Справа № 805/2629/16-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 р. Справа № 805/2629/16-а

приміщення суду за адресою: 84112, м. Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови 14 год.38хв.

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Троянової О.В.

суддів Смагар С.В., Христофорова А.Б.,

при секретарі Кудрі В.Г.,

за участю:

представник позивача не з'явився,

представник відповідачів Пономарьова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ"

до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України

про визнання дій Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України неправомірними, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області, Головного управління ДФС у Донецькій області, Державної фіскальної служби України про визнання дій Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неприйняття декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень-червень 2015 року неправомірними, зобов'язання Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року датою її фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" 23.05.2016 року, зобов'язання Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти декларації з податку на додану вартість за січень-червень 2015 року датою їх фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" 24.05.2016 року, зобов'язання Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області відобразити показники декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень-червень 2015 року ТОВ "ДОНПАК "СВ" () у системі електронного адміністрування податку на додану вартість щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ліміту реєстрації податкових накладних, зобов'язання Державної фіскальної служби України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму, на яку ТОВ "ДОНПАК "СВ" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за декларацією з податку на додану вартість за червень 2015 року у сумі 84 004 680грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та відобразити відповідне збільшення у витягу системи електронного адміністрування ПДВ /а.с.4-14/.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2016 року прийнято уточнення до позову, надані позивачем /а.с.142-143/.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що підприємством засобами електронного зв'язку до податкового органу подані податкові декларації з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2015 року, проте на адресу підприємства від контролюючого органу надійшли письмові повідомлення щодо відмови у прийнятті зазначених податкових декларацій, в зв'язку з тим,що звітність заповнена з порушенням вимог п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України. Вказав, що декларації з податку на додану вартість за 2014 р. - 2015р.р. подані ТОВ "ДОНПАК "СВ" з дотриманням норм законодавства з питань оподаткування, Податковий орган діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, а обов'язок відобразити показники декларації в картці особового рахунку є обов'язком, який покладено на податковий орган нормами Податкового Кодексу України, а відсутність в картці особового рахунку та у системі електронного адміністрування ПДВ відомостей, зазначених підприємством в деклараціях з ПДВ за 2014 р. -2015р. з часу її подання порушує права платника податків. Не відображення показників фінансової звітності у відповідній системі фактично призвело до негативного впливу на господарську діяльність ТОВ "ДОНПАК "СВ", зупинення виконання зобов'язань по укладеним контрактам та виконання останніх, оскільки по першій події унеможливлюється реєстрація податкових накладних. Маючи по факту значну суму переплати по податковим зобов'язанням підприємство не має можливості вилучати з обігу грошові кошти.

З урахуванням прийнятих уточнень просить суд: визнати дії Маріупольської ї об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неприйняття декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень-червень 2015 року неправомірними; зобов'язати Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року датою її фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" 23.05.2016 року; зобов'язати Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти декларації з податку на додану вартість за січень-червень 2015 року датою їх фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" 24.05.2016 року; зобов'язати Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області відобразити показники декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень-червень 2015 року ТОВ "ДОНПАК "СВ" () у системі електронного адміністрування податку на додану вартість щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ліміту реєстрації податкових накладних; зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму, на яку ТОВ "ДОНПАК "СВ" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за декларацією з податку на додану вартість за червень 2015 року у сумі 84 004 680грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та відобразити відповідне збільшення у витягу системи електронного адміністрування ПДВ/а.с.125-128/.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки /а.с.123/. Надав суду клопотання про розгляд справи без його участі /а.с.124/.

