Справа № 826/7960/16
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 листопада 2016 року 15:15 № 826/7960/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кобилянського К.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна»
до Київської міської митниці ДФС
про визнання протиправним та скасування рішення про коригування вартості товарів, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» (надалі - позивач або ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна») з позовом до Київської міської митниці ДФС (надалі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 18.03.2016 № 100270004/2016/000014/2 про коригування митної вартості товарів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення відповідача від 18.03.2016 № 100270004/2016/000014/2 про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, протиправним та таким, що прийняте з порушенням норм п. 3 ст. 53, п. 2 ст. 55 і п. 2 ст. 58 Митного кодексу України (далі - МК України).

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, посилаючись на правову позицію наведену в письмових запереченнях.

В судовому засіданні, суд у відповідності до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України та за згодою представників сторін, ухвалив розглядати справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

15.10.2003 між ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна», як покупцем, та компанією «Метро Груп Байінг ХК Лімітед» (Гонконг), як продавцем, був укладений контракт № 0103, згідно якого (з урахуванням змін внесених до нього додатковими угодами № 17 від 01.01.2011 і № 21 від 01.10.2013) продавець від імені покупця проводить ринкові дослідження та готує для покупця комерційні пропозиції з непродовольчого асортименту, а покупець обирає та замовляє товари з запропонованого асортименту. Крім того, продавець продає, а покупець купує товари, опис та вартість яких на умовах DАР-Київ (Інкотермс-2000) визначається в рахунках-фактурах на кожну партію (далі - зовнішньоекономічний контракт).

Згідно п. 5.1, 5.2, 5.4, 6.1 - 6.3, 7.1, 7.2 і 8.1 цього договору продавець постачає товари окремими партіями на умовах DАР-Київ (Інкотермс 2000). За дорученням продавця відправником може бути виробник товару, вказаний в товаросупроводжувальній документації на кожну партію товару. Датою постачання вважається дата передачі товару покупцеві перевізником продавця, що буде підтверджено товаросупроводжувальною документацією.

Прийом-передача товару здійснюється в місті Києві за товаротранспортною накладною транспортної організації, що прийняла товар до перевезення.

Ціни товарів розуміються на умовах DАР-Київ (Інкотермс-2000), без сплати імпортних митних платежів. Загальна вартість товарів, що поставляються за контрактом складає 1 000 000 млн. євро або еквівалент в доларах США. Вартість окремих товарів, що надходитимуть за контрактом визначається в рахунках-фактурах. Ціни за даним контрактом включають вартість пакування і маркування.

Оплата продавцю згідно даного контракту здійснюється покупцем в євро або доларах США в термін 90 діб після завершення митного очищення. Оплата здійснюється банківським переказом на рахунок продавця.

Також сторони домовились, що даний договір дійсний з моменту його підписання та діє протягом 2 років. Строк дії цього договору автоматично пролонгується на кожний наступний період тривалістю в 1 рік, якщо не буде припинений достроково будь-якою стороною шляхом направлення іншій стороні відповідного письмового повідомлення.

На виконання вимог зазначеного контракту, додаткових угод до такого контракту та рахунків-фактур (інвойсів) компанія «Метро Груп Байінг ХК Лімітед» здійснено на адресу ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» поставку товарів, в тому числі на підставі інвойсу № 16-010.211/01 від 05.02.2016 - сік тропічних плодів без додавання цукру, неконцентрований, з числом Брікса 2,5 - 3 г/см.куб.: кокосове молоко консервоване 17 - 18% жирності, ж/б 400 мл, арт. 1111111 - 7020 шт; склад: молоко кокосове 75%, вода, стабілізатори. Не містить доданого спирту, незброджене. Термін придатності 2 роки. Виробник: Thai Coconut Public Company Limited; торгівельна марка: Thai Coconut; країна виробництва: Таїланд, - в обсязі 2 808 кг (вага нетто) всього на загальну суму 4 633,20 доларів США (що в еквіваленті на національну валюту становить 124 376,82 грн.).

З метою здійснення митного оформлення ввезених в режимі імпорту товарів, уповноваженим позивачем декларантом (ПП «Український брокерський центр»), 17.03.2016 до митниці (Митний пост «Столичний» Київської міської митниці ДФС) була подана вантажна митна декларація за № 100270004/2016/303249 (далі - ВМД). Як зазначає позивач в тексті свого позову, митна вартість товарів у зазначеній ВМД була визначена відповідно до пп. 1 п. 1 ст. 57 Митного кодексу України (далі - МК України) за «основним методом» (тобто, за ціною договору (контракту)).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару та визначення такої вартості за основним методом декларантом 17.03.2016 подано до митного органу наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) № 0103 від 15.10.2003; додаткові угоди до цього зовнішньоекономічного контракту (в тому числі додаткову угоду № 17 від 01.01.2011); рахунок-фактуру (інвойс) № 16-010.211/01 від 05.02.2016; міжнародну автомобільну накладну (CMR) № Н1603-220120-008 від 10.03.2016; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) № 2730 від 10.03.2016; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару (наявність на товаросупровідних документах відбитку штампу) № 2730 від 10.03.2016; інформацію про позитивні результати здійснення ветеринарно-санітарного контролю (державного контролю) всіх харчових продуктів № 2730 від 10.03.2016; декларацію про походження товару №16-010.211/01 від 05.02.2016; копію митної декларації країни відправлення № MRN 16DE60M3 від 10.03.2016; договір про надання послуг митного брокера № 20-SCM/2015 від 02.01.2015.

