Справа № 819/774/16
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 876/7052/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

ОСОБА_1,

з участю секретаря судового засідання Федчук М.Р.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Шумськ Агро» на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2016 року в адміністративній справі № 819/774/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Шумськ Агро» до Головного управління ДФС у Тернопільській області про скасування індивідуальної податкової консультації,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Шумськ Агро» (далі ТзОВ «Шумськ Агро», Товариство) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило скасувати індивідуальну податкову консультацію Головного управління ДФС у Тернопільській області згідно листа № 512/10/19-00-12-01/12/2856 від 24 березня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що викладені в консультації висновки суперечать нормам Податкового кодексу України.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятою постановою, її оскаржило ТзОВ «Шумськ Агро», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте за невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням норм матеріального права. Тому просило скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовано тими ж аргументами, що й вимоги позовної заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга не належить задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України (далі ПК України) відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обовязки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обовязки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Як передбачено у підпункті 14.1.172 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова консультація допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акта з питань адміністрування податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Згідно зі статтею 52 ПК України податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства надаються безоплатно контролюючими органами за зверненням платників податків (пункт 52.1), вони мають індивідуальний характер і можуть використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2). За вибором платника податків консультація надається в усній, письмовій або електронній формі (пункт 52.3). Консультації надаються контролюючими органами (пункт 52.4). Контролюючі органи мають право надавати консультації виключно з тих питань, що належать до їх повноважень (пункт 52.5). Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику проводить періодичне узагальнення податкових консультацій, які стосуються значної кількості платників податків або значної суми податкових зобов'язань, та затверджує наказом узагальнюючі податкові консультації, які підлягають оприлюдненню, у тому числі за допомогою Інтернет-ресурсів (пункт 52.6).

Наслідком застосування податкової консультації згідно із пунктом 53.1 статті 53 ПК України є те, що платника податку не може бути притягнуто до відповідальності, якщо він діяв відповідно до податкової консультації, наданої йому у письмовій або електронній формі, а також узагальнюючої податкової консультації, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація або узагальнююча податкова консультація була змінена або скасована.

Пунктом 53.3 ст. 53 ПК України визначено, що платник податків може оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу, викладену в письмовій формі, яка, на думку такого платника податків, суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Отже, Податковий кодекс України як підстави для визнання недійсною податкової консультації визначає суперечність такої консультації нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ТзОВ «Шумськ Агро» звернулося до ГУ ДФС у Тернопільській області зі зверненням від 26.02.2016 № 57 щодо надання податкової консультації з податку на додану вартість при проведенні реорганізації підприємства шляхом приєднання, а саме:

- чи можна вважати залишок відємного значення з податку на додану вартість (далі ПДВ), яке ТзОВ «ОСОБА_4 Л» відображало у рядку 24 декларації з ПДВ та передало таке відємне значення правонаступнику ТзОВ «Шумськ Агро», як дебіторську заборгованість за розрахунками з бюджетом?

- чи виникає у ТзОВ «Шумськ Агро» як правонаступника право на сформоване у ТзОВ «ОСОБА_4 Л» відємне значення ПДВ, що відображалось останнім у рядку 24 податкової декларації з ПДВ?

Тобто, предметом індивідуальної податкової консультації було надання розяснень з питань відображення сум відємного значення з ПДВ правонаступником при реорганізації підприємства.

Листом від 24.03.2016 № 512/10/19-00-12-01/12/2856 ГУ ДФС у Тернопільській області надало Товариству індивідуальну податкову консультацію наступного змісту:

- платник, що реорганізовується шляхом приєднання до іншого платника податку на додану вартість, підлягає виключенню з Реєстру платників податку на додану вартість на дату оформлення передавального акта;

- у платника, що реорганізовується шляхом приєднання до іншого платника податку на додану вартість, не відбувається нарахування податку на додану вартість та коригування податкового кредиту;

- сума відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, яка обліковується в податковій декларації з податку на додану вартість особи, що реорганізовується шляхом приєднання, до податкової звітності новоутвореної особи не переноситься;

- сума надміру сплачених грошових зобовязань або невідшкодованих податків та зборів платника податків, в частині, що перевищує суму грошових зобовязань або податкового боргу з інших податків, перераховується в розпорядження правонаступників такого платника податків пропорційно його частці в майні, що розподіляється, згідно з розподільчим балансом або передаточним актом. Це здійснюється за допомогою засобів програмного забезпечення, якими переноситься до інтегрованих карток юридичних осіб - правонаступників облікові дані щодо хронології виникнення зобовязань чи боргу або надміру сплаченої суми припинених юридичних осіб.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень при наданні індивідуальної податкової консультації, оформленої листом від 24.03.2016 № 512/10/19-00-12-01/12/2856, діяв з урахуванням усіх обставин, що мають значення для надання такої консультації, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована консультація, та з дотримання принципу верховенства права.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05 грудня 2013 року № 765, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 217/24994, у разі коли внаслідок припинення платника - юридичної особи шляхом реорганізації частина його зобовязань чи заборгованості залишається непогашеною або у платника обліковується надміру сплачена сума, засобами програмного забезпечення переносяться до інтегрованих карток юридичних осіб - правонаступників облікові дані щодо хронології виникнення зобовязань чи боргу або надміру сплаченої суми.

Тобто, при наданні податкової консультації контролюючий орган діяв у відповідності з приписами цього нормативного акта, який було видано у відповідності з приписами ПК України та який був чинним на час надання податкової консультації.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що за змістом статті 53 ПК України відсутність чітких відповідей на поставлені запитання не є підставою для визнання недійсною індивідуальної податкової консультації. Цією нормою передбачено визнання судом податкової консультації недійсною лише в тому випадку, якщо податкова консультація суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору, чого представник позивача не довів.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевою самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що податковий орган надаючи індивідуальну податкову консультацію діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

Що стосується покликання апелянта на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 07.09.2015 року, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що спірні правовідносини на той час регулювались іншим чином, ніж на час надання індивідуальної податкової консультації у розглянутій справі.

Також, наведені апелянтом норми ПК України стосуються загальних питань виникнення у господарюючого субєкта права на отримання бюджетного відшкодування і не враховують особливості, що стосуються реорганізації та правонаступництва платників.

У відповідності до статті 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Шумськ Агро» залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2016 року в адміністративній справі № 819/774/16 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й.Коваль

Судді В.В.Гуляк

ОСОБА_5

Ухвала в повному обсязі складена 31 жовтня 2016 року.