Справа № 607/10756/16-а
Суддя: Кунцьо С. В.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2016 Справа №607/10756/16-а

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого: Кунцьо С.В.,

з участю секретаря: Ліщинського О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції

про: накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 258730 від 14 вересня 2016 року.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою інспектора роти №4 батальйону УПП м. Тернопіль ДПП ОСОБА_3 серії АР № 258730 від 14 вересня 2016 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до даної постанови гр. ОСОБА_1 14 вересня 2016 року о 09 год. 15 хв. керував автомобілем марки «Fiat DOBLO», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Шевченка, 18, та під час руху транспортним засобом користувався засобами звязку, а саме тримаючи його в руках та розмовляв по мобільному телефону, чим порушив вимоги п.2.9 «д» Правил дорожнього руху України. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною, оскільки в ній не відображено дійсних обставин справи.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, та суду пояснив, що йому на мобільний телефон надійшло голосове повідомлення, і для того щоб його прослухати, він підняв слухавку та поклав телефон на панель автомобіля, через, що працівник поліції міг припустити, що він користувався засобом звязку під час руху транспортним засобом.

Представник відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 «д» Правил дорожнього руху України, оскільки він 14 вересня 2016 року о 09 год. 15 хв. керував автомобілем марки «Fiat DOBLO», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Шевченка, 18, та під час руху транспортним засобом користувався засобами звязку, а саме тримаючи його в руках та розмовляв по мобільному телефону. Крім того доказом вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є відеофіксація, яка додається до матеріалів справи.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність ,допустимість ,достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Постановою інспектора роти №4 батальйону УПП м. Тернопіль ДПП ОСОБА_3 серії АР № 258730 від 14 вересня 2016 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 грн. за те, що він 14 вересня 2016 року о 09 год. 15 хв. керував автомобілем марки «Fiat DOBLO», державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Тернополі по вул. Шевченка, 18, та під час руху транспортним засобом користувався засобами звязку, а саме тримаючи його в руках та розмовляв по мобільному телефону, таким чином останнім порушено вимоги п.2.9 «д» Правил дорожнього руху України.

Згідно п.2.9 (д) ПДР України, водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами звязку, тримаючи їх в руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Частиною 2 ст.122 КУпАП, серед іншого, встановлена адміністративна відповідальність за користування під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та скасовує постанову і закриває справу змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частиною 2 статті 258 КупАП органи Національної поліції України звільнено від обовязку складати протокол про адміністративне правопорушення а посилання на належні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено у статтею 251 КУпАП, повинні міститися в постанові про адміністративне правопорушення.

Обставини вчинення даного правопорушення повністю викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 258730 від 14 вересня 2016 року, а тому вони є обєктивними і вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем . Позивач в судовому засіданні зазначив, що з постановою не згоден, проте до суду не надав будь яких доказів на обгрунтування відсутності адміністративного правопорушення, обставини вчинення правопорушення позивачем не спростовані.

Із оглянутої в судовому засіданні відеофіксації, наданої представником відповідача, вбачається, що позивач рухався автомобілем по вул. Шевченка в м. Тернополі, при зупинці його автомобіля працівниками поліції, ОСОБА_1 тримав мобільний телефон у руці, однак встановити факт порушення позивачем п.2.9 «д» ПДР, а саме те, що він користуватися засобом звязку під час руху транспортним засобом, із переглянутого відео не можливо, будь-яких інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано, коли відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши положення ПДР України, матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. Однак за відсутності будь-яких інших доказів на підставі яких поліцейським патрульної поліції вирішена справа, не відображення в постанові наслідків, що настали та які б враховувались при визначенні ступеню суспільної небезпечності адміністративного правопорушення, суд визнає постанову необґрунтованою, а правопорушення малозначним.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи вищенаведене, собу правопорушника, обставини за яких було вчинено правопорушення, незначний характер даного правопорушення, яке не потягло за собою негативних наслідків та в результаті вчинення якого не було спричинено будь-яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, суд вважає за можливе провадження по адміністративній справі відносно позивача закрити, а ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 22, 122, 247, 251, 258, 280, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 10, 11, 70, 71, 158, 160-163, 167, 171-2, 186 КАС України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14, Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ДР № 258730 від 14 вересня 2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП провадженням закрити, у звязку із малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддяОСОБА_5