Справа № 813/2795/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року Справа № 813/2795/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача Синявської-Чаус О.О.,

відповідача Потічної Н.Ю.,

третьої особи Ільницької Х.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Комунального підприємства Трускавецької міської ради «Парк «Курортний», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держпраці у Львівській області про стягнення адміністративно-господарських санкцій,

в с т а н о в и в:

Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач, Фонд) звернулося до суду з позовом до Комунального підприємства Трускавецької міської ради «Парк «Курортний» (далі - відповідач, КП «Парк «Курортний»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держпраці у Львівській області про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 38 540, 26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до положень статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для відповідача у 2015 році встановлено певний норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, який ним не виконано. Враховуючи виявлені порушення відповідач, згідно з статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", зобов'язаний сплатити на користь Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за незабезпечення встановленого нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів у 2015 році в сумі 36 740, 00 грн. та пеню в сумі 1 800,26 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав викладених у письмовому запереченні. Зазначила, що КП «Парк «Курортний» дотимано та виконано у 2015 році норматив по середньообліковій чисельності працюючих інвалідів, відтак застосування щодо нього адміністративно-господарських санкцій є безпідставним. Вважає, що позивачем та Головним управлінням Держпраці у Львівській області при розрахунку нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів допущено арифметичну помилку, а тому зазначені в позові порушення є необґрунтованими. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представником третьої особи подано письмові пояснення, зміст яких полягає в наступному. 27.07.16р. Головним управлінням Держпраці у Львівській області проведено позапланову перевірку додержання КП «Парк «Курортний» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зокрема, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів та складено відповідний акт. Вказаною перевіркою встановлено відсутність порушень щодо працевлаштування інвалідів на вказаному підприємстві, а тому висновки попередньої перевірки, викладені в акті від 19-22.04.16р. є помилковими.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі факти, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Головним управлінням Держпраці у Львівській області в період з 19.04.16р. по 22.04.16р. проведено перевірку додержання КП «Парк «Курортний» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зокрема, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів та складено відповідний акт № 13/08/101/0592.

Згідно з актом перевірки, середньооблікова кількість штатних працівників відповідача у 2015 році становила 60 осіб, з них середньооблікова чисельність фактично працюючих інвалідів 1 особа. Норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2015 році для відповідача становив 2 особи. Отже, відповідачем не виконано норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості 1 особи. Середньорічна заробітна плата штатного працівника за 2015 рік у відповідача становила 36 740, 00 грн.

Відповідно до розрахунку по сплаті адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2015 році, сума адміністративно-господарських санкцій становить 36 740, 00 грн. та пеня 1 800, 26 грн.

Цю суму позивач просить стягнути з відповідача.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався наступним.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з статтею 18-1 цього Закону державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Відповідно до частиною 1 статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно: - розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів; - здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Відповідно до пункту 3.4 Інструкції щодо заповнення форми N 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", дані щодо середньооблікової кількості штатних працівників облікового складу (рядок 01), середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02 ), та кількості інвалідів, які повинні працювати на робочих місцях (рядок 03), відображаються в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, його необхідно округлити до цілого (якщо після коми число 5 і більше, то воно округлюється в бік збільшення).

Статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" передбачено, що підприємства, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно з частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Проведеною перевіркою додержання КП «Парк «Курортний» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що норматив робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, на підприємстві у 2015 році становить 2 особи, натомість на підприємстві у 2015 році працевлаштовано 1 особу інваліда.

Разом з тим, з пояснень відповідача та поданих доказів судом встановлено, що у КП «Парк «Курортний» протягом 2015 року було працевлаштовано троє інвалідів. Зокрема,

- ОСОБА_4, інвалід ІІІ групи відповідно до довідки МСЕК 465334, яка працювала на підприємстві з 26.05.08р. до 31.03.15р.;

- ОСОБА_5, інвалід ІІІ групи відповідно до довідки МСЕК 020953, яка працювала на підприємстві з 22.02.11р. до 30.05.15р.;

- ОСОБА_6, інвалід ІІІ групи відповідно до довідки МСЕК 393028, який працює на підприємстві з 29.01.14р. по теперішній час.

Таким чином, згідно з вказаною вище методикою визначення середньооблікової кількості штатних працівників, які мають інвалідність, на підприємстві протягом січня-грудня 2015 року кількість таких працівників становила 2 особи.

Отже, висновок акта перевірки щодо недотримання відповідачем нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, є необґрунтованим.

Судом також враховано, що 27.07.16р. Головним управлінням Держпраці у Львівській області проведено позапланову перевірку додержання КП «Парк «Курортний» законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування, зокрема, виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів та складено відповідний акт №13/08/101/1209. За результатами повторного обрахунку нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у відповідача, перевіркою встановлено відсутність у КП «Парк «Курортний» таких порушень.

Крім цього, відповідачем до матеріалів справи додано звіт про зайнятість населення в якому відображено, що ним виконано норматив робочих місць для інвалідів.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя Кузан Р.І.