Справа № 203/1757/16-а(2-а/0203/64/2016)
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2016 рокусправа № 203/1757/16-а(2-а/0203/64/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до директора комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просила визнати протиправними дії директора комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 щодо несвоєчасного надання відповіді на запит від 01 березня 2016 року; визнати протиправним ненадання директором комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 інформації на запит від 01 березня 2016 року; зобовязати директора комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 надати відповідь та дані відповідно запиту від 01 березня 2016 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2016 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати і постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (пр.. ОСОБА_3) в м. Дніпропетровськ, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №46105422 від 22.10.2015 року.

01 березня 2016 року, ОСОБА_1 звернулася до директора комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради із запитом про надання інформації в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме надати копію технічного плану будинку №125 по пр. К.Маркса, м. Дніпропетровськ та повідомити, які приміщення розташовані в будинку №125 по пр. Карла Маркса, м. Дніпро, перебувають у спільній власності жителів будинку.

На вказаний запит КП "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради було надано відповідь від 06.04.2016 року за підписом директора ОСОБА_2, в якій повідомлено, що КП «ЖГ Кіровського району» ДМР має право надавати технічну документацію багатоквартирного будинку тільки уповноваженим особам у разі створення обєднання власниками квартир житлового будинку та рекомендовано звернутися до ініціативної групи багатоквартирного будинку №125 по проспекту Дмитра Яворницького (ОСОБА_3).

Відмовляючи в задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 у своєму запиті на імя директора комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради ОСОБА_2 просила надати копію технічного плану будинку №125 по пр. К.Маркса, м. Дніпропетровськ та повідомити, які приміщення розташовані в будинку №125 по пр. Карла Маркса, м. Дніпропетровськ, перебувають у спільній власності жителів будинку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію" інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

За положеннями ст. 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 5 того ж Закону доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію. Згідно з вимогами п. 1 ч. 13 цього ж Закону розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Частинами 1 та 2 статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", передбачено, що

- розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:1) суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання;2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків;4) суб'єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них;

- до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Таким чином, аналіз викладених вище положень законодавчих норм, свідчить, що публічна інформація в розумінні ЗУ «Про доступ до публічної інформації» має відповідати критеріям відображеності та задокументованості, і перебувати у володінні розпорядника інформації.

Так, матеріали справи свідчать, що комунальне підприємство «Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради є балансоутримувачем житлового будинку №125 по пр. Дмитра Яворницького (ОСОБА_3), м. Дніпро, який був переданий Дніпропетровською міською радою на баланс згідно рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 22.01.2004 року №277, тобто є субєктом господарювання, який, в передбачених законом викладених вище випадках може бути розпорядником інформації.

Законом України "Про житлово-комунальні послуги" (визначення термінів) визначено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку.

Так, з апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вбачає, що заявник обґрунтовуючи належність запитуваної інформації до публічної, на яку поширюється дія Закону України "Про доступ до публічної інформації" посилається на суспільний інтерес запитуваної ним інформації.

Суд апеляційної інстанції на погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Як вірно було зазначено судом першої інстанції, з урахуванням положень частини другої статті 29 Закону України від 2 жовтня 1992 року № 2657-ХІІ «Про інформацію» (далі Закон № 2657-XІІ) предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов'язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.

Одночасно, інформація, яка становить суспільний інтерес, має відповідати певним критеріям, а саме якщо її поширення сприяє:

1) дискусії з питань, що хвилюють суспільство чи його частину, необхідності роз'яснення питань, які важливі для актуальної суспільної дискусії;

2) зясуванню та розумінню причин, які лежать в основі рішень, які приймає державний орган, орган місцевого самоврядування, його службова чи посадова особа;

3) посиленню підзвітності і підконтрольності влади суспільству загалом, у тому числі шляхом забезпечення прозорості процесу підготовки і прийняття владних рішень;

4) дієвому контролю за надходженням та витрачанням публічних коштів, розпорядженням державним або комунальним майном, розподіленням соціальних благ;

5) запобіганню розтраті, привласненню публічних коштів і майна, запобіганню незаконному особистому збагаченню публічних службовців;

6) захисту навколишнього середовища, виявленню завданої або можливої шкоди екології, обізнаності суспільства про дійсний стан довкілля та чинники, які на нього впливають;

7) виявленню ризиків для здоров'я людей, для громадської безпеки і порядку, запобігання їм та їх наслідкам;

8) виявленню шкідливих для людини наслідків діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб;

9) інформуванню про діяльність органів публічної влади (державних органів, органів місцевого самоврядування), про їхні внутрішні правила, організацію роботи тощо;

10) інформуванню про діяльність та поведінку публічних осіб, тобто осіб, які обіймають посади публічної служби та/або користуються публічними ресурсами, а також, у ширшому значенні, осіб, які відіграють певну роль у громадському житті в політиці, економіці, мистецтві, соціальній сфері, спорті чи у будь-якій іншій сфері;

11) викриттю недоліків у діяльності органів публічної влади, їхніх працівників;

12) виявленню порушень прав людини, зловживання владою, корупційних правопорушень, неетичної поведінки публічних службовців, невиконання (чи неналежного, недбалого виконання) ними своїх обов'язків, дискримінації за будь-якою ознакою;

13) інноваціям, науковим дослідженням;

14) економічному розвитку, підприємницькій діяльності, інвестиціям;

15) виявленню фактів введення громадськості в оману.

При цьому, запитувана ОСОБА_1 інформація щодо надання копії технічного плану будинку №125 по пр. К.Маркса, м. Дніпропетровськ та інформація, які приміщення розташовані в будинку №125 по пр. Карла Маркса, м. Дніпропетровськ, перебувають у спільній власності жителів будинку, не відповідає жодному з викладених критеріїв суспільної необхідності та не підпадає під поняття інформації з предметом суспільного інтересу.

Водночас, позивачем також не наведено жодних обґрунтувань, в чому саме полягає суспільний інтерес запитуваної ним інформації.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне також зазначити, що визначене поняття «субєкт господарювання» не охоплює посадових осіб і службових осіб субєкту господарювання, оскільки за своїм статусом та колом повноважень вони не підпадають під розуміння субєктів, зазначених у статті 13 Закону № 2939-VІ. У звязку з цим такі особи не можуть (не мають здатності) виконувати обовязки розпорядника інформації, у тому числі обовязки щодо обліку та оприлюднення публічної інформації (статті 14, 15 Закону № 2939-VІ).

При цьому, рішення з приводу запиту на інформацію може прийматися одноособово його керівником чи іншою посадовою особою, яка є носієм організаційно-розпорядчих повноважень. Водночас така посадова особа діє від імені розпорядника інформації, а тому належним відповідачем у згаданій категорії справ є орган, якому надійшов запит на інформацію, а не посадова особа, яка діє від імені цього органу. Отже, зазначений позивачем директор КП "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради не є належним відповідачем у справі.

Тому, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки спірні відносини не підпадають під дію Закону України «Про доступ до публічної інформації».

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції було повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка обставинам справи, у звязку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала виготовлена 03.11.2016 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим