Справа № 820/4043/16
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 р.Справа № 820/4043/16
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2016р. по справі № 820/4043/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод"

до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" (далі по тексту - ПрАТ "Харківський коксовий завод", позивач) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 13.07.2016 року № та № .

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2016р. позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 13.07.2016 року № та № , прийняті щодо приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод".

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

До суду апеляційної інстанції представник позивача надав заперечення, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч.6 ст. 12 та ч.1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання 26.10.2016р. за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Приватне акціонерне товариство "Харківський коксовий завод" зареєстровано в якості юридичної особи та перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіанального головного управління ДФС.

Фахівцями Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіанального головного управління ДФС в період з 19.05.2016р. по 08.06.2016р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Харківський коксовий завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ "Нове вугілля" за період вересень-жовтень 2015 р., що відображено у податкових деклараціях з ПДВ за вересень-жовтень 2015 р., за результатами якої складено акт від 30.06.2016 року №54/28-09-47-08/24487702.

В акті перевірки містяться висновки контролюючого органу про порушення ПрАТ:

- п.44.1, ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1, ст.188 п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення сум податкового кредиту на суму 5876495 грн. внаслідок чого завищено від'ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (т.1 а.с. 17-45).

Позивач на акт перевірки подав заперечення від 04.07.2016р. вих. №535, в яких просив висновки акту від 30.06.2016 року №54/28-09-47-08/24487702 визнати такими, що підлягають скасуванню, а тому просив їх переглянути. (т.1 а.с. 52-55)

За результатами розгляду контролюючим органом заперечень, висновки акту перевірки залишено без змін, про що повідомлено позивача листом від 11.07.2016р. № №4656/10/28-09-47-21 (т.1 а.с. 56-60).

На підставі акту перевірки від 30.06.16 року №54/28-09-47-08/24487702 контролюючим органом 13.07.2016 р. прийнято податкові повідомлення - рішення № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2748520 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1374206 грн. (т.1 а.с. 16) та № про зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 3127975 грн. (т.1 а.с. 13).

Вважаючи неправомірними податкові повідомлення - рішення від 13.07.2016 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2748520 грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 1374206 грн. та № про зменшення суми від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 3127975 грн., позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржувані рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірними, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Вимоги до підтвердження даних, наведених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999 року N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон N 996-XIV).

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням має містити дві обов'язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення.

Згідно зі статтею 1 Закону N 996-XIV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону N 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України визначено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

За приписами п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

З огляду на викладені норми Податкового кодексу України можна дійти висновку про існування декількох підстав для формування податкового кредиту, а саме: наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника ПДВ виникає право на податковий кредит.

З матеріалів справи вбачається, що між ПРАТ "Харківський коксовий завод" (покупець) та ТОВ "Нове вугілля" (постачальник) укладено договір № НХКЗ-2509/15 від 25.09.2015 р., згідно п. 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію, надалі - Вугілля, по ціні та кількості відповідно до Специфікацій, оформлених у вигляді додатків, які є невід'ємною частиною договору (т.1 а.с. 66).

Згідно з п. 1.2. цього договору обсяги та терміни (періоди) поставок Вугілля щомісячно узгоджуються сторонами і зазначаються у відповідних Специфікаціях.

Пунктом 2.1 цього договору визначено, що вугілля зазначене у Специфікаціях до договору, Постачальник зобов'язаний поставити на станцію Основа.

Відповідно до п. 2.5 Документом, який підтверджує поставку вугільної продукції та момент переходу права власності є акт приймання-передачі. Датою поставки та датою переходу права власності є дата підписання акту приймання-передачі.

Згідно п.2.6 договору залізничний тариф від станції відправлення до станції призначення сплачує Покупець на підставі виставлених рахунків Постачальника на протязі 5 банківських днів.

П. 3.1 вугілля постачається по ціні, узгодженій Сторонами у Специфікаціях. Ціна вугілля визначається в національній валюті України на базисних умовах поставки, передбачених даним договором.

Згідно п. 4.3 розрахунки за відвантажене Постачальником вугілля по даному Договору та затрати по його постачанню на станцію Основа здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в терміни, обумовлені в Специфікаціях.

Відповідно до Специфікації № 1 від 25.09.2015 р. постачання вугілля марки Ж фр.0-100 мм. виробництва ДП "УК "Краснолиманська" у кількості 4000,0 тон по ціні 1874,0 грн. з ПДВ за тону на загальну вартість 7 496 000,0 грн. з ПДВ, терміном поставки - жовтень 2015 року. Реквізити вантажоотримувача: ПРАТ "Харківський коксовий завод" (61071, м. Харків, Карачівське шосе, 44, станція призначення Основа ЮЖД) (т.1 а.с. 70).

Згідно Специфікації № 2 від 25.09.2015 р. проводиться постачання вугілля марки Ж фр.0-100 мм. виробництва ЦОФ "Комсомольська" у кількості 6000,0 тон по ціні 2124,0 грн. з ПДВ за тону на загальну вартість 12 744 000,0 грн. з ПДВ, терміном поставки - жовтень 2015 року. Реквізити вантажоотримувача: ПРАТ "Харківський коксовий завод" (61071, м. Харків, Карачівське шосе, 44, станція призначення Основа ЮЖД) (т.1 а.с. 71).

На виконання умов договору ТОВ "Нове вугілля" виписано рахунки-фактури на оплату вугілля марки Ж на загальну суму 20 001 632,02 грн., у т.ч. ПДВ 3 333 605,33 грн., а саме: від 01.10.2015 р. № НВ000000210 на загальну суму 1 510 444,0 грн., у т.ч. ПДВ 251 740,67 грн., від 03.10.2015 р. № НВ000000211 на загальну суму 1 327 500,0 грн., у т.ч. ПДВ 221 250.0 грн., від 04.10.2015 р. № НВ000000212 на загальну суму 146 556,0 грн., у т.ч. ПДВ 24 426,0 грн., від 04.10.2015 р. № НВ000000213 на загальну суму 1 484 676,0 грн., у т.ч. ПДВ 247 446,0 грн., від 11.10.2015 р. № НВ000000214 на загальну суму 150 804,0 грн., у т.ч. ПДВ 25 134,0 грн., від 11.10.2015 р. № НВ000000215 на загальну суму 1 905 228,0 грн., у т.ч. ПДВ 317 538,0 грн. від 11.10.2015 р. № НВ000000216 на загальну суму 879 336,0 грн., у т.ч. ПДВ 146 556,0 грн., від 14.10.2015 р. № НВ000000221 на загальну суму 640 908,0 грн., у т.ч. ПДВ 106 818,0 грн. від 15.10.2015 р. № НВ000000217 на загальну суму 1 915 848,0 грн., у т.ч. ПДВ 319 308,0 грн. від 15.10.2015 р. № НВ000000218 на загальну суму 127 432,02 грн., у т.ч. ПДВ 21 238,67 грн. від 17.10.2015 р. № НВ000000219 на загальну суму 146 556,0 грн., у т.ч. ПДВ 24 426,0 грн. від 18.10.2015 р. № НВ000000220 на загальну суму 146 556,0 грн., у т.ч. ПДВ 24 426,0 грн. від 22.10.2015 р. № НВ000000222 на загальну суму 1 028 016,0 грн., у т.ч. ПДВ 171 336,0 грн. від 22.10.2015 р. № НВ000000223 на загальну суму 1 748 442,0 грн., у т.ч. ПДВ 291 407,0 грн. від 22.10.2015 р. № НВ000000224 на загальну суму 980 102,0 грн., у т.ч. ПДВ 163 350,33 грн. від 24.10.2015 р. № НВ000000225 на загальну суму 1 165 628,0 грн., у т.ч. ПДВ 194 271,33 грн. від 24.10.2015 р. № НВ000000226 на загальну суму 624 042,0 грн., у т.ч. ПДВ 104 007,0 грн. від 25.10.2015 р. № НВ000000227 на загальну суму 123 684,0 грн., у т.ч. ПДВ 20 614,0 грн. від 27.10.2015 р. № НВ000000228 на загальну суму 131 180,0 грн., у т.ч. ПДВ 21 863,33 грн. від 28.10.2015 р. № НВ000000229 на загальну суму 129 306,0 грн., у т.ч. ПДВ 21 551,0 грн. від 30.10.2015 р. № НВ000000230 на загальну суму 1 331 748,0 грн., у т.ч. ПДВ 221 958,0 грн. від 31.10.2015 р. № НВ000000231 на загальну суму 2 357 640,0 грн., у т.ч. ПДВ 392 940,0 грн. (т.1 а.с. 73, 76, 83, 87, 94, 98, 106, 112, 116, 127, 131, 135, 139, 146, 152, 157, 161, 165, 169, 173, 177, 182).

