Справа № 1512/2-а-46/11
Суддя: Таварткіладзе О. М.
Дата ухвалення: 2011-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

__________________________________________________________________
Справа№1512/2-а-46/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Таварткіладзе О. М.

за участю секретаря -

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови безпідставною, зобовязання вчинити певні дії -

встановив:

15.12.2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси з адміністративним позовом про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «дітям війни»безпідставною та зобовязання його вчинити певні дії, мотивуючи це тим, що він є дитиною війни і отримує пенсію через ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси. Згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»позивач вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач стверджує, що відповідач не виконує вимоги ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що порушує його законні права на належний соціальний захист. Законами України «Про державний бюджет України»на відповідні роки положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»були обмежені виплати соціальної допомоги дітям війни. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційним. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» визнано неконституційним. У 2009-2010 роках Законами України про державний бюджет на відповідні роки не обмежувався розмір виплат державної соціальної допомоги дітям війни. Тому позивач стверджує, що йому не доплачено за період з липня 2007 року по 15.12.2010 року 3766 грн. 33 коп. Позивач вказує, що він своєчасно не звернувся до суду з адміністративним позовом, оскільки вважає, що державну соціальну допомогу йому не виплачено з вини органу, що повинен був її виплачувати, тому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» державна соціальна допомога дітям війни повинна йому бути сплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком. Позивач вказує, що ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси не виплатило йому державну соціальну допомогу у розмірі 3766 грн. 33 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31.01.2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «дітям війни»за період з липня 2007 року по 15.06.2010 року залишено без розгляду. При цьому решта позовних вимог щодо захисту порушених прав ОСОБА_1 в межах встановленого статтею 100 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду підлягає розгляду за правилами КАС України.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, повідомлявся, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, у якій наполягав на задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в судове засідання не зявився, повідомлявся, надав заперечення проти позову і просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі і розглянути справу без його присутності в судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності належним чином повідомлених сторін, які надали заяви про розгляд адміністративної справи за їх відсутності у відповідності до правил, встановлених ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, при цьому суд виходить із наступного:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною війни і знаходиться на обліку в ОСОБА_2 пенсійного фонду у Київському районі м. Одеси.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»позивач вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 99 ч. 1 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами України.

Згідно ст. 99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Суд приймає до уваги, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав, свобод чи інтересів щодо невиплати чи неповноти виплати державної соціальної дороги дитини війни 15.12.2010 року.

З урахуванням постановлення судом ухвали від 31.01.2011 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «дітям війни»за період з липня 2007 року по 15.06.2010 року - без розгляду, захисту підлягають права позивача за період з 15.06.2010 року по 15.12.2010 року дати звернення до суду позивача з адміністративним позовом.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Також суд вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 22.08.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10% щомісячно не відповідає ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 9 ч.4 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов*язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивач має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком і тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, тому суд вважає протиправною відмову ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 06.12.2010 року у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 15.06.2010 року по 15.12.2010 року з урахуванням виплачених сум.

Таким чином суд доходить висновку про те, що слід зобов*язати ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 15.06.2010 року по 15.12.2010 року з урахуванням виплачених сум.

У відповідності до ч. 1 п. 1. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 46, 55, 58 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, ст.ст. 7, 9, 11, 13, 41, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Позов позивача ОСОБА_1 до відповідач ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси про визнання відмови безпідставною, зобовязання вчинити певні дії - заяву задоволено повністю.

задоволено

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання відмови у виплаті державної соціальної допомоги протиправною, зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу - задовольнити.

Визнати протиправною відмову ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги дитини війни за період з 15.06.2010 року по 15.12.2010 року.

Зобовязати ОСОБА_2 пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 15.06.2010 року по 15.12.2010 року з урахуванням виплачених сум за даний період.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення невиплаченої частини державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року у межах суми стягнення за один місяць.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб*єкта владних повноважень у випадках і порядку передбачених ч. 2 п. 2 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови обчислюється з наступного дня після закінчення п*ятиденного строку з моменту отримання суб*єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя : Таварткіладзе О. М.