Представник відповідача-1, відповідача-2, відповідача - 3 у судовому засіданні позовні вимоги не визнавав, надавав пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях, зазначав, що у наданих деклараціях невірно вказана назва податкового органу, до якого подана декларація та не вказане повне найменування платника податків згідно з реєстраційними документами, чим порушено вимоги п.48.2 ст.48, ст.49 ПКУ, у зв'язку із чим податковим органом було направлено повідомлення позивачу про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови листом від 27.05.2016 року №17173/10/05-19-08-2-013, тому податкова декларація вважається неподаною і дії відповідача-1, щодо не прийняття декларації за грудень 2014 р., січень-червень 2015 р. є правомірними. Представник відповідча-1 зазначав, що стосується збільшення реєстраційної суми ліміту реєстрації податкових накладних в системі електронного адміністрування ПДВ,то враховуючи неприйняття податкової декларації то і підстави для задоволення вимог про відображення показників декларації за грудень 2014р., січень-червень 2015 р. в системі електронного адміністрування ПДВ на суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за декларацією за червень 2015 року відсутнє. Декларація з ПДВ за червень 2015 року надано позивачем з порушеннями термінів подання звітності, показники поданої 24.05.2016 р. декларації з ПДВ за червень 2015 року не впливають на суму реєстраційного ліміту та збільшення його суми не відбувається/а.с.97-101/. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідачів, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" є юридичною особою, включене до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України за номером 34304375, юридична адреса: 85612, Донецька область, Мар'їнський район, м. Курахове, вул. Промзона, буд.64, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 13.08.2016 /а.с.16-21/, перебуває на податковому обліку в Маріупольській об'єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Донецькій області та зареєстровано платником податку на додану вартість.

Відповідно до витягу з реєстру платників податку на додану вартість №071, Позивач є платником податку на додану вартість з 06 квітня 2006р. та має індивідуальний податковий номер платника ПДВ - 59 /а.с.57/.

Відповідачі - Маріупольська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області, Головне управління ДФС у Донецькій області, Державна фіскальна служба України діють на підставі положення про Державну фіскальну службу та керуючись Податковим кодексом України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

Позивачем, засобами електронного зв'язку подані податкові декларація з податку на додану вартість: за грудень 2014 року, за січень - червень 2015 року /а.с.42-56/.

27 травня 2016 року Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області направлено ТОВ "ДОНПАК "СВ" повідомлення про відмову у прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014р., січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2015року/а.с.102/.

Не погоджуючись із вказаною відмовою позивач звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Так, відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби , є органи державної податкової служби. Таким чином, відповідачі у справі - суб'єкти владних повноважень, на яких чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Згідно з п.49.3 ст.49 Податкового Кодексу України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом , в один із таких способів:

А) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

Б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

В) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 4.13 наказу ДПА України від 14.06.2012р. № 516 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України " податкова звітність складається та надсилається до ЦОЕЗ в електронному вигляді з накладанням ЕЦП засобами телекомунікаційного зв'язку без додання роздрукованих оригіналів на паперових носіях відповідно до наказу ДПА України від 10.04.2008р. №233 "Про подання електронної податкової звітності".

Позивач, ТОВ "ДОНПАК "СВ" подає податкові декларації засобами електронного зв'язку в електронній формі, відповідно до укладеного договору.

Так, судом встановлено, що позивачем, засобами електронного зв'язку подані податкова декларація з податку на додану вартість:

- за грудень 2014року, про що свідчить квитанція , реєстраційний номер від 23.05.2016р.; Відповідні показники: розділ 11, рядок 17 (усього податкового кредиту (сума значень рядків (10.1 + 10.2+ 11.1 + 11.2 + 11.3 + 11.4 + 12 (-/+) + 13 (-/+) + 14 (-/+) + 15 (-/+) + 16 (-/+) колонки Б) - 84004680 грн.; розділ 111, рядок 19 (від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації 0110 (сума рядків 14 таблиць 1-3 додатка ДС10 до декларації 0121-0123,0130) (позитивне значення ) - 84004680 грн.; рядок 19.1 (з рядка 19 сума перевищення від'ємного значення над сумою , обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації , сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання - 84004680грн; рядок 21 (сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації 0110) рядок 19 декларації 0121-0123, 0130) переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду - 84004680грн; декларацію прийнято податковим органом 23.05.2016 р. о 15 год.55 хв./а.с.42-44/;

- звітна податкова декларація з ПДВ з додатком № 2 за січень 2015р. - реєстраційний № від 24.05.2016 з наступними показниками: розділ 111, рядок 21 (сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації 0110) (рядок 19 декларації 00121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) - 84004680 грн.; декларацію прийнято податковим органом 24.05.2016 р. о 19 год.09 хв./а.с.45-46/;

- звітна податкова декларація з ПДВ за лютий 2015 року з додатком № 2 - реєстраційний № від 24.05.2016 р. з показниками: розділ 111, рядок 21 (сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації 0110) (рядок 19 декларації 00121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) - 84004680грн; декларацію прийнято податковим органом 24.05.2016 р. о 19 год.09 хв./а.с.47-48/;

- звітна податкова декларація за березень 2015р. з додатком № 2 - реєстраційний № від 24.05.2016р. з показниками: розділ 111, рядок 21 (сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації 0110) (рядок 19 декларації 00121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) - 84004680 грн.; декларацію прийнято податковим органом 24.05.2016 р. о 19 год.09 хв./а.с.49-50/;

- звітна податкова декларація з ПДВ з додатком № 2 за квітень 2015 року реєстраційний № від 24.05.2016р. з показниками: розділ 111, рядок 21 (сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації 0110) (рядок 19 декларації 00121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) - 84004680 грн.; декларацію прийнято податковим органом 24.05.2016 р. о 19 год.09 хв./а.с.51-52/;

- звітна податкова декларація з ПДВ з додатком № 2 за травень 2015 р. - реєстраційний № від 24.05.2016р з показниками: розділ 111, рядок 21 (сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації 0110) (рядок 19 декларації 00121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) - 84004680грн.; декларацію прийнято податковим органом 24.05.2016 р. о 19 год.09 хв./а.с.53-54/;

- звітна податкова декларація з ПДВ з додатком № 2 за червень 2015 року - реєстраційний № від 24.05.2016 р. з показниками: розділ 111, рядок 21 (сума від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3 декларації 0110) (рядок 19 декларації 00121-0123, 0130) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) - 84004680грн. о 19 год.09 хв. /а.с.55-56/.

В деклараціях позивачем зазначено в графе платник: ТОВ "ДОНПАК "СВ", в графе декларація подається до ДПІ у Кіровському р-ні м. Донецька ГУ ДФС у Дон.обл. ( найменування контролюючого органу, до якого подається звітність).

Відповідно до Квитанцій №2 про отримання податкової звітності зазначено - документ доставлено до (код органу ДФС України) 565- Маріупольська ОДПІ (Кіровське р-не у м. Донецьку відділення), прийнято пакет, відправник державна фіскальна служба України, виявлені помилки-відсутні./а.с.42-56/.

27 травня 2016 року за вих. № 17/73/10/05-19-08-2-013 Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області направлено ТОВ "ДОНПАК "СВ" повідомлення про відмову у прийнятті податкових декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014р., січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2015р. Підстави відмови зазначені наступні: при проведенні перевірки наявності та достовірності заповнення всіх обов'язкових реквізитів встановлено: звітність заповнена з порушенням вимог п.48.3 ст.48 Податкового кодексу України, а саме: не вірно вказана назва ДПІ куди подається податкова звітність. Податкові декларації з ПДВ надані 27.05.2016 року в паперовому вигляді не прийняті до розгляду, у зв'язку з тим, що звітність була раніше надана в електронному вигляді./а.с.102/.

Порядок складання та подання податкової декларації до органів державної податкової служби регулюється статтями 48,49 Податкового кодексу України.

Відповідно до норм діючого законодавства у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 ст.48 Податкового Кодексу України, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням такої відмови протягом п'яти робочих днів з дня її отримання (у разі отримання такої декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку).

Згідно з п.4.13 наказу ДПА України №516 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо приймання та комп'ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України» звітність приймається засобами телекомунікаційного зв'язку.

