Справа № П/811/515/16
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року Справа № П/811/515/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянув адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Апеляційного суду Кіровоградської області

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Апеляційного суду Кіровоградської області про:

- визнання дій Апеляційного суду Кіровоградської області стосовно ненарахування та невиплати ОСОБА_1 заробітної плати за період з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. включно відповідно до ст.144 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 р. (в редакції з 26.10.2014 р.) та за період з 29.03.2015 р. по 08.09.2015 р. відповідно до ст.147 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 р. (в редакції з 29.03.2015 р.) неправомірними;

- зобовязання Апеляційного суду Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату заробітної плати за період з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. включно відповідно до ст.144 Закону України Про судоустрій і статус суддів (в редакції з 26.10.2014 р.) та за період з 29.03.2015 р. по 08.09.2015 р. відповідно до ст.147 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 р. (в редакції з 29.03.2015 р.) в повному обсязі з урахуванням усіх надбавок, які нараховуються залежно від розміру посадового окладу (місячна премія, надбавка за високі досягнення, надбавка за вислугу років, тощо).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила що Апеляційний суд Кіровоградської області листом повідомив її про те, що у заяві від 12.04.2016 року щодо здійснення перерахунку та виплати заробітної плати відсутні розрахунки заробітної плати за вказані періоди, а також що для здійснення перерахунку відсутні правові підстави. Окрім того в листі зазначено, що у Державному бюджеті України були відсутні кошти на фінансування збільшених посадових окладів, а правові акти, видані на виконання Державного бюджету не передбачали фінансового механізму реалізації здійснення зазначеного перерахунку. Позивач вважає такі дії відповідача щодо відмови в нарахуванні та виплаті їй заробітної плати неправомірними, що зумовило звернення до суду.

Представником відповідача подано заперечення на позовну заяву, відповідно до змісту якого позовні вимоги не визнаються у повному обсязі, оскільки Державна судова адміністрація України, а, відповідно, і Апеляційний суд Кіровоградської області, не мали правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Позивач просила розгляд справи здійснити в порядку письмового провадження (а.с.2-6).

Представником відповідача 03.11.16 р. через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без його участі в порядку письмовому провадженні. (а.с.51).

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 24.03.2008 р. працює в ОСОБА_2 суді Кіровоградської області, а з 01.08.2011р. на посаді помічника судді (а.с.8-9).

Як вбачається з позовної заяви 12.04.2016 р. ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати заробітної плати за періоди з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. та з 29.03.2015 р. по 31.12.2015 р. (а.с.2-11).

ОСОБА_2 суд Кіровоградської області повідомив ОСОБА_1 що здійснення перерахунку та виплату заробітної плати за вказані позивачем періоди, а саме з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. та з 29.03.2015 р. по 31.12.2015 р., не є можливим оскільки відсутні правові підстави (а.с.10-11).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2, 3 ст.33 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обовязків.

Згідно з ч.7 ст.33 Закону України Про державну службу умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма узгоджується з ч.2 ст.8 Закону України Про оплату праці від 24.03.1995 р. №108/95-ВР.

При цьому статтею 13 Закону України Про оплату праці визначено, що оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. №268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів затверджено схему посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів (додаток 47) відповідно до якої у період з 26.10.2014 р. по 08.09.2015 року посадовий оклад помічника судді за І групою міст становив 624 642 грн.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 р. №482 Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету установлено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Зі змісту Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік від 16.01.2014 р. №719-VII (ст.8) та Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік від 28.12.2014 рік від 28.12.2014 р. №80-VIII (ст.8) встановлено, що у період з 01 січня 2014 року по 31 серпня 2015 року місячний розмір мінімальної заробітної плати становив 1 218,00 грн.

Водночас, частиною 1 статті 144 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 р. №2453-VІ, у редакції від 07.07.2010 р., визначено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

Підпунктом 59 пункту 5 розділу ХІІ Прикінцеві положення Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 р. №1697-VII, чинним з 26.10.2014 р., частину першу статті 144 Закону України Про судоустрій і статус суддів доповнено абзацом другим, яким передбачено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Водночас абзацом 2 підпункту 1 та абзацом 3 підпункту 2 пункту 13 розділу ХІІІ Перехідні положення Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 р. №1697-VII Кабінет Міністрів України зобовязано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України Про судоустрій і статус суддів.

29.03.2015 р. набрав чинності Закон України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 р. №192-VIII, яким Закон України Про судоустрій і статус суддів викладено в новій редакції.

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, у редакції Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 р. №192-VIII, розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Підпунктом 2 пункту 13 розділу ІІ. Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про забезпечення права на справедливий суд від 12.02.2015 р. №192-VIII Кабінет Міністрів України зобовязано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом: привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом; забезпечити в межах своїх повноважень перегляд та скасування нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону; забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Суд враховує, що відповідно до ч.1, 2 ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів, у редакції чинній до 29.03.2015 р., фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Державна судова адміністрація України щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України та Державної судової адміністрації.

Згідно зі ст.143 Закону України Про судоустрій і статус суддів, у редакції чинній до 29.03.2015 р., суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Аналогічні норми визначені у ч.1, 2 ст.145, ст.146 Закону України Про судоустрій і статус суддів, у редакції чинній з 29.03.2015 р.

Підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин від 28.12.2014 р. №79-VIІІ, чинним з 01.01.2015 р., розділ VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 27, яким установлено, що норми і положення частини першої статті 144 Закону України Про судоустрій і статус суддів застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування.

Така ж норма встановлена п.9 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік від 28.12.2014 р. №80-VIII, чинного з 01.01.2015 р.

Суд бере до уваги, що на час виникнення спірних правовідносин схема посадових окладів працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів була закріплена постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 р. №268. Тобто Кабінетом Міністрів України не виконано обовязку покладеного на нього абз.2 пп.1 п.13 розділу ХІІІ Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 р. №1697-VII.

Відповідно до ч.1, 2 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобовязання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

З огляду на викладене та враховуючи, що у період з 26.10.2014 р. по 28.03.2015 р. Кабінетом Міністрів України не внесено змін до постанови від 09.03.2006 р. №268 щодо розмірів окладів працівників апарату суду, а Законами України Про Державний бюджет України на 2014 рік та Про Державний бюджет України на 2015 рік не передбачено видатків на реалізацію положень абз.2 ч.1 ст.144 Закону України Про судоустрій і статус суддів, у редакції чинній з 26.10.2014 р. та ч.1 ст.147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, у редакції чинній з 29.03.2015 р., то відповідач не мав правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною у постановах від 12 липня 2016 року (справа №820/4648/15), від 13 липня 2016 року (справа №820/4653/15), яка є обовязковою для суду в силу ч.1 ст.2442 КАС України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_3