Справа № 813/2692/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року Справа № 813/2692/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача Мощинської О.В.,

відповідача Тістечка Ю.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйСіПі Україна» до Львівської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" (надалі - позивач, ТзОВ "ЕЙСІПІ УКРАЇНА") звернулося до суду з позовом до Львівської митниці ДФС (надалі - Львівська митниця, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішен/2011 на адресу позивача надійшов товар. 06.04.16р. до митного поста "Малехів" Львівської митниці ДФС України декларантом Котик І.В. від імені позивача була подана митна декларація від 06.04.16р. № 209140000/2016/012671 для проведення митного оформлення зазначеного товару, митна вартість якого визначена за ціною контракту з додаванням транспортних витрат ня Львівської митниці () від 06.04.16 р. № 209000012/2016/000056/2 про коригування митної вартості;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів № 209140000/2016/00129 від 06.04.16р. до МД № 209140000/2016/012671 Львівської митниці ДФС України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно із договором поставки рідкого діоксину вуглецю СО2 від 09.12.11р. № ACP/C/CNT/30 за межами України в сумі 28 273,16 грн. Львівською митницею 06.04.16р. прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 209000012/2016/000056/2, згідно з яким митна вартість товару була перерахована на свій розсуд. Львівською митницею 06.04.16р. також було прийнято рішення - картка відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів № 209140000/2016/00129. Позивач вказує, що відповідно до висновків Львівського апеляційного адміністративного суду, викладених в ухвалі від 04.04.16р. (справа №876/693/16), в ухвалі від 25.11.15р. (справа №876/412/15) до митної вартості включаються лише транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України. ТзОВ "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" надано відповідачу всі необхідні документи стосовно транспортно-експедиційних витрат, а також додаткові документи і письмові пояснення стосовно включення до митної вартості витрат на транспортування, передбачені Митним кодексом України. Однак, Львівською митницею незважаючи на наявність таких документів винесено оскаржувані рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просить адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зазначив, що ТзОВ "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" 05.04.16р. подано до митного оформлення товар в автоцистерні - діоксин вуглецю (СО2), зріджений, охолоджений, використовується в харчовій промисловості. Відповідно до ч.1 ст.51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що перемішуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України. Декларант або уповноважена особа зобов'язані надати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підтверджуються обчисленню. Згідно з даними, що містяться в заявці на здійсненя транспортного перевезення від 05.04.16р. №185 маршрут перевезення був наступним: Львів-Тарнув-Львів. Однак при проведенні аналізу складових митної вартості було з'ясовано, що при здійсненні розрахунку сум транспортно-експедиційних витрат були враховані тільки витрати на перевезення вантажу від Тарнува (Польша) до кордону України (м.Рава-Руська) та сума експедиційних витрат. Зазначає, що декларантом невірно проведений розрахунок митної вартості (до митної вартості не включено транспорті витрати на доставку порожнього транспортного засобу до місця завантаження). Враховуючи наведене просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Судом встановлено, що згідно з зовнішньоекономічним договором поставки рідкого діоксину вуглецю СО2 від 09.12.11р. № ACP/C/CNT/30/2011, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ Польська" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" (одержувач), позивачу надійшов товар на умовах Інкотермс: FCA PL Tarnow (із заводу у м. Тарнові, Польша) рідкий діоксид вуглецю, код УКТЗЕД 2811 21 00 00, країна виробник - Польша, вагою брутто 17 460, 00 кг. та ціною 3492,00 злотих або 200 злотих за тонну, згідно з товаросупровідними документами, передбаченими пунктом 4.4 договору поставки. Оплата за поставлений товар згідно з рахунком-фактурою від 05.04.16р. SI1602061 ТзОВ "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" здійснена 13.04.16р. в сумі 3492,00 злотих, про що свідчить реєстр від 08.04.16р. до сплати та банківські документи.

Перевезення товару здійснювалось ПП «Металомонтаж» на підставі договору з позивачем про надання транспортно-експедиційних послуг та послуги з перевезення безпечного вантажу автомобільним транспортом від 05.04.16р. № 0505-14. Вартість перевезення рідкого діоксиду вуглецю СО2 склала 11 694,32 грн. без ПДВ.

Оплата за транспортні послуги з перевезення поставленого товару згідно з рахунком-фактурою від 12.04.16р. № СФ-0000478 позивачем здійснена повністю 13.04.16р. в сумі 11 694,32 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими документами.

06.04.16р. до митного поста "Малехів" Львівської митниці ДФС України декларантом Котик І.В. від імені позивача була подана митна декларація від 06.04.16р. № 209140000/2016/012671 для проведення митного оформлення зазначеного товару, митна вартість якого визначена за ціною контракту з додаванням транспортних витрат за межами України, що перевозив товар - 28 273,16 грн.

06.04.16р. Львівської митницею було прийнято рішення № 209000012/2016/000056/2 про коригування митної вартості товарів, згідно з яким митна вартість товару була перерахована в сторону збільшення, з додаванням транспортних витрат на доставку транспорту до пункту навантаження (3492,00 польських злотих + 1394,10 польських злотих (транспортні витрати).

Окрім цього, 06.04.16р. Львівською митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів № 209140000/2016/00129.

06.04.16р. позивач подав відповідачу нову митну декларацію №209140000/2016/012637, відповідно до якої оформив товар у митний режим вільного обігу (ІМ-40), сплативши митні платежі.

В період з 06.04.16р. по 26.07.16р. відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості позивач надав відповідачу фінансових гарантій у вигляді грошових застав по тридцяти дев`яти митних деклараціях на загальну суму 46 837,00 грн.

05.05.16р. ТзОВ "ЕЙСІПІ УКРАЇНА" звернулось до відповідача з листом-заявою про надання додаткових документів і пояснень.

24.05.16р. позивач отримав рішення від 19.05.16р. №7425/10/13-70-19/39, згідно з яким рішення про коригування митної вартості від 06.04.16р. № 209000012/2016/000056/2 залишено без змін.

Судом також встановлено, що позивачем оскаржувались в адміністративному порядку спірні рішення. Однак, за наслідками розгляду скарг такі залишились без задоволення.

Не погодившись з такими рішеннями митного органу позивач оскаржив їх до суду.

Судом встановлено, що причиною для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів та складення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів слугувало те, що при здійсненні розрахунку сум транспортно-експедиційних витрат позивачем були враховані тільки витрати на перевезення вантажу від Тарнува (Польша) до кордону України (м.Рава-Руська) та сума експедиційних витрат, тобото без врахування транспортних витрат на доставку порожнього транспортного засобу до місця завантаження.

Надаючи оцінку доводам сторін в обґрунтування своїх вимог та заперечень суд керувався наступним.

Відповідно до ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультації із органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості товару, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару мають право приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового кодексу України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов'язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв'язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об'єкти права інтелектуальної власності.

Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.

Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Варто зауважити, що норма ст. 58 Митного кодексу України не передбачає необхідності включення до митної вартості товарів витрат на переміщення транспортного засобу, коли він не переміщує товари. З огляду на те, що відповідно до ч.10 ст.58 МК України до митної вартості включаються лише транспортні витрати на відрізку маршруту від місця завантаження товару до перетину митного кордону України, то посилання відповідача про неврахування позивачем вартості витрат на доставку порожнього транспортного засобу з пункту перетину митного кордону України до місця завантаження товару у м.Тарнов (Польша), суд вважає необґрунтованими.

Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 28.09.16р. № К/800/52562/15 по справі між тими ж сторонами про оскарження рішень митного органу про коригування митної вартості з тих самих підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано, а судом в ході розгляду справи не здобуто доказів того, що в документах, які подано декларантом разом з митною декларацією для підтвердження митної вартості товару наявні недостовірні відомості, розбіжності чи ознаки підробок.

За положеннями п.3 та п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій, бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не було дотримано критерію обґрунтованості при прийнятті оскаржуваних рішень, а тому коригування митної вартості проведено протиправно.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Львівської митниці від 06.04.16р. № 209000012/2016/000056/2 про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів № 209140000/2016/00129 від 06.04.16р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України на користь позивача належить стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 2756,00 грн.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці ДФС від 06.04.16р. № 209000012/2016/000056/2 про коригування митної вартості.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів № 209140000/2016/00129 від 06.04.16р.

Стягнути з Львівської митниці ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйСіПі Україна» судовий збір в сумі 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) гривень 00 копійок.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.