Справа № 209/4905/15-а
Суддя: Байбара Г. А.
Дата ухвалення: 2015-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/4905/15-а
Провадження № 2-а/209/101/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2015 року м.Дніпродзержинськ

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Байбара Г.А., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання нечинним, скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- Визнати таким, що не відповідає Конституції України та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України і Дніпровському районі м. Дніпродзержинська щодо виплати йому пенсії з 01 квітня 2015 року в розмірі 85 відсотків призначеного розміру пенсії;

- Зобов'язати відповідача поновити йому виплату пенсії з 01 квітня 2015 року в призначеному розмірі;

- Зобов'язати відповідача виплатити йому різницю між призначеною та фактичною пенсією, починаючи з 01 квітня 2015 року.

В обґрунтування позову зазначив, що йому відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування призначено пенсію за віком у розмірі 2590,00 грн., і після призначення пенсії він продовжує працювати. З 01 квітня 2015 року з його пенсії щомісячно утримується 386,33 грн., внаслідок чого він отримує пенсію в розмірі 2582,32 грн. 27 вересня 2015 року він звернувся до відповідача з проханням пояснити причину зменшення розміру пенсії, на що отримав відповідь, що з 01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким передбачено здійснення виплат призначеної пенсії працюючим пенсіонерам у розмірі 85%, але не менше півтори прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Згідно абз. 2 підпункту 3.4 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 Конституція України не допускає будь-яких обмежень у правах громадян за ознаками майнового стану, зокрема в залежності від отримання працюючими пенсіонерами заробітної плати. Вважає, що утримання з його пенсії здійснено з порушенням його конституційних прав, і абзац 3 частини 1 ст. 47 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» звужує зміст чи обсяг існуючих прав і свобод, що суперечить ч. 3 ст. 22 Конституції України, якою гарантуються права і свободи громадян, які не можуть бути скасовані. Конституція України має найвищу юридичну силу, і законні та нормативні акти повинні відповідати їй (частині 2, 3 ст. 8). А тому відповідач, як виконавчий орган державної влади, повинний дотримуватися Конституції України. Зменшення виплат пенсії негативно позначилося на його матеріальному становищі. Вважає, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» стосовно виплати пенсії в період роботи в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, не узгоджується з конституційними положеннями про недопустимість звуження чи обсягу існуючих прав працюючих пенсіонерів і відповідач не може застосовувати норми закону, які суперечать Конституції України.

Ухвалою судді від 09 листопада 2015 року було відкрито скорочене провадження у справі.

Відповідач надав суду письмові заперечення проти позову, відповідно до яких позов не визнав, посилаючись на відсутність підстав для здійснення поновлення виплати пенсії позивачу в призначеному розмірі, починаючи з 01 квітня 2015 року, оскільки виплата пенсії в розмірі 85% від призначеної пенсії працюючим пенсіонерам передбачена ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зміни до якої були внесені Законом України № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Відповідно ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 з 07 січня 2013 року призначена пенсія за віком, і після призначення пенсії він продовжує працювати.

Станом на 01 квітня 2015 року розмір пенсії ОСОБА_2 становить 2582, 32 грн., яка з 01 квітня до теперішнього часу виплачується йому в розмірі 2194,97 грн., тобто в розмірі 85% від призначеної пенсії за віком.

Суд вважає, що при виплаті позивачу пенсії в розмірі 85% від пенсії, що призначена йому за віком, Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська діє в межах своїх повноважень із застосуванням норм діючого законодавства, що регулює розмір пенсій, що виплачуються працюючим пенсіонерам з 01 квітня 2015 року.

Частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», до якої внесені зміни Законом України № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», передбачено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму (1423,50 грн.), встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Суд дійшов до висновку, що відповідач правомірно тимчасово, з 01 квітня 2015 року, згідно внесених змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачує позивачу пенсію в розмірі 85% від призначеної пенсії за віком, оскільки розмір призначеної позивачу пенсії перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, після призначення пенсії ОСОБА_2 продовжує працювати, він не відноситься до певної категорії громадян, на яких не поширюється дія обмеження щодо виплати пенсії в розмірі 85%, так як він не визнаний у встановленому законом порядку інвалідом І або ІІ групи, інвалідом війни ІІІ групи чи учасником бойових дій або особою, на яку поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», розмір пенсії, що вплачується позивачу перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 9 КАС України суд при вирішення спорів керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: 1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно наявних у справі матеріалів та доказів відповідачем не приймалося рішення індивідуальної дії щодо виплати ОСОБА_2 пенсії з 01 квітня 2015 року в розмірі 85 відсотків від призначеного розміру пенсії, а виплата позивачу пенсії в розмірі 85 відсотків від нарахованої здійснюється Управлінням Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська на підставі Закону України № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Оскільки таке рішення щодо позивача відповідачем не приймалось, то у суду немає підстав для задоволення позову в частині визнання таким, що не відповідає Конституції України та скасування рішення Управління Пенсійного Фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська щодо виплати ОСОБА_2 пенсії з 01 квітня 2015 року в розмірі 85 відсотків від призначеного розміру пенсії.

Приймаючи до уваги, що розмір пенсії, яка виплачується працюючим пенсіонерам, тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року до 31 грудня, визначений частиною 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», із змінами, що внесені Законом України № 213-VІІІ від 02 березня 2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», суд вирішує справу, керуючись зазначеними законами, які не визнані у встановленому законом порядку неконституційними, а отже є такими, які підлягають застосуванню при вирішенні даного адміністративного спору.

З урахуванням викладеного, у суду немєї підстав для задоволення позовних вимог про збов'язання відповідача поновити йому виплату пенсії з 01 квітня 2015 року в призначеному розмірі та про зобов'язання відповідача виплатити йому різницю між призначеною та фактичною пенсією, починаючи з 01 квітня 2015 року.ро

Керуючись статтями 8, 9, 11, 71, 86, 94, 158-163 183-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області про визнання нечинним, скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання її копії апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного через суд першої інстанції, з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було поданою. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Байбара Г.А.