Справа № 804/7117/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКУРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

31 жовтня 2016 р. Справа № 804/7117/16

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.

при секретарі судового засідання - Музиці Я.І.

за участю:

представника позивача - Самсоненко Ю.Г.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за поданням Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до приватного нотаріуса ОСОБА_2 про підтвердження застосування адміністративного арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 25 жовтня 2016 року надійшло подання Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до приватного нотаріуса ОСОБА_2, в якому заявлено вимогу прийняття рішення про підтвердження обґрунтованості арешту майна приватного нотаріуса ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_1) на підставі рішення №28556/04-62-13-04 від 25.10.2016.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року відкрито провадження у справі № 804/7221/16 за матеріалами подання та призначено його до розгляду на 26 жовтня 2016 року о 09:30 год.

Представник позивача у судове засідання з'явився.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні проти заявленого подання заперечили та зазначили, що відповідач оскаржив наказ Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.10.2016 № 1236 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Таким чином, в даному випадку має місце спір про право, а тому провадження у адміністративній справі за поданням підлягає закриттю.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується подання, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, дійшов наступних висновків.

Статтею 183-3 КАС України встановлено, що провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі, зокрема, подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, Наказом Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 06.10.2016 № 1236 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_2.

Копію вказаного наказу отримано відповідачем 17.10.2016, про що відповідач повідомив позивача листом, що не заперечувалось відповідачем.

Статтею 75 Податкового кодексу України ( далі - ПК України) визначено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 81.2 статті 82 ПК України встановлено, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків у допуску службових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України визначено, що арешт майна може бути застосовано, якщо з'ясовується одна з таких причин: платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

У відповідності з п. 94.3, п. 94.4, п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті. Арешт майна може бути повним або умовним. Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов'язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 183-3 КАС України провадження у справах за зверненням органів державної податкової служби при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Подання органу державної податкової служби щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у порядку статті 183-3 Кодексу адміністративного судочинства України подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183-3 КАС України, норми КАС України, що регулюють процедуру позовного провадження, до провадження на підставі подання податкового органу можуть застосовуватися лише в частині, що не суперечить спеціальним нормам статті 183-3 цього Кодексу. Тому сторони у процесі розгляду подання податкового органу користуються всіма правами, які мають позивач та відповідач згідно з нормами КАС України, за винятком тих, що не можуть бути реалізовані за змістом статті 183-3 зазначеного Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 183-3 КАС України суд ухвалою відмовляє у прийнятті подання у разі, якщо з поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Суд зазначає, що спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у ст. 183-3 КАС України.

Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів, згаданих у статті 183 з позначкою 3 Кодексу адміністративного судочинства України, може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов'язань, з яких виник податковий борг; склад майна, щодо якого застосовується адміністративний арешт; заперечувати наявність податкового боргу, у зв'язку з яким накладено адміністративний арешт, або законність проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту, тощо.

Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, наказ від 06.10.2016 № 1236 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки приватний нотаріус ОСОБА_2 оскаржив до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, про що свідчить ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2016 про відкриття провадження у справі № 804/7221/16.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце спір про право.

Зважаючи на викладене, на підставі пункту 1 частини першої статті 157 КАС України, провадження у справі підлягає закриттю оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за поданням податкового органу.

Згідно з частиною другою статті 157 КАС України суд роз'яснює, що відповідні вимоги підлягають розгляду в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, але в загальному порядку позовного провадження.

Закриття провадження у справі за поданням податкового органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 69, 71, 157, 165, 167, 183-3, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 804/7117/16 за поданням Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до приватного нотаріуса ОСОБА_2 про підтвердження застосування адміністративного арешту майна - закрити.

Роз'яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі за поданням, податковий орган не позбавлений права звернутися з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядки та строки, зазначені в ст. 186 КАС України та набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Суддя (підпис) Н.В. Захарчук-Борисенко
Ухвала не набрала законної сили станом на 31.10.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар