Справа № 815/4499/16
Суддя: Стеценко О. О.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4499/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стеценко О.О.,

за участю секретаря - Рубан Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 1156-17 від 02.08.2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі АТ «Родовід Банк», або Позивач) з адміністративним позовом (а.с. 4-9) до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, або Відповідач) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 1156-17 від 02.08.2016 року.

Свої вимоги Позивач обґрунтував наступними доводами.

17.08.2016 року Позивачем отримано податкову вимогу ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 1156-17 від 02.08.2016 року, відповідно до якої АТ «Родовід Банк» було повідомлено, що станом на 01.08.2016 року сума податкового боргу АТ «Родовід Банк» за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 1098,09 грн., а також попереджено, що починаючи з 01.07.2016 року на будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та штрафи, визначені Податковим кодексом України, органом державної податкової служби буде здійснено опис майна у податкову заставу тощо.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 107 від 25.02.2016 року АТ «Родовід Банк» визнано неплатоспроможним. На підставі вказаної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 261 від 25.02.2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «РОДОВІД БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків тимчасової адміністрації в AT «РОДОВІД БАНК» № 416 від 25.03.2016 року строк тимчасової адміністрації було продовжено на один місяць. 15.04.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 610, відповідно до якого продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у AT «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_1 до дати отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку АТ «РОДОВІД БАНК».

Позивач також зазначив, що протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Так, листом №12.1-11-6.6/26 від 10.06.2016 року Позивачем було повідомлено Відповідача, що АТ «РОДОВІД БАНК» було віднесено до категорії неплатоспроможних та у ньому призначено тимчасову адміністрацію, однак Відповідачем, всупереч ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», прийнято оскаржувану Податкову вимогу.

Ухвалою суду від 17.10.2016 року, за результатом розгляду клопотання представника АТ «Родовід Банк» про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції по адміністративній справі № 815/4499/16, судом було доручено Київському апеляційному адміністративному суду забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю представника Позивача АТ «РОДОВІД БАНК» 28.10.2016 року о 11 год. 45 хв.

В судовому засіданні 28.10.2016 року представник Позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві (а.с. 4-9). При цьому, в судовому засіданні представник Позивача відтвердив факт наявності податкового боргу АТ «РОДОВІД БАНК» за узгодженими грошовими зобов'язаннями в розмірі 1098,09 грн.

В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти задоволення позову в повному обсязі, просив відмовити в задоволенні адміністративного позову з підстав, зазначених у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с. 62).

В судовому засіданні представник Відповідача зазначив, що відповідно до відомостей даних бази контролюючого органу станом на 01.08.2016 року за АТ «РОДОВІД БАНК» обліковувалась заборгованість зі сплати податків на загальну суму 1098.09 грн. Дана заборгованість виникла в результаті нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на основі поданої АТ «РОДОВІД БАНК» податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік на суму 793,04 грн., та нарахування земельного податку з юридичних осіб на основі податкової декларації з плати за землю за 2016 рік на суму 305,05 грн.

У зв'язку з несплатою заборгованості, ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було винесено податкову вимогу № 1156-17 від 02.08.2016 року на загальну суму 1098,09 грн., яку було направлено поштовою кореспонденцією на адресу АТ «Родовід Банк» та отримано ним 15.08.2016 року.

Представник Відповідача, не спростовуючи факту запровадження в АТ «Родовід Банк» тимчасової адміністрації зауважив, що наказом Міністерства доходів і зборів України № 576 від 10.10.2013 року затверджений Порядок направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, додатком до якого є форма податкової вимоги. Відповідно до цього порядку є два види податкових вимог, форма Ю (для юридичних осіб) та форма Ф (для фізичних осіб), інших видів податкових вимог законодавством не передбачено. Крім того, Податковим кодексом України не передбачені можливі випадки не надсилання (вручання) податкової вимоги платникам податків, якими не сплачено узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки. Таким чином, у зв'язку з тим, що у Позивача виник податковий борг контролюючий орган зобовязаний надіслати (вручити) йому податкову вимогу, відповідно до чинного законодавства. Також представник Відповідача зазначив, що відповідно до роботи Інформаційної системи «Податковий блок», податкові вимоги формуються автоматично щодо всіх платників податків, якими було не сплачено узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, а податкові керуючі тільки надсилають (вручають) сформовану податкову вимогу.

