Справа № 817/1262/16
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2016 р.Р і в н е 817/1262/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гломба Ю.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Сарненської ОДПІ ГУ ДФС (Володимирецьке відділення)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т АН О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сарненської ОДПІ ГУ ДФС (Володимирецьке відділення) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016 №34891-13.

В обґрунтування позову вважає протиправним нарахування йому транспортного податку в розмірі 25000,000грн., оскільки ринкова вартість належного позивачу транспортного засобу Тойота Ланд Крузер 200 щороку зменшується, що завдає збитків від суттєвого здешевлення автомобіля та унеможливлює продаж вказаного автомобіля з найменшим грошовим зиском для позивача. Вказує, що нарахування та утримання транспортного податку в розмірі 25000,00грн. має поширюватися лише на випадки, коли транспортний засіб зі строком використання до 5 років і об'ємом циліндрів двигуна понад 3000 куб.см. придбавається після 01.01.2015. Тобто, коли власник автомобіля заздалегідь знає про всі умови придбання та використання цього легкового автомобіля, зокрема повністю поінформований про обсяги податкового навантаження на таку власність. На підставі викладеного просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Сарненська ОДПІ ГУ ДФС (Володимирецьке відділення) позов не визнав, подав письмове заперечення (а.с.49). В обґрунтування заперечення зазначає, що позивач має у користуванні транспортний засіб "Тойота Ланд Крузер 200", що підтверджується відомостями про платників транспортного податку. Таким чином, позивач є платником транспортного податку, об'єктом оподаткування є легковий автомобіль "Тойота Ланд Крузер 200", 2015 року випуску, з об'ємом двигуна понад 3000 куб.см. Сарненською ОДПІ на виконання пп.267.6.1 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України було виставлено позивачу податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 30.06.2016 №34891-13 про нарахування транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25000,00грн. Вказане податкове повідомлення-рішення було отримане 07.08.2016. З огляду на викладене, відповідач вважає оскаржуване рішення правомірним, в задоволенні позову просив відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, причини не прибуття суду не повідомив. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Судом не визнавалась обов'язкова участь представника відповідача в судовому засідання. Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідач на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Представник позивача ОСОБА_4 прибув у судове засідання призначене на 31.10.2016. Судом поставлено на обговорення питання щодо розгляду справи у порядку письмового провадження. Представник позивача не заперечив проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

За таких обставин, враховуючи неприбуття в судове засідання представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, заслухавши думку представника позивача, з урахуванням ч.6 ст.128 КАС України, суд перейшов до розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та письмове заперечення на позов, повно і всебічно з'ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Land Cruiser V8 VDJ200, об'єм двигуна 4,5 л, рік випуску 2015, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором купівлі-продажу №AR1056 від 29.05.2015 видатковою накладною №АА00000018 від 09.06.2015, рахунком-фактурою №АА00000021 від 29.05.2015, актом прийому-передачі від 09.06.2015, актом прийому від 09.06.2015, копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 (а.с.11,28-37).

На виконання вимог пп. 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України Сарненською ОДПІ ГУ ДФС (Володимирецьке відділення) прийнято податкове повідомлення-рішення № 34891-13 від 30.06.2016, яким ОСОБА_1 нараховано транспортний податок у сумі 25000,00 грн., податковий період - 2016 рік (а.с.12).

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача, оскаржив його до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті суд зазначає наступне.

Статтею 265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, транспортний податок є складовим податку на майно.

Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно.

Як зазначено у п.8.3 ст.8 Податкового кодексу України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об'єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно з пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України зазначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до пп.4.1.9 п.4.1 ст.4 Податкового кодексу України одним з принципів на яких ґрунтується Податкове законодавство України є принцип стабільності - коли зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Згідно з пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України (у редакції з 01.01.2016) об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до пп.267.3.1 п.267.3 ст.267 Податкового кодексу України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті (п.267.4 ст.267 Податкового кодексу України)

Відповідно до пп.267.5.1 п.267.5 ст.267 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно з пп.268.7.6.1 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Відповідно до пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Відповідно до пп.267.6.3 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України органи внутрішніх справ зобов'язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об'єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку податку.

З 1 квітня 2015 року органи внутрішніх справ зобов'язані щомісячно, у 10-денний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку податку, за місцем реєстрації об'єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.

Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

За матеріалами справи відповідач визначив позивачу податкове зобов'язання з транспортного податку за податковий період - 2016 рік на підставі пп.267.2.1 та п.267.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України у редакції з 01.01.2016.

З урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що податкові зобов'язання по місцевому податку можуть визначатися контролюючим органом лише у разі, якщо орган місцевого самоврядування своїм рішенням встановлено цей податок.

При цьому, визначення податкових зобов'язань з місцевого податку розпочинається не раніше, ніж настання наступного бюджетного періоду (року), що настає за періодом (роком), в якому прийняте рішення органу місцевого самоврядування про встановлення місцевого податку або прийняте рішення про зміни до елементів вже встановленого місцевого податку.

Аналогічна правова позиція висвітлена у судових рішеннях Вищого адміністративного суду України від 16.08.2016 у справі №К/800/14598/16 та від 30.08.2016 у справі №К/800/8077/16.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч викладеному, відповідачем не надано суду доказів, що при визначенні позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку, контролюючим органом взято до уваги рішення відповідного органу місцевого самоврядування, яким визначено ставку вказаного податку. В письмовому запереченні на прийняття органом місцевого самоврядування такого рішення відповідач не покликається.

Крім того, суд зазначає про неможливість контролюючим органом у 2016 році застосування пп.267.2.1 та п.267.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України у редакції з 01.01.2016.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 за №66 затверджено "Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів" (набрала чинності 19.02.2016).

Згідно з п.13 "Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів", затвердженої 18.02.2016 Постановою Кабінету Міністрів України №66, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Тобто, станом на 01.02.2016 норми "Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів" ще не були чинними.

Також, відповідачем не доведено, що визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік відбулось з урахуванням приписів "Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів".

Тому, позивачу податкове зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік визначене відповідачем з порушенням приписів пп.267.2.1 та п.267.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України у редакції з 01.01.2016.

Згідно з статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами, що при прийнятті спірного податкового повідомлення-рішення суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Сарненської ОДПІ ГУ ДФС (Володимирецьке відділення) №34891-13 від 30.06.2016.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягає присудженню на користь позивача.

Крім того, судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 580,00грн., що є більшим ніж встановлено законом.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про судовий збір" сума надмірно сплаченого судового збору в розмірі 28,80грн. підлягає поверненню позивачу за його клопотанням.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сарненської ОДПІ ГУ ДФС (Володимирецьке відділення) №34891-13 від 30.06.2016.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Сарненської ОДПІ ГУ ДФС (Володимирецьке відділення) судовий збір у розмірі 551,20грн.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Гломб Ю.О.