Справа № 308/6160/16-а
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2016-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого - судді Придачук О.А.

при секретарі - Бомбушкар В.П.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Міськової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов»язання провести нарахування до пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов»язання провести нарахування до пенсії.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 01.12.2010 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Ужгороді їй було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у розмірі 84% сум заробітної плати. Для розрахунку пенсії нею було подано довідку № 2380/09 від 25.05.2016 року за формою затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 30.10.2008 року № 19-11. 25.05.2016 року. 25.05.2016 року вона звернулася до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області з заявою про надання роз»ясеня чи враховувалися при визначенні розміру належної їй пенсії суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення. Ужгородське об»єднане управління ПФ України Закарпатської області листом від 30.05.2016 року № 02/Б-46 повідомило її, що до розрахунку її пенсії не включені виплати у вигляді індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на соціальні потреби, що містяться в графі «інші виплати» довідки № 2380/09 від 25.05.2016 року.

Згідно довідки № 2380/09 від 25.05.2016 року нею за період з грудня 2008 року по листопад 2010 року отримано індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціальні потреби в сумі 13829,08 грн. Вважає такі дії відповідача неправомірними та просить суд визнати протиправними дії Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови включити їй суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціальні потреби в заробітну плату для розрахунку пенсії, зобов»язати Ужгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести нарахування та виплату їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (у розмірі 84% суми заробітної плати), включивши у розрахунок заробітку для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальну допомогу на соціальні потреби відповідно до довідки від 25.05.2016 року № 2380/09, починаючи з 01.12.2010 року, та стягнути з відповідача судовий збір.

Також позивачка подала заяву про поновлення їй строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначає, що про факт порушення її прав, а саме про неврахування до заробітку для обчислення пенсії сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціальні потреби, з яких сплачено страховий збір на обов»язкове державне пенсійне страхування не знала, пенсійний фонд її з цього приводу не інформував. Про факт порушення її прав вона дізналася випадково на початку травня 2016 року від своєї колишньої співробітниці, яка теж перебуває на пенсії і в неї також виявилася така ж проблема і вона відстояла свої права в суді. Зазначає. що не могла передбачити, що Ужгородське об»єднань управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, яке покликане захищати права та законні інтереси громадян у сфері пенсійного та соціального забезпечення може ці права порушувати

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила суд поновити їй строк для звернення до адміністративного суду, позовні вимоги підтримала, просила суд визнати протиправними дії Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови включити їй суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціальні потреби в заробітну плату для розрахунку пенсії, зобов»язати Ужгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області провести нарахування та виплату їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» (у розмірі 84% суми заробітної плати), включивши у розрахунок заробітку для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальну допомогу на соціальні потреби відповідно до довідки від 25.05.2016 року № 2380/09, починаючи з 01.12.2010 року, та стягнути з відповідача судовий збір.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що ОСОБА_1 01.12.2010 року Ужгородським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області було призначено пенсію державного службовця згідно поданої заяви з документами для призначення пенсії та відповідно до ст. 33,37 Закону України «Про державну службу», Мехамізму обчислення заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії згідно Закону України «Про державну службу», що регулюється постановою Кабінету Міністрів Ураїни від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». Що стосується сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань на які посилається позивач то на час призначення пенсії графа «інші виплати» не містилася в довідці. А отже при призначенні пенсії позивачу Ужгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України діяло виключно у межах вимог діючого законодавства. Крім того, подана позивачем довідка № 2380/09 від 25.05.2016 року видана Ужгородським об»єнаним управлінням Пенсійного фонду Закарпатської області про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» для перерахунку пенсії законодавством не передбачено. Крім того, згідно п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213 від 02.03.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, які набули права на призначення пенсії відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України, «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний Банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, у зв»язку чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах визначених вищенаведеними, законами не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Також представник відповідача зазначила, що позивач звернулася до суду з пропущенням строку звернення до адміністративного суду, встановленого чинним законодавством, та у зв»язку з цим просить суд залишити позовну заяву позивача без розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Положеннями ст. 99 КАС визначено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що вищевказаний встановлений законом строк звернення до адміністративного суду позивачем пропущено.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Разом з тим ст. 102 КАС передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений і судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Суд вважає, що причини пропуску строку слід визнати поважними, оскільки позивачка є пенсіонеркою, про те, що при нарахуванні їй пенсії, починаючи з 01.12.2010 року було грубо порушено її конституційне право передбачене ст. 46 Конституції України, не було враховано суму матеріальної допомоги та індексації, як були їй виплачені, та на які були нараховані страхові внески на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування дізналася на початку травня 2016 року при зустрічі зі своєю колишньою колегою, після чого 25.05.2016 року звернулася із заявою до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, а після отримання відмови у проведенні перерахунку пенсії 15.06.2016 року звернулася до суду з адміністративним позовом, а тому клопотання про поновлення такого строку слід задовольнити.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є пенсіонеркою та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» .