За вказаних обставин, представник Відповідача зазначив, що під час прийняття оскаржуваної податкової вимоги діяв у межах та на підставі чинного законодавства, у звязку з чим підстави для скасування податкової вимоги відсутні.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, заперечення проти нього, судом встановлено наступне.

15.02.2016 року Позивач шляхом електронного звязку подав до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області звітну декларацію за 2016 рік зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (а.с.19-20).

19.02.2016 року подану декларацію отриману ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (а.с. 23).

19.02.2016 року Позивач шляхом електронного звязку подав до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області звітну декларацію за 2016 рік з плати за землю, в якому самостійно визначив податковий розрахунок земельного податку (а.с. 15-17).

22.02.2016 року подану декларацію отриману ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (а.с. 18).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 107 від 25.02.2016 року АТ «Родовід Банк» визнано неплатоспроможним. На підставі вказаної постанови, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 261 від 25.02.2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «РОДОВІД БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» (а.с.11).

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про продовження строків тимчасової адміністрації в AT «РОДОВІД БАНК» № 419 від 25.03.2016 року строк тимчасової адміністрації було продовжено на один місяць (а.с. 12).

15.04.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 610, відповідно до якого продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у AT «РОДОВІД БАНК» ОСОБА_1 до дати отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку АТ «РОДОВІД БАНК» (а.с. 13).

02.08.2016 року ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області сформовано податкову вимогу № 1156-17, відповідно до якої АТ «Родовід Банк» було повідомлено, що станом на 01.08.2016 року сума податкового боргу АТ «Родовід Банк» за узгодженими грошовими зобов'язаннями становить 1098,09 грн. (а.с. 14).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що заборгованість АТ «Родовід Банк» в розмірі 1098,09 грн. виникла в результаті нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на основі податкової декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2016 рік на суму 793,04 грн., та нарахування земельному податку з юридичних осіб на основі податкової декларації з плати за землю за 2016 рік на суму 305,05 грн. (а.с. 14).

17.08.2016 року Позивачем отримано вимогу ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області № 1156-17 від 02.08.2016 року.

Зазначені факти сторонами не заперечуються та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України (далі ПК України) у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п.59.3 ст.59 ПК України).

Таким чином, за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов'язку та виникнення у нього податкового боргу.

При цьому, якщо платник податків самостійно узгодив суму податкового зобов'язання шляхом подання податкової декларації, але не сплатив узгоджену суму податкового зобов'язання у встановлений строк, контролюючий орган відразу направляє йому податкову вимогу, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як встановлено судом, у спірній податковій вимозі сума боргу зі сплати земельного податку в розмірі 1098,09 грн. Позивачем самостійно узгоджена, але не сплачена у встановлені законодавством терміни. При цьому дана сума не включає в себе жодних штрафних санкцій.

Також слід зазначити, що направлення спірної податкової вимоги не є примусовим стягненням коштів та майна банку та не є зверненням стягнення на майно банку, адже відповідно до п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При цьому згідно п.95.3 ст.95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, примусове стягнення коштів та майна банку, або звернення стягнення на майно банку можливо не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) позивачу спірної податкової вимоги.

Крім того, за змістом ст. 88 ПК України майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку. При цьому право податкової застави не потребує письмового оформлення.

Відтак, викладене у спірній податковій вимозі попередження про виникнення права податкової застави на майно Позивача не можна вважати накладенням арешту на кошти та майно банку, адже за змістом ст.88 ПК України податкова застава виникає автоматично у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, і не потребує письмового оформлення.

Зазначений висновок суду спростовує твердження Позивача, викладені в якості підстав для задоволення позову, а також кореспондується з висновком Вищого адміністративного суду України, викладеного в ухвалі суду від 22.09.2016 року по адміністративній справі № 815/1223/15 (№ К/800/29664/15).

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому, виконанню підлягає тільки законне та обґрунтоване рішення субєкта владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятого ним спірного рішення з урахуванням всіх встановлених фактичних обставин та вимог законодавства, а тому в задоволенні позовних вимог АТ «Родовід Банк» до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 1156-17 від 02.08.2016 року слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 86, 94, 159-163 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №1156-17 від 02.08.2016 року відмовити.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 02.11.2016 року.

Суддя Стеценко О.О.

з

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № 1156-17 від 02.08.2016 року відмовити.

02 листопада 2016 року.