Адресат звітності при одержанні звітності в електронній формі від платника податків формує та направляє повідомлення про отримання звітності, що засвідчує факт і час доставки звітності до центр обробки електронних звітів. Центр обробки електронних звітів, адресат звітності здійснює приймання звітів від платників податків, після чого обробляє звіти, формує і направляє платнику податків першу квитанцію, якою засвідчує факт і час отримання звітності, та другу, якою засвідчує факт приймання /неприймання звіту адресатом звітності за місцем обліку платника.

Відповідно до п.4.13.6 наказу ДПА № 516 у разі подання платником податків звітності в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку до центр обробки електронних звітів останній: формує повідомлення платнику податків про отримання електронного звіту центр обробки електронних звітів;перевіряє цілісність та відповідність транспортного повідомлення уніфікованому формату; розшифровує електронний звіт;перевіряє чинність та достовірність накладених на звіт електронний цифровий підпис;перевіряє відповідність формату (стандарту) електронному звіту;перевіряє заповнення обов'язкових реквізитів електронного звіту, які є обов'язковими для звітів на паперових носіях, що забезпечується відповідними алгоритмами контролю при прийманні звітів через центр обробки електронних звітів;формує першу квитанцію , завіряє своїм електронний цифровий підпис та направляє платникові податків. У зазначеній квитанції у текстовому форматі вказуються реквізити одержаного електронного звіту, відповідність формату електронного звіту, результати перевірки електронний цифровий підпис та арифметично-логічної перевірки, реєстраційний номер ,дата та час одержання електронного звіту і дані про відправника квитанції. Другий примірник квитанції зберігається у центр обробки електронних звітів;імпортує дані електронного звіту, за яким відправлено платнику податків першу квитанцію, до бази даних Адресат звітності; завіряє електронний звіт платника податків власним електронний цифровий підпис, шифрує та передає до відповідних органів АЗ за місцем обліку підписувача; завіряє власним електронний цифровий підпис другу квитанцію, отриману від відповідних органів адресата звітності за місцем обліку платника податків, шифрує та передає її суб'єкту звітності.

Подання електронної звітності до органів ДФС України врегульоване наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233 «Про подання електронної звітності», яким затверджено Інструкцію з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку.

Відповідно до п.1 зазначеної Інструкції квитанція про одержання податкового в електронному вигляді (далі-перша квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді; квитанція про приймання податкового в електронному вигляді (далі-друга квитанція) - електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Згідно з п.7.4 перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним.

Відповідно до п.7.5 підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначається реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки електронний цифровий підпис ,інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається електронний цифровий підпис органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається електронний цифровий підпис органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Суд зазначає, що саме друга квитанція є тим документом, у якому у відповідності до п.49.11 ст.49 ПК України орган ДФС України вказує про відмову у прийнятті податкової звітності та зазначає причини такої відмови.

Разом з тим, судом встановлено,що відповідач не формував та не направляв позивачу квитанції №2 про відмову у прийнятті податкових декларацій.

Крім того, суд звертає увагу, що на підставі п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України - податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Відповідно до вимог статті 49 Податкового кодексу України, визначено порядок подання податкової декларації до контролюючих органів. Так, п.49.1. передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Пунктом 49.2 визначено, що платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Пункт 49.3 передбачає, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 49.5 визначено, що у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов'язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за п'ять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Пункт 49.8 вказує на те, що прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.9 передбачено, що за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою: за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою; у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) забороняється.

Відповідно до пункту 49.11 у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв'язку, - протягом п'яти робочих днів з дня її отримання; у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання.

Відповідно до пункту 49.12. у разі отримання відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації платник податків має право: подати податкову декларацію та сплатити штраф у разі порушення строку її подання; оскаржити рішення контролюючого органу у порядку, передбаченому статтею 56 цього Кодексу.

Пункт 49.13 визначає,що у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Пунктом 49.15, передбачено,що податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Отже, з огляду на те,що контролюючим органом видані квитанції № 2, без зазначення причини відмови у прийнятті, податкові декларації грудень 2014 р., січень-червень 2015 р.р. з податку на додану вартість вважаються прийнятими.

Крім того, як з'ясовано в судовому засіданні у представника відповідачів реорганізація деяких територіальних органів ДФС у Донецькій області розпочато на підставі відповідного Наказу №160 від 24.02.2016 року. Відповідно до п.15 зазначеного Наказу реорганізовується Державна податкова інспекція у Кіровському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області шляхом приєднання до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області. На час розгляду справи, діяльність ДПІ у Кіровському районі м. Донецька ГУ ДФС у Донецькій області не припинено,не є ліквідованою, реорганізація не завершена, ДПІ не виключена з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Тобто, підсумовуючи зазначене вище, суд зазначає, що реорганізація податкового органу, де в свій час знаходився на обліку позивач, не повинна впливати та порушувати інтереси суб'єкта господарювання, та ще раз звертає увагу, що податкова звітність надійшла до контролюючого органу, на якого в ході проведеної реорганізації покладено виконання обов'язків ДПІ у Кіровському районі м. Донецька ГУ ДФС у Донецькій області.

Таким чином, суд, дійшов висновку, що контролюючий орган діяв не у спосіб передбачений діючим законодавством, чим порушив права та інтереси позивача.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму, на яку ТОВ "ДОНПАК "СВ" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за декларацією з податку на додану вартість за червень 2015 року у сумі 84004680грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та відобразити відповідне збільшення у витягу системи електронного адміністрування ПДВ, суд зазначає наступне.

З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким запроваджено нові правила функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Так, система електронного адміністрування податку на додану вартість запроваджена поетапно відповідно до пункту 35 підрозділу 2 розділуПодаткового кодексу України: з 1 січня до 1 липня 2015 року - у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року - на постійній основі.

Основні принципи функціонування системи електронного адміністрування ПДВ визначено статтею 200-1 розділу V Податкового Кодексу України.

Відповідно до пункту 200-1.1 ст. 200-1 Податкового кодексу України (в редакції станом на 29.07.2015, зі змінами, внесеними Законом №643) система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 34 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції Закону № 643, який набрав чинності 29.07.2015) встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових: загальної суми податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; загальної суми податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та загальної суми податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року.

Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом, зокрема:

4) до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року. На таку суму платником податку збільшується розмір суми податкового кредиту за звітний (податковий) період (липень 2015 року).

Відповідно до пункту 200-1.5 статті 200-1 Податкового кодексу України кошти з електронного рахунка платника ПДВ перераховуються Казначейством в автоматичному режимі виключно до: державного бюджету;на рахунок, відкритий у банку та/або органі Казначейства сільськогосподарськими підприємствами - суб'єктами спеціального режиму оподаткування, визначений статтею 209 Податкового кодексу України, для акумулювання сум податку, що нараховуються на вартість поставлених ними сільськогосподарських товарів (послуг), у порядку, передбаченому статтею 209 Податкового кодексу України; на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань.

Протягом дії системи електронного адміністрування ПДВ у тестовому режимі платники податку самостійно зараховують на такі електронні рахунки кошти з власних поточних рахунків, відкритих у банківських установах, у сумах, необхідних для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку, задекларованих ними в податковій звітності з ПДВ.

З 1 липня 2015 року на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ платники податку зараховують також кошти у сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України та надає право для реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування.

Крім того, 30.07.2015 року ДФС України на своєму офіційному сайті оприлюднила план заходів ДФС для забезпечення реалізації норм Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» від 16.07.2015 № 643-VIII з удосконалення СЕА, в розділі ІІІ якого передбачено обнуління показників та перерахунок суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), для зареєстрованих платників податку, зокрема: з 00 годин 00 хвилин 3 серпня 2015 року (на початок третього робочого дня після дня набрання чинності Законом № 643) ДФС буде проведено обнуління суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН ("СУМА"Накл), сформовану відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 та пункту 34 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та значення усіх її складових, визначених Податковим кодексом України, крім показників "СУМА"НаклОтр, "СУМА"Митн та "СУМА"НаклВид, що були сформовані, починаючи з 1 липня 2015 року; протягом 3 серпня 2015 року (третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643) сума "СУМА"Накл зареєстрованим платникам податку збільшиться на:

- суму від'ємного значення податку, непогашеного станом на 01.07.2015 та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року;

- на кінець третього робочого дня після дня набрання чинності Законом №643 сума податку, на яку платник має право зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування в ЄРПН ("СУМА"Накл), буде обрахована на підставі оновлених значень усіх її складових та інших показників, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України.

