Справа № 2-а-1696/11
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2011-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

__________________________________________________________________
Справа№2-а-1696/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Калашнікова О. І.

за участю секретаря - Мішанчук О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до УПФУ в Київському р-ні м.Одеси про стягнення соціальних виплат -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси щодо виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси нарахувати і сплатити щомісячну державну соціальну допомогу як „дитині війни за період з липня місяця 2007 року по день ухвалення рішення та стягнути з відповідача 3766,33 грн. Позивач посилався на ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни, яка передбачає право особи, визнаної „дитиною війни, на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Крім того, позивачка просила поновити їй строк для звернення до суду за захистом порушеного права.

Представник УПФ України в Київському районі м.Одеси до судового засідання не з»явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд вислухав позивача, вивчив надані документи і встановив наступне:

ОСОБА_1 народилась 11 вересня 1939 року, є пенсіонером за віком і має статус дитини війни, що підтверджується довідкою Київського УПФ України в Київському районі м.Одеси. Згідно з вимогами Закону України «Про соціальний захист дітей війни в редакції 18 листопада 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Такі виплати у 2006-2007 роках УПФ України не проводило, а у 2008 році і у 2009 році виплатило частково у розмірі 10% від прожиткового мінімуму. Позивачка звернулась до відповідача з заявою про виплату передбаченої законом щомісячної державної соціальної допомоги, отримала лист про відмову у задоволенні заяви, вважає своє право на отримання підвищення до пенсії порушеним і звернулась до суду з цим позовом.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на рішення Конституційного Суду України по справі за №1-29 від 9 липня 2007 року про визнання таким, що не відповідає Конституції України п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», на рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст.ст.8,22,55,95 Конституції України.

При вищевикладених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 підлягаючим частковому задоволенню з таких підстав:

Право позивачки на отримання підвищення до пенсії (у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком) передбачено ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни».

На 2007 рік дію ст.6 Закону „Про соціальний захист дітей війни було зупинено ст.111 Закону від 19 грудня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік (з урахуванням положень п.12 ст.71 цього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Коституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнані неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік щодо такого зупинення дії ст.6 Закону, яка передбачає

підвищення пенсії «дитині війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком встановлено ст.62 Закону «Про державний бюджет України на 2007 рік»і ст.28 Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

П.41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким знову були внесені зміни до ст.6 Закону „Про соціальний захист дітей війни, визнано рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року неконституційним. Тому з 22 травня 2008 року УПФ України в Київському районі м.Одесі зобовязано було нарахувати і виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Ст.71 ЗУ „Про Державний бюджет України на 2009 рік КМ України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигновунь, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із ЗУ „Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком. Отже нарахування та виплати у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм ЗУ „Про соціальний захист дітей війни». Аналогічно вирішується питання щодо підвищення пенсії особі, яка має статус «дитини війни»і у 2010-2011 роках.

Постанова Кабінету Міністрів України №530 від 22.08.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на який посилається УПФ України у Київсьекому районі м.Одеси в відповіді на звернення позивачки, є підзаконним актом і не відповідає нормам Закону «Про соціальний захист дітей війни»в частині розміру щомісячної соціальної допомоги, тому суд керується при вирішенні спору нормами Закону відповідно до ч.4ст.( КАС України, яка передбачає, що уразі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до вимог ст.99 ч.1 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пенсійний фонд України діє у відповідності до Положення „Про пенсійний фонд України і здійснює свої повноваження на підставі п.15 зазначеного положення через створені в установленому порядку територіальні управління. Відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, рішення щодо призначення, донарахування, перерахунок пенсії приймаються територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Керуючись ст.158-163 КАС України, суд

Постановив:

Визнати неправомірною відмову Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Одеси щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період, починаючи з 1 листопада 2010 року.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси нарахувати і виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»за період з 1 листопада 2010 р. у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Постанова може бути оскаржена в Одеській апеляційний адміністративний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя