Справа № 2а-1156/09
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/28775/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Швець В.В., Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2014р. у справі за її позовом до управління Пенсійного фонду України в Тисменицькому районі Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом про визнання дій відповідача неправомірними, зобов'язання включити у заробітну плату, з якої нараховано пенсію, матеріальну допомогу в розмірі 19280,63 грн та грошову винагороду за працю в органах державної влади в розмірі 5907,11 грн та провести з 26.07.2010р. перерахунок призначеної пенсії за віком, з урахуванням вказаних сум.

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2010р. позовні вимоги задоволено.

Визнано дії відповідача неправомірними та зобов'язано включити у заробітну плату, з якої нараховано пенсію, виплачену позивачу матеріальну допомогу в сумі 19280,63 грн та грошову винагороду за працю в органах державної влади в сумі 5907,11 грн, провівши перерахунок призначеної з 26.07.2010р. пенсії за віком, як державному службовцю, з урахуванням матеріальної допомоги та грошової винагороди.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2014р. рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції не погодилась позивач, подала касаційну скаргу, в якій посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалене судове рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, в ході розгляду справи по суті судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 26.07.2010р. позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Стаж державної служби на час призначення пенсії позивача складав 12 років.

Позивачу призначено пенсію у розмірі 4313,68 грн, тобто 82% від розміру заробітної плати 5260,59 грн, до якої не включено матеріальну допомогу та грошову винагороду за працю в органах державної влади.

Листом від 02.09.2010р. відповідач повідомив позивачу, що матеріальна допомога не відноситься до інших надбавок відповідно до статті 33 Закону України «Про державну службу», а тому враховувати її до заробітної плати для обчислення пенсії немає підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога та грошова винагорода за працю в органах державної влади, на які нараховуються страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховується при обчисленні пенсії.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що матеріальна допомога та грошова винагорода за працю в органах державної влади є одноразовими виплатами (не носять систематичного характеру) та не є складовою заробітної плати у розумінні статті 33 Закону України «Про державну службу», що унеможливлює її врахування до заробітку при здійсненні перерахунку пенсії позивачу.

З такими висновками апеляційного суду колегія суддів не погоджується з наступних мотивів.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ, чинного на час виникнення спірних правовідносин, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно частини першої статті 1 Закону України від 24.03.1995р. № 108/95 ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України «Про державну службу» передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 цього Закону визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно із зазначеним Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 14.05.2013р. у справі №21-125а13.

Відповідно до статті 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до статті 226 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції, яке скасовано помилково.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 226, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.05.2014р. у даній справі скасувати, а постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30.11.2010р. залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

В.В. Швець

І.В. Штульман