При цьому, планом заходів окремо зазначено, що у зв'язку із переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ в штатний режим:

- починаючи з 04 серпня 2015 року реєстрація в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування, складених до 1 липня 2015 року, здійснюватиметься без обмеження сумою "СУМА"Накл.

Згідно повідомлення прес-служби ДФС України від 05.08.2016, опублікованого на офіційному веб-порталі ДФС України - ДФС України до 10 серпня 2015 року зобов'язувалась забезпечити збільшення зареєстрованим платникам податку сума УНакл на суму від'ємного значення, непогашеного станом на 01.07.2015 року та задекларованого платником у рядках 24 та 31 податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року, що була надана платниками до 31 липня 2015 року.

Таким чином, протягом серпня 2015 року Державна фіскальна служба України у зв'язку з переведенням роботи системи електронного адміністрування ПДВ у штатний режим зобов'язана була автоматично збільшити значення суми податку, на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначене у податковій звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Тобто, всі непогашені залишки ПДВ, відображені у рядках 24 та 31 декларації з ПДВ за червень 2015 року, без проведення перевірок, автоматично, в силу їх заповнення, підлягають врахуванню у збільшення реєстраційної суми (УНакл).

Виходячи з системного аналізу наведених вище положень вбачається, що у зв'язку з набранням 29.07.2015 року чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», яким зазначені положення Податкового кодексу України були викладені в наведеній редакції, всім зареєстрованим в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платникам податків, в тому числі й позивачу, було «обнулено» значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому встановлено, що для обрахунку суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних можуть використовуватись документи, перелік яких є чітко визначеним (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, які дорівнюють 1095 днів) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як з'ясовано в судовому засіданні та не заперечувалось представником відповідача, позивачем сплачені штрафні санкції за несвоєчасне подання податкової звітності.

Таким чином, позивач надіслав податкову декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року в строки, визначені статтями 50, 102 Податкового кодексу України.

Як з'ясовано у судовому засіданні, після обнуління показників в СЕА не відбулося автоматичне збільшення позивачу значення реєстраційної суми відповідно до положень підп.4 п. 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України на суму від'ємного значення, що була відображена позивачем в рядку 24 згідно податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року.

Порядок електронного адміністрування ПДВ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість».

Так, зі змісту норми п.10 Порядку №569 Державна фіскальна служба України: 1) обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі; 2) оприлюднює на офіційному веб-сайті алгоритми обрахунку показників формули обчислення зазначеної суми та джерела їх формування.

Наведене свідчить про те, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається і автоматичне обчислення реєстраційної суми щоразу при зміні значення будь-якого з показників формули.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що в даному випадку мала місце бездіяльність Державної фіскальної служби України.

Внаслідок вказаної вище неправомірної бездіяльності ДФС України позивач, яким виконано всі умови, додержання яких вимагається для реалізації права на збільшення в СЕА реєстраційної суми відповідно до п. 34 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції закону № 643), опинився в нерівному (гіршому) становищі порівняно з іншими платниками податку за наявності аналогічних умов.

Тобто, враховуючи, що податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2015 року прийнята 24 травня 2016 року Маріупольською ОДПІ, про що свідчить друга квитанція,колегія суддів дійшла висновку, що в порушення приведених норм чинного податкового законодавства відповідачем не зараховано вказану суму до суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту з ПДВ та відповідно не збільшено суму податку за червень 2015 рок, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, не приведення даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість у відповідність з показниками податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року грубо порушує права ТОВ "ДОНПАК "СВ", зокрема, право мирно володіти своїм майном та не узгоджується із закріпленими в Україні, як у правовій державі, принципами юридичної визначеності та законних (легітимних) очікувань.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.

Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленого у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади /рішення Європейського суду у справі Wiggins v. Unated Kingdom Appl. 7456/76 (1976)/.

Європейським судом з прав людини у справах Інтерсплав проти України (2007 рік, заява № 803/02), «Булвес» АД проти Болгарії (2009 рік, заява № 3991/03) і Бізнес Супорт Центр проти Болгарії (2010 рік, заява № 6689/03) було зазначено, що затримки у відшкодуванні ПДВ можна вважати втручанням у право на мирне володіння своїм майном, а постійні затримки відшкодування і компенсації у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, так само як і стан невизначеності щодо часу повернення коштів, порушує "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном.

Така позиція Європейського суду з прав людини свідчить на користь висновку, що в контексті податкових спорів позбавлення права отримати податкову вигоду (податковий кредит чи бюджетне відшкодування ПДВ) розглядається як позбавлення власності.

Таким чином, створення перешкод чи встановлення обмежень, що не ґрунтуються на вимогах закону у праві вільно розпоряджатись накопиченим за наслідками розрахунків з бюджетом від'ємним значенням з податку на додану вартість є формою втручанням у право на мирне володіння своїм майном.

Бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо виконання покладених на неї функцій як адміністратора системи електронного адміністрування ПДВ створює ситуацію, за якої підприємство за наявності значної суми переплати з податку на додану вартість позбавлене фактичної можливості розпоряджатися власними активами, зобов'язано нести додаткові та необґрунтовані витрати по сплаті податку, створює реальну загрозу накладення на підприємство санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене вище та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ТОВ "ДОНПАК "СВ" документально підтверджені та обґрунтовані,базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" до Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неприйняття декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень-червень 2015 року неправомірними, зобов'язання Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року датою її фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" 23.05.2016 року, зобов'язання Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти декларації з податку на додану вартість за січень-червень 2015 року датою їх фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" 24.05.2016 року, зобов'язання Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області відобразити показники декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень-червень 2015 року ТОВ "ДОНПАК "СВ" () у системі електронного адміністрування податку на додану вартість щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ліміту реєстрації податкових накладних, зобов'язання Державної фіскальної служби України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму, на яку ТОВ "ДОНПАК "СВ" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за декларацією з податку на додану вартість за червень 2015 року у сумі 84004680грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та відобразити відповідне збільшення у витягу системи електронного адміністрування ПДВ - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Маріупольської ї об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області щодо неприйняття декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень-червень 2015 року.

Зобов'язати Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області(Кіровське районне у м. Донецьку відділення) прийняти декларацію з податку на додану вартість за грудень 2014 року датою її фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" 23.05.2016 року.

Зобов'язати Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області прийняти декларації з податку на додану вартість за січень,лютий,березень,травень,червень 2015 року датою їх фактичного подання Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" 24.05.2016 року.

Зобов'язати Маріупольську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області відобразити показники декларацій з податку на додану вартість за грудень 2014 року, січень,лютий,березень,травень,червень 2015 року ТОВ "ДОНПАК "СВ" () у системі електронного адміністрування податку на додану вартість щодо автоматичного збільшення реєстраційної суми ліміту реєстрації податкових накладних.

Зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму, на яку ТОВ "ДОНПАК "СВ" має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних на величину від'ємного значення за декларацією з податку на додану вартість за червень 2015 року у сумі 84004680грн. у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та відобразити відповідне збільшення у витягу системи електронного адміністрування ПДВ.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНПАК "СВ" () судові витрати у розмірі 6800грн. (шість тисяч вісімсот гривень)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області та Державної фіскальної служби України.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивні частини у судовому засіданні 01 листопада 2016 року

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03 листопада 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий суддя Троянова О.В.

Судді Смагар С.В.

Христофоров А.Б.