Справа № 826/8158/16
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/8158/16 Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин В.М. Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

27 жовтня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Дуденкові О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування його за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2016 р. у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Бэль" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2016 р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, щодо розгляду та вирішення скарги приватного підприємства "Бэль" від 14 березня 2016 року "Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги та припинення дії ліцензії" на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства України; зобов'язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розглянути та вирішити скаргу приватного підприємства "Бэль" від 14 березня 2016 року "Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги та припинення дії ліцензії" на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства України. Позов в іншій частині залишено без задоволення. Присуджено на користь приватного підприємства "Бэль" () частину здійсненого ним судового збору у розмірі 689,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг ().

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову про відмову в задоволені позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність, необ'єктивність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що є на його переконання підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 14 березня 2016 року ПП "Бэль" було подано до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (Нацкомфінпослуг) другу скаргу від 14.03.2016 року «Про порушення ПрАТ "УАСК АСКА" вимог законодавства про фінансові послуги та припинення дії ліцензії», виходячи з вже інших протиправних дій страховика ПрАТ «УАСК АСКА» під час його ліцензійної діяльності, які полягають у його незаконній та навмисній відмові виконати свій прямий обов'язок за Договором обов'язкового страхування повітряних суден № 2986937 від 17.07.2012 року, а саме в виплаті ПП "Бэль" страхового відшкодування в розмірі 4 100 320,00 грн. (4 184 000,00 грн. - 2% франшиза), використання недостовірної інформації, використання інформації, як плагіату, тобто здобутої злочинним шляхом тощо.

За результатами розгляду скарги позивача від 14 березня 2016 року, відповідач листом від 30 березня 2016 року №2441/13-12 повідомив позивача про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Нацкомфінпослуг направлено вимогу щодо надання страховиком інформації та документів за страховою справою.

Згідно з інформацією, наданою страховиком, ТОВ "СК "ТІТ", що є перестраховиком, призначило та направило незалежного експерта НТЦ "Незалежна експертиза та позови в авіації" для участі з правом дорадчого голосу в розслідуванні обставин випадку.

Далі у тексті листа відповідача від 30 березня 2016 року викладено той самий текст, що і у листі-відмові страховика.

Тобто, за переконанням позивача, відповідачем самостійно не здійснено перевірку діяльності страховика щодо конкретного випадку, ним тільки враховано обставини, встановлені страховиком та перестраховиком, що і слугувало підставою для звернення до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо розгляду скарги позивача від 14 березня 2016 року, оскільки відповідачем не вжито заходів, спрямованих на повний та всебічний розгляд скарги позивача.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п. 1, пп. 4, пп. 5 п. 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових, затвердженого Указом Президента України від 23 листопада 2011 року №1070/2011, Нацкомфінпослуг здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством. Основними завданнями Нацкомфінпослуг є: здійснення в межах своїх повноважень державного регулювання та нагляду за наданням фінансових послуг і дотриманням законодавства у відповідній сфері; захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Згідно зі ст. 1, п. 3 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 21, п. 3 ч. 1 ст. 27, п.п. 7, 8 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", державне регулювання ринків фінансових послуг - здійснення державою комплексу заходів щодо регулювання та нагляду за ринками фінансових послуг з метою захисту інтересів споживачів фінансових послуг та запобігання кризовим явищам.

Державне регулювання діяльності з надання фінансових послуг здійснюється шляхом: нагляду за діяльністю учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг).

Державне регулювання ринків фінансових послуг здійснюється: щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Основними завданнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є: захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: встановлює обмеження на суміщення надання певних видів фінансових послуг; здійснює контроль за достовірністю інформації, що надається учасниками ринку фінансових послуг.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем неправомірно, в порушення ст. 28 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" не здійснено контролю за достовірністю інформації, що надавалася учасникам ринку фінансових послуг.

Прийняття до уваги тільки інформації, зазначеної у документах, направлених страховиком на вимогу уповноваженого органу, на переконання колегії суддів, не є вчиненням суб'єктом владних повноважень достатніх дій для розгляду і вирішення звернення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надані докази, які є у справі, були оцінені колегією суддів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Крім того, було оцінено належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що відповідає вимогам ст. 86 КАС України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 01.11.2016.

Головуючий суддя Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.