Під час перевірки митницею електронної ВМД № 100270004/2016/303249 спрацювали критерії Автоматичної системи управління ризиками (АСАУР) за кодами: 105-2 (контроль правильності визначення митної вартості товарів), 106-2 (витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів). За результатами дослідження наданих декларантом позивача до митного оформлення документів митний орган дійшов висновку, що такі документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та містять розбіжності.

В зв'язку із виникненням сумніву стосовно правильності визначеної позивачем митної вартості імпортних товарів, митним органом була висунута вимога про надання першим для підтвердження заявленої митної вартості впродовж 10 календарних днів додаткових документів згідно ч. 3 ст. 53 зазначеного Кодексу, а саме: документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; банківські платіжні документи, що підтверджують вартість товарів; копію митної декларації країни відправлення; договір із третіми особами, пов'язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

У відповідь декларант позивача повідомив митницю про відсутність можливості надати витребувані документи.

18.03.2016 відповідачем винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 100270004/2016/000014/2 згідно якого митна вартість товару була підвищена до 9 659,52 доларів США та винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100270004/2016/00015.

Підставою для коригування митної вартості товарів у рішенні № 100270004/2016/000014/2 стало те, що, на думку митного органу, надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. А саме як зазначено у графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно до п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту від 15.10.2003 № 0103 вартість за даним контрактом включає вартість пакування і маркування товару. Проте документи, які б містили відомості або дані щодо числових значень стосовно вищезазначених витрат, не надавались. Також в інвойсах від 05.02.2016 № 16-010.211/01 вказано, що умовами поставки є DAP Kyiv, а умовами закупівлі - FOB Bangkok/Laem Chabang. Але документи, які б містили відомості або дані щодо числових значень стосовно витрат на навантаження, транспортування та страхування вантажу від міст Bangkok/Laem Chabang, не надавались.

З урахуванням наведених висновків та обставин ненадання декларантом додаткових документів на запит митного органу, коригування митної вартості було здійснено за резервним методом (методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) з урахуванням відомостей про раніше визначені митним органом митні вартості за ВМД № 100270004/2015/298059 від 21.04.2015 та № 100270004/2015/305425 від 15.12.2015.

18.03.2016 в порядку ч. 7 ст. 55 МК України декларантом подано відповідачу митну декларацію № 100270004/2016/303289, згідно якої товари були випущенні у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій відповідно до розд. Х МК України.

Непогоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів 07.04.2016 ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» звернулося до начальника Київської міської митниці ДФС із заявою (вих. № 1113 від 07.04.2016), в якій вимагало скасувати рішення від 18.03.2016 № 100270004/2016/000014/2. До цього листа від 07.04.2016 в якості додаткових доказів на підтвердження обґрунтованості розміру заявленої митної вартості були додані копії прайс-листа виробника товару та експертного висновку Київської торгово-промислової палати від 17.03.2016 № Ц-307.

У відповідь Київська міська митниця ДФС своїм листом від 20.04.2016 № 2833/10/26-70-19-01 повідомила позивача про відсутність підстав для скасування рішення від 18.03.2016 № 100270004/2016/000014/2. Зокрема, в тексті цього листа відповідач зазначив, що при порівнянні рівня заявленої митної вартості товару (код згідно УКТЗЕД , митна вартість - 1,65 USD/кг) з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, було встановлено, що ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» вже здійснювало митне оформлення вищезазначеного товару за ВМД від № 100270004/2015/298059 21.04.2015 та № 100270004/2015/305425 від 15.12.2015 на виконання того ж самого зовнішньоекономічного договору (контракту). Рівень митної вартості товару за вказаними ВМД становив 3,44 USD/кг. При цьому, така митна вартість товару була визначена митним органом згідно рішень про коригування митної вартості від 15.12.2015 № 100270004/2015/000234/2 та від 09.10.2014 № 100270002/2014/000433/2 за резервним методом.

Вважаючи, рішення відповідача від 18.03.2016 № 100270004/2016/000014/2 протиправним і таким, що порушує законні права та інтереси ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна», позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з цим позовом.