Також, ТОВ "Нове вугілля" виписано рахунки-фактури на оплату відшкодування залізничного тарифу за перевезення вугілля марки Ж на загальну суму 791 670,07 грн., у т.ч. ПДВ 131 945,01 грн., а саме: від 31.10.2015 р. № 234 на загальну суму 447 811,20 грн., у т.ч. ПДВ 74 635,0 грн. та від 31.10.2015 р. № 236 на загальну суму 343 858,87 грн., у т.ч. ПДВ 57 309,81 грн. (т.1 а.с. 193, 196).

Фактичне отримання позивачем від "ТОВ "Нове вугілля" вугілля марки Ж підтверджується податковими накладними на загальну суму 20 793 302,09 грн., у т.ч. ПДВ 3 465 550,34 грн., а саме: від 01.10.2015 р. № 14 на загальну суму 1 510 444,0 грн., у т.ч. ПДВ 251 740,67 грн., від 03.10.2015 р. № 15 на загальну суму 1 327 500,0 грн., у т.ч. ПДВ 221 250,0 грн., від 04.10.2015 р. № 16 на загальну суму 146 556,0 грн., у т.ч. ПДВ 24 426,0 грн., від 04.10.2015 р. № 17 на загальну суму 1484 676,0 грн., у т.ч. ПДВ 247 446,0 грн., від 11.10.2015 р. № 18 на загальну суму 150 804,0 грн., у т.ч. ПДВ 25 134,0 грн., від 11.10.2015 р. № 19 на загальну суму 1 905 228,0 грн., у т.ч. ПДВ 317 538,0 грн., від 11.10.2015 р. № 20 на загальну суму 879 336,0 грн., у т.ч. ПДВ 146 556,0 грн., від 14.10.2015 р. № 25 на загальну суму 640 908,0 грн., у т.ч. ПДВ 106 818,0 грн., від 15.10.2015 р. № 21 на загальну суму 2 062 404,0 грн., у т.ч. ПДВ 343 734,0 грн. (т.2 а.с. 70-79, 117-131).

ПДВ по придбанню вугілля марки Ж та відшкодування залізничного тарифу від ТОВ "Нове вугілля" включено ПРАТ "Харківський коксовий завод" до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість з додатками за жовтень 2015 р. (вх. № від 19.11.2015 р.) у сумі 3 465 550,34 грн.

Як убачається із матеріалів справи, факт отримання ПРАТ "Харківський коксовий завод" вугілля марки Ж підтверджується актами приймання - передачі на загальну суму 20 001 632,02 грн., у т.ч. ПДВ 3 333 605,33 грн., а саме: від 01.10.2015 р. на загальну суму 1 510 444,0 грн., у т.ч. ПДВ 251 740,67 грн., від 03.10.2015 р. на загальну суму 1 327 500,0 грн., у т.ч. ПДВ 221 250,0 грн., від 04.10.2015 р. на загальну суму 146 556,0 грн., у т.ч. ПДВ 24 426,0 грн., від 04.10.2015 р. на загальну суму 1 484 676,0 грн., у т.ч. ПДВ 247 446,0 грн., від 11.10.2015 р. на загальну суму 150 804,0 грн., у т.ч. ПДВ 25 134,0 грн., від 11.10.2015 р. на загальну суму 1 905 228,0 грн., у т.ч. ПДВ 317 538,0 грн., від 11.10.2015 р. на загальну суму 879 336,0 грн., у т.ч. ПДВ 146 556,0 грн., від 14.10.2015 р. на загальну суму 640 908,0 грн., у т.ч. ПДВ 106 818,0 грн., від 15.10.2015 р. на загальну суму 1 915 848,0 грн., у т.ч. ПДВ 319 308,0 грн., від 15.10.2015 р. на загальну суму 127 432,02 грн., у т.ч. ПДВ 21 238,67 грн., від 17.10.2015 р. на загальну суму 146 556,0 грн., у т.ч. ПДВ 24 426,0 грн., від 18.10.2015 р. на загальну суму 146 556,0 грн., у т.ч. ПДВ 24 426,0 грн., від 22.10.2015 р. на загальну суму 1 028 016,0 грн., у т.ч. ПДВ 171 336,0 грн., від 22.10.2015 р. на загальну суму 1 748 442,0 грн., у т.ч. ПДВ 291 407,0 грн., від 22.10.2015 р. на загальну суму 980 102,0 грн., у т.ч. ПДВ 163 350,33 грн., від 24.10.2015 р. на загальну суму 1 165 628,0 грн., у т.ч. ПДВ 194 271,33 грн., від 24.10.2015 р. на загальну суму 624 042,0 грн., у т.ч. ПДВ 104 007,0 грн. від 25.10.2015 р. на загальну суму 123 684,0 грн., у т.ч. ПДВ 20 614,0 грн. від 27.10.2015 р. на загальну суму 131 180,0 грн., у т.ч. ПДВ 21 863,33 грн., від 28.10.2015 р. на загальну суму 129 306,0 грн., у т.ч. ПДВ 21 551,0 грн., від 30.10.2015 р. на загальну суму 1 331 748,0 грн., у т.ч. ПДВ 221 958,0 грн., від 31.10.2015 р. на загальну суму 2 357 640,0 грн., у т.ч. ПДВ 392 940,0 грн. (т.1 а.с. 72, 75, 82, 86, 93, 97, 105, 111, 115, 126, 130, 134, 138, 145, 151, 156, 160, 164,168, 172, 176, 181).

Послуги з відшкодування залізничного тарифу за перевезення вугілля марки Ж ПРАТ "Харківський коксовий завод" проведено на підставі актів надання послуг виписаних згідно реєстрів на поставку вагонів на загальну суму 791 670,07 грн., у т.ч. ПДВ 131 945,01 грн., а саме: від 31.10.2015 р. № 234 на загальну суму 47 811,20 грн., у т.ч. ПДВ 74 635,0 грн., від 31.10.2015 р. № 236 на загальну суму 343 858,87 грн., у т.ч. ПДВ 57 309,81 грн. (т.1 а.с. 192, 193, 195, 196).

Якість вугілля підтверджується посвідченнями, виданими ДП "ВУГІЛЬНА КОМПАНІЯ "КРАСНОЛИМАНСЬКА" про відповідність вугілля марки Ж ТУ У 10.1-: № 584 від 29.09.2015р., № 607 від 10.10.2015р., № 612 від 14.10.2015р., №616 від 16.10.2015р., №619 від 19.10.2015р., № 621 від 20.10.2015р., № 624 від 22.10.2015р., № 626 від 23.10.2015р. та ПАТ "ЦЕНТРАЛЬНА ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА "КОМСОМОЛЬСЬКА" про якість збагачення вугілля марки Ж відповідно ТУ У 05.1-2:2012: № 1202 від 29.09., № 1190 від 28.09.2015, № 1216 від 02.10.2015, № 1217 від 02.10.2015, № 1254 від 08.10.2015, № 1255 від 08.10.2015, № 1260 від 08.10.2015, № 1285 від 11.10.2015, № 1288 від 12.10.2015, № 1293 від 12.10.2015, № 1324 від 18.10.2015, № 1391 від 27.10.2015, № 1393 від 27.10.2015р. (т.1 а.с. 74, 81, 85, 91, 92, 96, 103, 104, 114, 123, 124, 125, 129, 133, 137, 143, 144, 149, 150, 155, 159, 163, 167, 171, 175, 180, 190, 191).

Судовим розглядом встановлено, що за період вересень-жовтень 2015 р. вугілля марки Ж у кількості 9868,0 тон з урахуванням відшкодування залізничного тарифу за перевезення оприбутковано по рахунку 201 "Сировина та матеріали" на склад сировини вугільнококсового цеху на суму 17 327 751,73 грн. (без ПДВ).

В якості доказу на підтвердження факту оплати за товар позивачем надано реєстр оплат по договору №НХКЗ 2509/15 від 25.09.2015р. за період вересень-жовтень 2015р.: № 357 від 21.10.2015 р. на загальну суму 700 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 116 666,66 грн., № 111 від 22.10.2015 р. на загальну суму 4520 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 753 333,33 грн., № 436 від 23.10.2015 р. на загальну суму 1390 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 231 666,66 грн., № 437 від 23.10.2015 р. на загальну суму 1300 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 216 666,66 грн., № 551 від 30.10.2015 р. на загальну суму 1170 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 195 000 грн. (т.1 а.с. 199).

З матеріалів справи убачається, що 03.11.2014р. між ПРАТ "Харківський коксовий завод" (покупець) та ТОВ "Нове вугілля" (продавець) укладено договір №НХ-0311/14, згідно п. 1.1 умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця коксову продукцію, надалі - продукція, в асортименті, в кількості, в терміни та по цінам згідно доданих специфікацій, які є невід'ємною частиною договору, а покупець - прийняти та оплатити вищезазначену продукцію (т.1 а.с. 200-202).

Згідно п. 1.2 цього договору кількість, ціна, умови та терміни поставки, якісні характеристики поставляємої продукції по зазначеному договору повинні відповідати вимогам, вказаним у Специфікаціях.

Відповідно до Специфікації № 12 від 04.09.2015р. продавець передає у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує коксову продукцію в асортименті, кількості, терміни та по цінам: коксовий горішок фр. 10-25 мм. у кількості 1500,0 тон сухої ваги по ціні 3649,80 грн. з ПДВ за тону сухої ваги на загальну вартість 5 474 700,0 грн. з ПДВ, терміном поставки - вересень 2015 року. Умови поставки згідно Інкотермс 2010 - ЕХW (склад Продавця - м. Харків, Карачівське шосе, 44 ) (т.1 а.с. 203).

Відповідно до Специфікації № 13 від 23.09.2015 р. продавець передає у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує коксову продукцію в асортименті, кількості, терміни та по цінам: коксовий горішок фр. 10-25 мм. у кількості 900,0 тон сухої ваги по ціні за 1 тону 3573,24 грн. з ПДВ за тону сухої ваги на загальну вартість 3 215 916,0 грн. з ПДВ, терміном поставки - вересень 2015 року. Умови поставки згідно Інкотермс 2010 - ЕХW (склад Продавця - м. Харків, Карачівське шосе, 44).

Відповідно до Специфікації № 14 від 23.10.2015 р. Продавець передає у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує коксову продукцію в асортименті, кількості, терміни та по цінам: коксовий горішок фр. 10-25 мм. у кількості 700,0 тон сухої ваги по ціні за 1 тону 3710,40 грн. з ПДВ за тону сухої ваги на загальну вартість 2 597 280,0 грн. з ПДВ, терміном поставки - жовтень 2015 року. Умови поставки згідно Інкотермс 2010 - ЕХW (склад Продавця - м. Харків, Карачівське шосе, 44 ) (т.1 а.с.204).

Відповідно до Специфікації № 15 від 27.10.2015 р. Продавець передає у власність Покупцю, а Покупець приймає та оплачує коксову продукцію в асортименті, кількості, терміни та по цінам: коксовий горішок фр. 10-25 мм. у кількості 900,0 тон сухої ваги по ціні за 1 тону 3798,0 грн. з ПДВ за тону сухої ваги на загальну вартість 3 418 200,0 грн. з ПДВ, терміном поставки - жовтень 2015 року Умови поставки згідно Інкотермс 2010 - ЕХW (склад Продавця - м. Харків, Карачівське шосе, 44 ) (т.1 а.с. 205).

На виконання умов договору ТОВ "Нове вугілля" виписано рахунки на оплату горішку коксового на загальну суму 14 465 665,88 грн., у т.ч. ПДВ 2 410 944,32 грн.: від 05.09.2015 р. № 194 - на загальну суму 5 491 124,1 грн., у т.ч. ПДВ 915 187,35 грн., від 23.09.2015 р. № 209 - на загальну суму 3 094 665,25 грн., у т.ч. ПДВ 515 777,54 грн., від 23.10.2015 р. № НВ000000232 - на загальну суму 2 437 202,21 грн., у т.ч. ПДВ 406 200,37 грн., від 27.10.2015 р. № НВ000000233 - на загальну суму 2 357 008,42 грн., у т.ч. ПДВ 392 834,74 грн., від 31.10.2015 р. № НВ000000237 - на загальну суму 1 085 665,9 грн., у т.ч. ПДВ 180 944,32 грн. (т.1 а.с. 208, 211, 214, 216, 219).

Фактичне отримання позивачем від ТОВ "Нове вугілля" коксової продукції підтверджується податковими накладними на загальну суму 14 465 665,88 грн., у т.ч. ПДВ 2 410 944,32 грн. грн., а саме: від 05.09.2015 р. № 14 на загальну суму 5 491 124,1 грн., у т.ч. ПДВ 915 187,35 грн., від 23.09.2015 р. № 24 на загальну суму 3 094 665,25 грн., у т.ч. ПДВ 515 777,54 грн., від 23.10.2015 р. № 24 на загальну суму 2 437 202,21 грн., у т.ч. ПДВ 406 200,37 грн., від 27.10.15р. загальну суму 2 357 008,42 грн., у т.ч. ПДВ 392 834,74 грн., від 31.10.2015 р. № 41 на загальну суму 1 085 665,9 грн., у т.ч. ПДВ 180 944,32 грн. (т.2 а.с. 70- 77).

Судовим розглядом встановлено, що ПДВ по придбанню косового горішку від ТОВ "Нове вугілля" включено ПРАТ "ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД" до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість з додатками за вересень 2015 р. (вх. № від 17.10.2015 р.) у сумі 1 430 964,89 грн. та до складу податкового кредиту декларації з податку на додану вартість з додатками за жовтень 2015 р. (вх. № від 19.11.2015 р.) у сумі 979 979,43 грн.

Факт передачі коксового горішку ПРАТ "Харківський коксовий завод" проведено на підставі актів приймання передачі продукції на загальну суму 14 465 665,88 грн., у т.ч. ПДВ 2 410 944,32 грн. грн., а саме: - від 05.09.2015 р. - на загальну суму 5 491 124,1 грн., у т.ч. ПДВ 915 187,35 грн., від 23.09.2015 р. - загальну суму 3 094 665,25 грн., у т.ч. ПДВ 515 777,54 грн., від 23.10.2015 р. - на загальну суму 2 437 202,21 грн., у т.ч. ПДВ 406 200,37 грн., від 27.10.2015 р. - на загальну суму 2 357 008,42 грн., у т.ч. ПДВ 392 834,74 грн., від 31.10.2015 р. - на загальну суму 1 085 665,9 грн., у т.ч. ПДВ 180 944,32 грн. (т.1 а.с. 206, 209, 212, 214-а, 217).

Факт транспортування коксового горішку у період травень-жовтень 2015 року залізничним транспортом відправниками проведено: ПАТ "АЛЧЕВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (код ЄДРПОУ 5441447, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Шмідта,4) - зі станції відправлення Комунарськ (ДОН) до одержувача - ПРАТ "Харківський коксовий завод" станція Основа (ЮЖН),

- ТОВ "ЕКСПЕДИЦІЙНО-ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" (, м. Харків, вул. Іванівська.1) - зі станції відправлення Харків-Ліски (ЮЖН) до одержувача - ПРАТ "Харківський коксовий завод" станція Основа (ЮЖН).

На підтвердження факту придбання товару позивач також надав сертифікати якості № 01/09/НХ від 05.09.15р. № 02/09НХ від 23.09.2015 р„ № 01/10/НК від 23.10.2015 р., № 02/10/НК від 27.10.2015 р., № 03/10/НК від 31.10.2015 р.. видані відділом технічного контролю ПРАТ "Харківський коксовий завод", згідно яких горішок коксовий класом величини 10-25 мм. відповідає ТУ У 19.1-00190443- 120:2012 (т.1 а.с. 207, 210, 213, 215, 218).

За період вересень-жовтень 2015 р. коксовий горішок у кількості 3933,868 тон оприбутковано по рахунку 281 "Товари на складі" на суму 12 054 721,56 грн. (без ПДВ).

В якості доказу на підтвердження факту оплати за товар позивачем надано реєстр оплат по договору №НХ-0311/14 від 03.11.2014р. за період вересень - жовтень 2015р. загальну суму 8 762 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 1 460 333,33 грн. згідно платіжних доручень: № 16618 від 01.09.2015 р. на загальну суму 20 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 3 333,33 грн., № 91 від 09.10.2015 р. на загальну суму 5 000.0 грн., у т.ч. ПДВ 833,33 грн., № 17001 від 18.09.2015 р. на загальну суму 500 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 83 333,33 грн., № 64 від 07.10.2015 р. на загальну суму 20 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 3 333,33 грн., № 146 від 13.10.2015 р. на загальну суму 100 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 16 666,66 грн., № 105 від 13.10.2015 р. на загальну суму 8 000 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 1 333 333,33 грн., №165 від 13.10.2015 р. на загальну суму 47 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 7 833.33 грн., № 355 від 21.10.2015 р. на загальну суму 20 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 3 333,33 грн., № 518 від 28.10.2015 р. на загальну суму 50 000,0 грн., у т.ч. ПДВ 8 333,33 грн. (т.1 а.с. 221).

Колегія суддів зазначає, що вказані первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, засвідчують факт виконання позивачем зобов'язань з оплати вартості товарів за вказаним правочином шляхом перерахування грошових коштів.

Належними та допустимими в розумінні ст.124 Конституції України, ст.70 КАС України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальній справі (оскільки діяння платника податків по протиправному заволодінню майном іншої особи або ухиленню від сплати податків, тобто вчинення нікчемного правочину, є об'єктивною стороною злочинів, передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК України), або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином (оскільки наслідком вчинення платником податків нікчемного правочину відповідно до ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу України є застосування конфіскаційного заходу у вигляді стягнення одержаного за нікчемним правочином), або рішення суду про визнання правочину недійсним (оскільки відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного кодексу України вчинення платником податків правочину, котрий суперечить інтересам держави і суспільства, є підставою для звернення до суду з вимогою про визнання такого правочину недійсним).

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачем не надано до суду жодних доказів порушення кримінальної справи відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочинів недійсними.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Предметом доказування у відповідній категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування.

Надані позивачем докази транспортування товару, оприбуткування товару та подальше його використання в сукупності спростовують висновки відповідача про не підтвердження реальності здійсненої позивачем господарської операції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентом мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали, що зумовлює хибність висновків контролюючого органу.

З приводу твердження суб'єкта владних повноважень в акті перевірки та в апеляційній скарзі про відсутність факту реального вчинення господарських операцій з посиланням на податкову інформацію , яка надіслана для використання в роботі під час відпрацювання по ланцюгу постачання, колегія суддів зауважує на таке.

В силу закону, отримання контролюючим органом угазальнюючої податкової інформації, в яких викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов'язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента або акт про неможливість проведення зустрічної звірки тощо, не має преюдиціального значення при розгляді справи судом та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності.

Юридична відповідальність має індивідуальний характер, позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

В ході судового розгляду факту узгодженості дій позивача з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод чи його обізнаності позивача з такими діями контрагента відповідачем не доведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі доказів, що містяться в матеріалах справи, судом не встановлено будь-яких порушень, допущених позивачем при обчисленні та формуванні податкового кредиту по господарським взаємовідносинам між позивачем та його безпосереднім контрагентом - ТОВ "Нове вугілля".

З приводу твердження суб'єкта владних повноважень в апеляційній скарзі про відсутність факту реального вчинення господарських операцій через відсутність належним чином оформлених документів, що підтверджують факт відвантаження/ реалізації по ланцюгу від ТОВ "Нове вугілля" до ПРАТ "Харківський коксовий завод", колегія суддів зазначає наступне.

Зі змісту акту перевірки убачається, що підставою зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість ПРАТ "Харківський коксовий завод" є висновок контролюючого органу про те, що в залізничних накладних та посвідченнях якості відсутні відомості або дані по ТОВ "Нове вугілля", що не дає можливості встановити факт того, що ТОВ "Нове вугілля" є власником вугілля та постачав товар до ПрАТ "Харківський коксовий завод".

При цьому, відповідач обґрунтовує виявлені порушення лише на підставі відсутності в залізничних накладних відомостей про ТОВ "Нове вугілля".

Згідно вимог п.п. 1.1, 1.2. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.200о року за №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №863/5084, на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну, яка є складовою частиною комплекту перевізних документів та обов'язковою двосторонньою письмовою угодою на - Перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна разом з дорожньою. відомістю супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу.

Колегія судів зазначає, що позивачем надано до матеріалів справи залізничні накладні - основний перевізний документ та інші документи, які відповідно до Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 6 квітня 1998 р. № 457, та Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за № 863/5084, оформляються при перевезенні вантажів залізничним транспортом.

Крім того, колегія суддів зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

Надані первинні документи підтверджують здійснення господарських операцій між ПрАТ "Харківський коксовий завод" та ТОВ "Нове вугілля", а також те, що ці операції спричинили реальні зміни майнового стану позивача.

Податковий орган, стверджуючи про відсутність у позивача реальних господарських операцій, не заперечує того факту, що внаслідок цих операцій змінився майновий стан позивача - він отримав товар, який в подальшому використав у власній господарській діяльності, що не спростовано відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарські операції між позивачем та його контрагентом мали реальний характер, діяльність позивача була спрямована на отримання економічної вигоди від підприємницької діяльності, підприємства ознак фіктивності на час здійснення господарської операції не мали.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем не доведено правомірність його рішення, що оскаржується.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо скасування податкових повідомлень-рішень Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС від 13.07.2016 року № та № , прийнятих відносно Приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод".

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Харкові Міжрегіонального головного управління ДФС залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 25.08.2016р. по справі № 820/4043/16 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.
Судді Присяжнюк О.В. Русанова В.Б.
Повний текст ухвали виготовлений 31.10.2016 р.