко - здійснив проїзд забороняючого знака 3.2, чим порушив пункт правил 8.4 «В.

29.08.2016 року приблизно о 00 годині 21 хвилині, керуючи автомобілем НОМЕР_2 по вул. Квітки-Основ'яненко, їхав з боку вулиці Клочківській, далі піднявся через Соборний узвіз і далі виїхав на вул. Квитки-Основ'яненко та планував їхати далі на Московський проспект. Разом з позивачем їхали ще двоє жінок - знайомі (ОСОБА_3 та ОСОБА_4), яким допомагав перевезти скляну тумбу під телевізор та складний дерев'яний журнальний стіл. Під час свого руху на автомобілі Правил дорожнього руху не порушував. Крім того, з незрозумілих підстав був зупинений поліцейським ОСОБА_2, де дійсно є забороняючий знак для руху автотранспорту, але дія цього знаку розповсюджується тільки на рух автотранспорту у бік вулиці Квитки-Основ'яненко зі сторони площі Конституції, а не з боку вул. Університетської через вул. Квитки-Основ'яненко в напрямі площі Конституції. В підтвердження своїх доводів під час складання протоколу позивач зробив декілька фотознімків розположення свого автомобіля та автомобіля патрульної поліції. З фотографій чітко видно, що автомобіль ОСОБА_1 і автомобіль патрульної поліції знаходиться на смузі, що веде до площі Конституції, а не до вул. Квитки-Основ'яненко. Таким чином, рух в цьому боці не підпадає під дію забороняючого знаку.

Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує його права, просить визнати дії інспектора протиправними, постанову скасувати, оскільки він не порушував ПДР України, а постанову інспектор виносив з порушенням вимог чинного законодавства.

В судове засідання позивач не зявився, надавши через канцелярію суду заявуз проханням розглядати справу без його участі та додав фото.

Відповідач - рядовий поліції роти 4 батальйону 1 УПП в м.Харкові ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням розглядати справу без його участі.

У звязку з тим, що всі особи які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд, відповідно до ст.122 ч.4 КАСУ, розглянув в порядку письмового провадження матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 серпня 2016 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором патрульної служби поліції роти №4 батальйону №1 УПП у м. Харкова ОСОБА_2 було винесено постанову серії ДР № 128609 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення та із визначенням адмінстягнення у вигляді штрафу за порушення ч.1 ст. 122 КУАП у розмірі 255 грн.

При цьому, в постанові зазначено, що ОСОБА_1 29.08.2016 року приблизно о 00 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Квітки-Основ'яненко - здійснив проїзд забороняючого знака 3.2, чим порушив пункт правил 8.4 «В»ПДР України.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи, суду не надано доказів скоєння позивачем правопорушення, відображеного у постанові від 29.08.2016 року, в порядку ст. 251 КУпАП, а саме щодо фіксування зазначених подій технічними приладами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, чи інших документів.

Судом встановлено, що позивача було зупинено інспектором поліції, а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП додатково не було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В порушення вказаних вимог відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, а за таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Під час судового розгляду суду позивачем надані докази, які спростовують доводи відповідача, в той же час, відповідач, будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій суду не надав.

Крім того, за змістом рішення Конституційного суду України у справі №5-рп/2015 від 26.05.2015 року розтлумачено неухильне дотримання прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про вчинення адмінправопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хото притягається до адміністративної відповідальності. Випадки скороченого розгляду справи можливе лише у разі фіксації адмінправопорушення на місці, а в інших випадках таких розгляд справ не визначений законом та призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.ст.257, 268, 277-280 КУпАП. Також, зазначено, що словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, вказує на місцезнаходження органу, у повноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вимогами ст.258 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачено, що протокол не складається, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 заперечував щодо порушення вимог ПДР України під час зупинки та складання постанови, а доказів на спростування зазначеного відповідачем до суду не надано.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства щодо неможливості скороченого розгляду справ вказаної категорії, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати неправомірними дії інспектора при складанні постанови, постанову у справі про адміністративне правопорушення від 29 серпня 2016 року в частині притягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП скасувати.

З врахуванням встановлених обставин у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини другої статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України від 08 квітня 2015 року N 3-рп/2015 суд вважає за необхідне зазначити про оскарження вказаного судового рішення в загальному порядку, визначеному КАС України.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 6-12, 18, 69-71, ст.87, 99, 100-106, 159, 171-2 КАС України, ст.ст. 7, 245, 251,258, 283,284, 293 КУПАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового поліції роти 4 батальйону 1 УПП в м.Харкові ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправними дії рядового поліції роти 4 батальйону 1 УПП в м.Харкові ОСОБА_2, щодо винесення ним постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДР №128609 від 29 серпня 2016 року, що складена у відношенні ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КУпАП.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 128609 від 29.08.2016р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУАП та накладено штраф в розмірі 255 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, у разі застосування ч.3 ст. 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.М.Гримайло