25.05.2016 року Ужгородським об»єднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області за № 2380/09 ОСОБА_1 надано довідку за новою формою про складові заробітної плати.

Відповідно до вказаної довідки в графі «інші виплати» відображена сума в загальному розмірі 13829,08 грн., та зазначено що на всі виплати, включені в довідку, нараховано страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

26.05.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, із заявою про перерахування пенсії із врахуванням невключених до розрахунку інших виплат, які передбачені Законом, із сум яких були утримані та перераховані до Пенсійного фонду України пенсійні внески.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи письмової відповіді начальника Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області за № 02Б-46 від 30.05.2016 року у відповідь на звернення ОСОБА_1 їй відмовлено у перерахунку пенсії.

Зі змісту ч.3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської соціальної хартії та ч.3 ст. 46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду,соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Стаття 37 Закону України «Про державну службу», яка була чинною на дату призначення пенсії позивачці, визначала, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв»язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995р. № 108/95-ВР (із змінами та доповненнями) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Згідно з п. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713 до інших заохочувальних та компенсаційних виплат включаються суми матеріальної допомоги, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників (на оздоровлення, у зв»язку з екологічним станом).

Частиною другою статті 33 Закону України передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що матеріальна допомога входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка врегульовує види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу, для обчислення пенсії враховуються, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування.

Як наслідок, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов»язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії не незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

У даному випадку, при вирішенні спірних правовідносин перевагу у застосуванні мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, зокрема ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 41 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», а не положення Законів України «Про державну службу» та «Про оплату праці», які до спірних правовідносин є загальними.

Аналогічна правова позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом України у своїх постановах, зокрема від 20.02.2012 року у справі № 21-430а11, від 14.05.2013 року в справі № 21-125а13, від 28.05.2013 року у справі № 21-97а13, від 6.11.2013року у справі № 21-350а13, від 03.06.2014 року у справі № 21-134а14 (№№ 21-430а11, 21-350а13) та ін., яка з врахуванням вимог ст. 244-2 КАС України має враховуватися судами при розгляді справ у подібних правовідносинах.

Тому, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 повинна враховуватися отримані нею при перебуванні на державній службі суми індексації заробітної плати, матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на соціальні потреби, оскільки на вищезазначені виплати нараховувались страхові внески на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Посилання відповідача на відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії позивача з посиланням на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», не заслуговують на увагу, оскільки, на думку суду, нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, застосуванню не підлягають.

Даною нормою скасовано нові нарахування пенсії, а не скасовано виплату раніше призначених. Застосування п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VІІ у даному випадку суперечить вимогам ч. 1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з і якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та інше.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що зазначені принципи в контексті положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не дотримані.

Згідно ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права викладений у його постанові прийнятий за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини 1 ст. 237 КАС України, є обов"язковими для всіх суб"єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Враховуючи вищезазначене та той факт, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Також суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі, які складаються з судового збору у сумі 551,20 грн., відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 19, 46 Конституції України, Законами України «Про державну службу», «Про оплату праці», «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 року № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за № 114/8713, ст. ст. 17, 18, 94, 99, 159, 160, 163, 185, 186 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк, встановлений законом, для звернення до суду з адміністративним позовом до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов»язання провести нарахування до пенсії.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання дій протиправними та зобов»язання провести нарахування до пенсії - задовольнити.

Визнати дії Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо відмови ОСОБА_1 у включенні суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціальні потреби в заробітну плату для розрахунку пенсії - неправомірними.

Зобов»язати Ужгородське об»єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, відповідно до Закону України «Про державну службу» з розрахунку 84% від суми заробітної плати, включивши у розрахунок заробітку для обчислення пенсії суми індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги на соціальні потреби, відповідно до довідки від 25.05.2016 року, починаючи з 01.12.2010 року.

Стягнути з Ужгородського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст. 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А.Придачук