Справа № 489/3745/16-а
Суддя: Кокорєв В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/3745/16-а
Номер провадження 2-а/489/231/16
Ухвала

Іменем України

01 листопада 2016 року місто ОСОБА_1

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєв В. В.,

при секретарі Недавній А. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2002

встановив

В липні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що жодних повідомлень про закінчення виконавчого провадження і про відшкодування боргу позивач не отримував. Позивач вказує, що дані про фактично сплачений борг є підробкою.

Позивач просив суд поновити строк на звернення із позовом, визнати неправомірними дії державного виконавця відділу ДВС Інгульського району м. Миколаєві ОСОБА_1; скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2002 про стягнення з ПП "Пократ" боргу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав клопотання про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2002.

Представник відповідача вказала, що позивачем строк пропущено на 14 років. Вважає, що перешкод у позивача щодо ознайомлення з виконавчим провадженням не було, строк зберігання виконавчих проваджень 3 роки, тому воно було знищено і на сьогодні не можливо встановити чи отримувала позивач постанову чи ні.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Згідно з договором застави від 16.11.2000 ПП "Пократ" передало в заставу нежитлові приміщення за адресою: вул. Космонавтів, 77 в м. Миколаєві. Заставодержателем є позивач.

Виконавчим написом від 06.11.2001 приватного нотаріуса ММНО ОСОБА_3 пропоновано звернути стягнення на нежитлові приміщення по вул. Космонавтів, 77 в м. Миколаєві, що належить Приватному малому підприємству "Пократ" в рахунок погашення боргу в сумі 19250 грн.

Постановою від 13.03.2002 закінчено виконавче провадження у зв'язку з сплатою боргу в повному обсязі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просив суд поновити йому строк на звернення до суду із позовом. В якості поважності причин пропуску строку зазначає, що через постійні зміни державних виконавців не було змоги контролювати хід провадження і позивач дізнався про постанову від 13.03.2002 лише у 2016 році.

Статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Строк звернення до суду обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Суд виходить з того, що позивач-стягувач має контролювати хід виконавчого провадження хоча б один раз у три роки, оскільки на той час було передбачено саме такий строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, також строк для знищення матеріалів виконавчого провадження, строк позовної давності тощо.

Позивач ОСОБА_2 мала змогу ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження і могла 12.03.2005 дізнатися про порушення свого права.Зі змісту позовної заяви не вбачається, що позивач протягом останніх тринадцяти років здійснював будь-які дії, які свідчили б про його бажання дізнатись про хід виконавчого провадження та виконання виконавчого напису.

Позивач своїм право не скористалася і пропустила строк на звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала

Посилання позивача на те, що він не міг контролювати хід виконавчого провадження через постійні зміни державного виконавця та те, що позивач сподівався на сумлінне виконання обов'язків через що очікував тривалий час виконання боржником своїх обов'язків не можуть розцінюватись судом як поважна причина пропуску строку звернення до адміністративного суду, оскільки не має доказів, що державні виконавці у провадженні змінювались.

Час який пройшов з моменту винесення постанови від 13.03.2002 і до звернення до суду є дуже значним (14 років), а причини які зазначає позивач суд не може визнати поважними.

Якщо виходити з позиції представника позивача, то будь-яке виконавче провадження закінчене до 2012 року і знищене можна поставити під сумнів і докази правомірності рішень державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням будуть відсутні через знищення виконавчого провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом необхідно відмовити.

Отже, оскільки позивач звернувся до адміністративного суду після закінчення строків, установлених законом, а підстав для поновлення такого строку судом не встановлено, то в силу положень ст. 100 КАС України адміністративний позов слід залишити без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 99, 100 КАС України суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_2 до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2002

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2002 залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з моменту отримання її копії.

Суддя В. В. Кокорєв