Оцінивши за правилами ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 ст. 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із ст. 51 цього Кодексу митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (ч. 1 і 2 ст. 52 МК України).

У відповідності до норм ч. 1 - 3 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Нормами ч. 1 і 2 ст. 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу положень ч. 5 цієї статті Кодексу забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу норм ч. 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що цим Кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи, та відповідає стандартним правилам, встановленим п. 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур».

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

В свою чергу, ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується, зокрема, у разі, якщо: щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; покупець і продавець не пов'язані між собою особи або хоч і пов'язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Так, зокрема, згідно ч. 1 ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Згідно з ч. 4 та 5 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування. З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

При цьому ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень ч. 3 ст. 53, ч. 1, 2 та 5 ст. 54, ст. 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов'язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару (аналогічні висновки наведені в ухвалах Вищого адміністративного суду України від 10.03.2016 № К/800/36615/15 і № К/8006619/15).

Відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Також, як зазначено в постанові Верховного Суду України № 21-127а15 від 31.03.2015, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляді цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд дійшов висновку про хибність висновків відповідача про необхідність коригування визначену позивачем митну вартість спірної партії імпортованого товару, оскільки декларантом позивача були подані всі необхідні для митного оформлення товару документи, що передбачені ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) з доповненням до нього, рахунок-фактура (інвойс), міжнародна товарно-транспортна накладна. Такі документи, на думку суду, містять достовірні та достатні відомості про числові значення складових заявленої позивачем митної вартості за ціною договору, згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України.

Так, у відповідності до умов зовнішньоекономічного контракту з урахуванням доповнень внесених до нього додатковою угодою № 17 від 01.01.2011, сторони домовились, що товари за цим контрактом постачаються на адресу покупця (позивача) окремими партіями на умовах DAР-Київ (Інкотермс 2010). Ціни на товари визначаються також з урахуванням вказаних умов, без сплати імпортних митних платежів, та зазначаються у відповідних рахунках-фактурах.

Приймання-передача товару здійснюється у м. Києві від транспортної організації до покупця.

Також, п. 6.3 зовнішньоекономічного контракту чітко визначено, що вартість пакування та маркування товару включається до його ціни за контрактом.

Згідно рахунку-фактури (інвойсу) № 16-010.211/01 від 05.02.2016 вартість поставленого товару (кокосового молока консервованого, терміном придатності 2 роки, у кількості 7 020 штук об'ємом по 6,40 см.куб., загальною вагою нетто 2 808 кг та вагою брутто 3455,75 кг) визначена продавцем у розмірі 4 633,20 доларів США.

Поставка товару згідно такого інвойсу та міжнародної автомобільної накладної (CMR) № Н1603-220120-008 від 10.03.2016 здійснюється на умовах DAР-Київ, що відповідає умовам зовнішньоекономічного контракту.

При цьому, додатково в інвойсі № 16-010.211/01 від 05.02.2016 були зазначені відомості про закупівлю компанією «Metro Group Buying HK Limited» зазначеного товару у виробника - компанії «Thai Coconut Public Company Limited» на умовах FOB Bangkok/Laem Chabang.

Згідно Інкотермс (офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (в редакції 2010 року), що регулюють питання, яка зі сторін договору купівлі-продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін термін DAР (англ. Delivered at Place), або «Постачання в місце призначення» означає, що продавець здійснює поставку, коли товар надано у розпорядження покупця на прибулому транспортному засобі, готовий до розвантаження та в узгодженому місці призначення. Продавець в даному випадку несе всі ризики, пов'язані з доставкою товару у вказане місце. DAP вимагає від продавця виконання митних формальностей, пов'язаних з вивезенням товару, якщо такі передбачаються. Водночас продавець не зобов'язаний виконувати митні формальності для ввезення товару (зокрема сплачувати імпортні митні платежі).

Відповідно до п.п. А.3, В.3 і А.5 продавець зобов'язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару до узгодженого місця призначення. У продавця нема обов'язку перед покупцем щодо укладання договору страхування. Проте продавець зобов'язаний надати покупцю, за його вимогою, на його ризик та за його рахунок (за наявності витрат), необхідну останньому інформацію для отримання страхування. Аналогічно покупець не зобов'язаний укладати договір страхування товару.

На продавця покладені всі ризики втрати або пошкодження товару до момента його поставки у відповідності з пунктом А4, за винятком ризиків втрати або пошкодження за обставин, зазначених у пункті Б5.

Відповідно до встановленого в ст. А.6 і В.6 розподілу витрат, продавець зобов'язаний оплатити: a) додатково до витрат, передбачених пунктом A3 а), всі витрати, які відносяться до товару, до моменту його поставки у відповідності з пунктом А4, окрім витрат, які сплачуються покупцем, як то передбачено в пункті Б6; b) будь-які витрати на розвантаження товару в місці призначення, які за договором перевезення покладені на продавця; с) якщо необхідно, витрати, пов'язані з виконанням митних формальностей, митних платежів при вивезенні, сплатою всіх мит, податків та інших зборів, які стягуються при вивезенні товару, а також витрати з транспортування через будь-яку країну до поставки, як то передбачено в пункті А4.

