Справа № 603/574/16-а
Суддя: Гудкова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 603/574/16-а
Провадження № 2-а/603/13/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Гудкової Ю. Г.

за участю секретаря Б»єлі Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастириська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії АР №258179 від 27.09.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 27.09.2016 року інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі рядовим поліції Михайлишин І.В. винесено постанову серії АР №258179, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП і накладено стягнення у виді попередження. Вважає, що оскаржувана постанова складена з порушенням законодавства, оскільки він діяв у відповідності до п. 4.8 Правил дорожнього руху, яким дозволено переходити дорогу (якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя), яка має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки. При винесенні даної постанови не доведено його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП. Просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у його відсутності. У письмових поясненнях від 24.10.2016 року позивач вказує на порушення співробітником поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема ст. 283 КУпАП, у відповідності до якої уповноважений орган (посадова особа) спочатку повинен розглянути адміністративну справу (вивчити докази, показання свідків, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, документи, позицію адвоката, на якого має право особа), після чого винести постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, працівником поліції не складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, передбачені ст. 258 КУпАП, перелік якої не містить ч.1 ст. 127 КУпАП, за якою позивача притягнено до відповідальності. Спірну постанову позивач вважає незаконною і з підстав порушення ст. 276 КУпАП, оскільки постанова повинна була бути винесена за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, тобто у приміщенні Управління патрульної поліції у м. Тернополі, а не на місці вчинення правопорушення, що також висвітлено у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2016 року (справа №1-11/2015), у зв»язку з чим просить скасувати спірну постанову.

Відповідач - Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не забезпечили явку представника в судове засідання, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до постанови серії АР №258179 від 27.09.2016 рокуОСОБА_1 27.09.2016 року о 11 год. 00 хв. в м. Тернополі, вул. Живова, 7, перейшов проїжджу частину поза межами пішохідного переходу в межах видимості регульованого пішохідного переходу, чим порушив п. 4.7 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 127 КУпАП, за що його притягнуто до відповідальності у виді попередження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу ч. 1 ст. 127 КУпАП адміністративна відповідальність настає за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У силу ч. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Підвідомчість справ про адміністративні правопорушення визначено у главі 17 Кодексу.

У частині першій статті 277 Кодексу закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову по справі.

Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, термін "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішенні від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, у наведених вище положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення (фіксування вчиненого правопорушення) та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованихвавтоматичномурежимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Тобто, орган поліції у випадку незгоди особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має обов'язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Крім цього, п. 18 Інструкції визначено, що протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому (їй) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Як убачається із позову, позивач не погодився із оскаржуваною ним постановою та із застосуванням до нього адміністративного стягнення, проте, у порушення вищевказаних вимог ст. 258 КУпАП, протокол у справі про адміністративне правопорушення не складався, а постанова в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача винесена на місці вчинення правопорушення тією самою посадовою особою, яка виявила дане правопорушення.

З огляду на зазначене, винесення у даному випадку постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 127 КУпАП, уповноваженими на те особами на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, на переконання суду, є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвело до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Приписи ст. 283 КУпАП передбачають, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Обставини, що підлягають з»ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені положенням ст. 180 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 69 КАС України відносить до доказів пояснення сторін, третіх осіб та їх представників, показання свідків, письмові і речові докази, висновки експертів.

Як убачається зі змісту адміністративного позову та письмових пояснень від 24.10.2016 року, ОСОБА_1 не погоджується з винесеною працівником поліції постановою серії АР №258179 від 27.09.2016 року, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об»єктивному дослідженні.

Суд виходить з положень ч. 2 ст. 71 КАС України згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Незважаючи на вимоги КАС України, представник відповідача не представив суду належних доказів вини позивача, які б підтверджували обґрунтованість винесення оскаржуваної постанови, а також тих, які спростовували б твердження позивача.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення, який не визнає своєї вини, відповідачем не залучено свідків, не долучено інших відомостей, необхідних для вирішення справи, що передбачено ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, про визнання протиправними рішення суб»єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

З урахуванням наведених обставин, враховуючи, що суду не представлено достатніх належних і допустимих доказів порушення позивачем як пішоходом правил дорожнього руху, суд приходить до переконання, що в даному випадку факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, не доведений належним чином. Отже, заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом скасування серії АР №258179 від 27.09.2016 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 69, 71, 86, 159, 162, 163, 167 КАС України, 251, 252, 245, 256, 258, 268, 276, 277, 280, 283 КУпАП, ст. 19 Конституції України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України рядового поліції Михайлишина І.В. серії АР №258179 від 27.09.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді попередження - скасувати.

Постанова набирає законної сили за правилами статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:

Копія з оригіналом вірна.

Суддя: Ю. Г. Гудкова