Справа № 2-а-1084/11
Суддя: Літвінова І. А.
Дата ухвалення: 2011-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 2-а-1084/11
ПОСТАНОВА

19.05.2011 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Літвінова І. А. ,

секретар судового засідання Козак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»безпідставною та зобовязання його вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси та просить прийняти позов до розгляду, поновити вказаний строк звернення до суду, визнати відмову виплатити соціальну допомогу безпідставною, зобовязати відповідача - управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, нарахувати та виплатити їй, як дитині війни щомісячну державну соціальну допомогу за період з січня 2006 року по грудень 2008 року включно суму 3900 (три тисячі девятсот) гривен.

У подальшому позивач уточнила позовні вимоги та просить суд, враховуючи що строк позовної давності пропущений без поважних причин, просить розглядати позовні вимоги з урахуванням строків, встановлених ст.99 КАС України з 28 серпня 2010 року по 28 лютого 2011 року. Іншу частину позовних вимог, в тому числі стягнення з відповідача конкретної грошової суми просить залишити без розгляду.

З посиланням на приписи ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»позивач вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач стверджує, що відповідач не виконує вимоги ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що порушує її законні права на належний соціальний захист. Законами України «Про державний бюджет України»на відповідні роки положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»були обмежені виплати соціальної допомоги дітям війни. Однак рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року відповідні положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнано неконституційними. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року відповідні положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»також визнано неконституційними.

У 2009-2010 роках Законами України про державний бюджет на відповідні роки не обмежувався розмір виплат державної соціальної допомоги дітям війни. Позивач вказує, що вона своєчасно не звернулась до суду з адміністративним позовом, оскільки вважає, що державну соціальну допомогу їй не виплачено з вини органу, що повинен був її виплачувати, тому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»державна соціальна допомога дітям війни повинна їй бути сплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 травня 2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання відмови відповідача щодо виплати йому щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком безпідставною та нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком та забезпечення її виплати за періоди з січня 2006 року по 28 серпня 2010 року та в частині стягнення з відповідача конкретної грошової суми - залишено без розгляду за клопотанням позивача.

При цьому решта позовних вимог щодо захисту порушених прав ОСОБА_1 в межах встановленого статтею 100 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду підлягає розгляду за правилами КАС України.

Позивач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, якою просить справу слухати у його відсутності. Суд вважає матеріали повними та достатніми для вирішення справи за відсутністю позивача.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином,.

Суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності належним чином повідомленого представника відповідача.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною війни і знаходиться на обліку в управлінні Пенсійного фонду у Київському районі м. Одеси.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 99 ч. 1 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами України.

Згідно ст. 99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Суд приймає до уваги, що позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав, свобод чи інтересів щодо невиплати чи неповноти виплати державної соціальної допомоги дитини війни 28 лютого 2011 року.

З урахуванням постановлення судом ухвали від 10 травня 2011 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання відмови у виплаті державної соціальної допомоги за період з січня 2006 року по 28 серпня 2010 року та стягнення з відповідача конкретної грошової суми - без розгляду, захисту підлягають права позивача за період з 28 серпня 2010 року по 28 лютого 2011 року (включно) тобто за шість місяців до дати звернення до суду позивача з адміністративним позовом.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати ОСОБА_1М державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Також суд вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 22.08.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10% щомісячно не відповідає вимогам ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 9 ч.4 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивач має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком, з урахуванням сплаченої ОСОБА_1М додаткової виплати у 2008-2010 роках у розмірі 10% від мінімальної пенсії за віком, і тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, не може свідомо відмовляти у цих виплатах, тому суд вважає протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 22.02.2011 року у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 28 серпня 2010 року по 28 лютого 2011 року (включно), з урахуванням виплачених сум.

Суд також вважає, що слід зобовязати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 28 серпня 2010 року по 28 лютого 2011 року (включно), з урахуванням виплачених сум.

У відповідності до ч. 1 п. 1. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 46, 55, 58 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, ст.ст. 7, 9, 11, 13, 41, 128, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Уточнені позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «Дітям війни»безпідставною та зобовязання його вчинити певні дії заяву задоволено повністю.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги дитини війни за період з 28 серпня 2010 року по 28 лютого 2011 року (включно) з урахуванням виплачених сум.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 28 серпня 2010 року по 28 лютого 2011 року (включно), з урахуванням виплачених сум за даний період.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення невиплаченої частини державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року у межах суми стягнення за один місяць.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Літвінова І. А.