Справа № 408/6463/16-а
Суддя: Булгакова Г. В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 408/6463/16-а
Провадження по справі № 2-а/408/38/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року Біловодський районний суд Луганської області

в складі: головуючого-судді: Булгакової Г.В.

при секретарі: Гляненко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодська, Луганської області

адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УСЗН в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 08.07.2016, звернулася до суду з позовом до УСЗН в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, посилаючись на наступне.

Позивач є опікуном сина ОСОБА_3, інваліда дитинства І групи внаслідок психічного розладу і тому має статус особи, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу. З вересня 2014 по лютий 2015 року включно вона не отримала призначену допомогу по догляду. 14.12.2015 року позивач звернулася зі скаргою до прокуратури Станично-Луганського району, в якій просила прийняти заходи до порушників законодавства. На лист до прокуратури була отримана відповідь Станично-Луганської РДА про направлення листа для вирішення питання до Департаменту СЗН Луганської обладміністрації, однак до тепер питання про виплату допомоги з вересня 2014 по лютий 2015 рік залишається невирішеним.

А тому позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність УСЗН в Станично-Луганському районі щодо не виплати допомоги на догляд особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу з вересня 2014 р. по лютий 2015 р. включно, зобовязати виплатити вказану допомогу, зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, та стягнути з УСЗН в Станично-Луганському районі на користь позивача моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Позивач у судове засідання не зявилася, просила суд розглянути справу за її відсутністю.

Представник позивача у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про зменшення позовних вимог та не наполягала на стягненні з УСЗН в Станично-Луганському районі моральної шкоди у сумі 5000 грн. Просила справу розглянути за її відсутність.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, надавши суду заперечення проти позову. Просила справу розглянути за її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З довідки серії ДОН-Р-82 №143619 від 13.05.1985 та довідки до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №336758 від 29.10.2012 вбачається, що ОСОБА_3 є інвалід дитинства 1 групи та потребує постійного догляду, інвалідність йому встановлено безстроково /а.с.09,41/.

Рішенням виконавчого комітету Валуйської сільської ради №182 від 22.12.1992 позивача призначено опікуном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда 1 групи /а.с.40/.

Згідно заяви позивачу призначена грошова допомога, як малозабезпеченій особі, яка проживає з сином ОСОБА_3, інвалідом дитинства 1 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду /а.с. 36/

14.12.2015 року, у звязку з невиплатою допомоги, позивач звернулася зі скаргою до прокуратури Станично-Луганського району, в якій попросила прийняти заходи щодо виплати їй допомоги по догляду за сином інвалідом /а.с.08/.

На звернення до прокуратури, позивачу надійшла відповідь з Станично-Луганської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області №23 від 06.01.2016 з якої вбачається, що дійсно з вересня 2014 по лютий 2015 року позивач не отримала призначену допомогу у звязку з пошкодженням приміщення управління під час проведення бойових дій в СтаничноЛуганському районі, та повідомлено про направлення листа для вирішення питання до Департаменту СЗН Луганської облдержадміністрації та Міністерства соціальної політики України /а.с. 10/.

04.07.2016 р. позивач звернулася з запитом на імя начальника УПСЗН Станично-Луганської районної державної адміністрації, в якому просила вказати причину припинення виплати належної їй допомоги за вищевказаний період та прийняти рішення щодо виплати соціальної допомоги /а.с.11/

У відповіді начальника УПСЗН Станично-Луганської районної державної адміністрації №2814 від 12.07.2016 зазначена аналогічна позиція викладена у листі керівника апарату Станично-Луганської районної військово-цивільної адміністрації Луганської області №23 від 06.01.2016 щодо невиплати позивачу соціальної допомоги за період з вересня 2014 по лютий 2015 року у звязку з проведенням на території району АТО, та зазначено, що питання про виплату допомоги залишається не вирішеним, оскільки управління соціального захисту чекає на рішення Міністерства соціальної політики України стосовно цих виплат. /а.с. 15/.

Суд критично ставиться до заперечення відповідача щодо неможливості здійснення нарахування та виплати допомоги позивачу у період з вересня 2014 року по лютий 2015 року у звязку з проведенням антитерористичної операції на території Станично-Луганського району, оскільки вказаний факт не звільняє управління соціального захисту від покладених законом обовязків щодо виплати соціальної допомоги.

Призначення та виплата допомоги на догляд особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської медичної комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду здійснюється органами праці та соціального захисту населення відповідно до Порядку надання щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської медичної комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1192 від 02 серпня 2000 року.

У відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 03 листопада 2011 року № 41 Про затвердження Положення про організацію, забезпечення та фінансування необхідних видів догляду за потерпілими внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо).

Відповідно до п. 1 вказаного Порядку, щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, на догляд за ним (далі - допомога на догляд) надається відповідно до статті 5 Закону України «Про психіатричну допомогу» у грошовій формі.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про психіатричну допомогу», держава гарантує грошову допомогу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, особі, яка проживає разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, - на догляд за ним. Розмір зазначеної допомоги розраховується як різниця між трьома прожитковими мінімумами на кожного члена сім'ї та середньомісячним сукупним доходом сім'ї за попередні шість місяців, але не може бути більше, ніж мінімальна заробітна плата. У разі коли особа, яка здійснює догляд за інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, є непрацюючим пенсіонером, їй призначається допомога на догляд на 12 місяців на підставі заяви та копії трудової книжки.

Питання, повязані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України для реалізації згаданого Закону. Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Постановою Верховного суду України від 18.11.2014 у справі №21-518а14 було визначено, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією в даному випадку (органом УСЗН) добровільно чи на виконання рішення суду.

Стаття 244-2 КАС України визначає, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відповідно до п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Визначальними обставинами для розрахунку компенсації є дати нарахування та виплати вказаних доходів.

На підставі викладеного, оскільки позивачу не виплачено належну призначену допомогу на догляд особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, який потребує постійного стороннього догляду, у період з вересня 2014 року по лютий 2015 року включно з компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 12, 70, 71, 94, 158, 160, 161 - 163, 167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до УСЗН в Станично-Луганському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправними та зобовязання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність УСЗН в Станично-Луганському районі щодо не виплати допомоги на догляд особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу з вересня 2014 року по лютий 2015 року включно.

Зобовязати УСЗН в Станично-Луганському районі виплатити в повному обсязі допомогу на догляд особі, яка проживає разом з інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу ОСОБА_1 за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року включно.

Зобов'язати Управління УСЗН в Станично-Луганському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати за період з жовтня 2014 року по день прийняття рішення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо особа, яка брала участь у справі, але не була присутня під час проголошення постанови, - з дня отримання копії постанови, з подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Головуючий-суддя: Г.В. Булгакова