В свою чергу, покупець зобов'язаний сплатити: а) всі витрати, що відносяться до товару з моменту його поставки, як передбачено в пункті А4; b) всі витрати на розвантаження, необхідні для прийняття товару з прибулого транспортного засобу в названому місці призначення, якщо за договором перевезення такі витрати не покладаються на продавця; c) будь-які додаткові витрати, понесені продавцем у зв'язку з невиконанням покупцем обов'язків у відповідності з пунктом Б2 чи ненаданням повідомлення у відповідності з пунктом Б7, за умови, що товар був певним чином індивідуалізовано як товар, який є предметом договору; d) якщо необхідно, витрати з виконання митних формальностей, а також по сплаті податків, мит і інших зборів, які сплачуються при ввезенні товару.

Крім того продавець зобов'язаний за свій рахунок забезпечувати пакування товару, за винятком випадків, коли у даній галузі торгівлі зазвичай прийнято відвантажувати вказаний у договорі товар без упаковки (ст. А. 9)

Зі змісту наведених положень Інкотермс (в редакції 2010 року), пояснень позивача та наявних у матеріалах справи документів вбачається, що контрактна вартість оцінюваної партії імпортного товару на умовах DAР має включати в себе всі витрати, які б міг понести продавець (компанія «Metro Group Buying HK Limited») у зв'язку з поставкою такого товару до визначеного у договорі та інвойсі місця призначення, в тому числі витрати на транспортування до місця призначення (тобто, включно до міста Київ), витрати на пакування та маркування товару, витрати на страхування ризиків перевезення товару до пункту призначення.

З тексту зовнішньоекономічного договору не вбачається покладення на покупця обов'язку по відшкодуванню постачальнику, понесених ним витрат на транспортування товару до пункту призначення, пакування та маркування товару, та не визначений обов'язок укласти договір страхування вантажу (товару).

Як пояснив представник позивача, жодних інших витрат, окрім контрактної ціни товару відповідно до інвойсу № 16-010.211/01 від 05.02.2016, ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» додатково до складу заявленої митної вартості придбаного товару включено не було, що пояснює відсутність у позивача документів про витрати, пов'язані з поставкою товару до пункту призначення, пакування та маркування товару, страхування вантажу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про надання позивачем достатніх документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості згідно затвердженого ч. 2 ст. 53 МК України переліку, та на підставі яких проводився розрахунок митної вартості.

Посилання відповідача на випадки декларування позивачем митної вартості аналогічного товару того ж самого виробника у більшому розмірі суд відхиляє, оскільки в даних випадках визначення такої митної вартості товарів здійснювалося декларантом саме внаслідок коригування розмірів заявленої митної вартості митним органом в примусовому порядку. При цьому, обставина не оскарження ТОВ «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» в судовому порядку попередніх рішень Київської міської митниці про коригування митної вартості товарів (№ 100270004/2015/000234/2 від 15.12.2015 та № 100270002/2014/000433/2 від 09.10.2014) не спростовує вищенаведених висновків суду про дотримання позивачем норм МК України при декларуванні у ВМД № 100270004/2016/303249 від 17.03.2016 імпортних товарів (кокосове молоко консервоване) за заявленою митною вартістю у розмірі 4633,20 доларів США.

Згідно правової позиції Верховного суду України вказаної в постановах від 29.05.2012 по справі №21-91а12, від 11.09.2012 по справі № 21-262а12, яка сформована у зв'язку з неоднаковим застосуванням норм матеріального права і є обов'язковою для державних органів та судів України, суд дійшов висновку, що за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості.

Суд встановив, що в матеріалах справи відсутні підтверджуючі документи, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору. В той же час, судом вказаних обставин (в тому числі обставин, які б впливали на рівень задекларованої вартості товарів), не встановлено.

Виходячи з того, що твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується (вартості операції), є необґрунтованим та безпідставним, а документи, подані позивачем до митного органу, відповідають вимогам чинного законодавства, необхідним для надання їм юридичної сили та доказовості, а, отже, і підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів, суд приходить до висновку, що визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, у зв'язку з чим суд вважає протиправними оскаржувані рішення, які, як наслідок, підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 11, 69-71, 94, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та касувати рішення про коригування митної вартості товарів від 18.03.2016 за №100270004/2016/000014/2.

3. Стягнути судові витрати у розмірі 2 756 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» () шляхом їх безспірного списання з рахунків Київської міської митниці ДФС () за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя К.М. Кобилянський