Справа № 2-а-742/11
Суддя: Таварткіладзе О. М.
Дата ухвалення: 2011-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________Справа№ 2-а-742/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2011 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Таварткіладзе О.М.

при секретарі - Лазнікові І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС 1-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2, третя особа на боці відповідача без самостійних вимог УДАІ ГУМВС України в Одеській області

«Про визнання недійним протоколу про адміністративне правопорушення, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення», -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду до Інспектора ДПС 1-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з адміністративною позовною заявою про визнання недійним протоколу про адміністративне правопорушення, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Судом у якості третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог залучено УДАІ ГУМВС України в Одеській області. Позивач мотивує свій адміністративний позов тим, що 03.02.2011 року Інспектором дорожньо-патрульної служби 1-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 на ОСОБА_1 складено адміністративний протокол ВН1 № 250714 про те, що він 03.02.2011 року о 13-40 г., керуючи автомобілем «Ниссан Максима»р./н. ВН 54-89 АТ, рухаючись в м. Одесі по вул. Успенська і здійснюючи поворот праворуч на перехресті з вул. Рішельєвською не надав перевагу в русі пішоходу, який перетинав проїзну частину, у напрямку, куди повертав ОСОБА_1, за що передбачено адміністративну відповідальність по ст. 122 ч. 2 КУпАП, після чого Інспектор виніс постанову ВН № 550070 від 03.02.2011 року, відповідно до якої на позивача накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн. Однак факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення не підтверджується, оскільки працівник ДАІ не досліджував об*єктивно всі докази, які б свідчили про те, що позивач дійсно скоїв порушення. При розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення ІДПС ОСОБА_2 також не взяв до уваги пояснення позивача, про те, що він не порушував ПДР, що свідчить про відсутність у Інспектора можливості правильно оцінити обставини порушення, нібито скоєного позивачем, що призвело до складення немотивованої постанови. Позивач вважає, що його права порушено і просить задовольнити позов у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, повідомлявся, надав письмові пояснення про не згоду з адміністративним позовом, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову і розглядати справу за його відсутності.

Представник відповідача УДАІ ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не з*явився, повідомлявся, про причини не явки суду не повідомив, надав письмові заперчення про не згоду з адміністративним позовом, просив відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи це тим, що ІДПС ОСОБА_2, який складав адміністративний протокол і виносив постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, діяв у відповідності до законодавства. До того ж правопорушення, скоєне ОСОБА_3. підтверджено належним чином складеним адміністративним протоколом і зафіксоване відеозаписом.

Суд, вислухавши сторони, оглянувши відеозапис правопорушення, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора ДПС 1-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2, третя особа на боці відповідача без самостійних вимог УДАІ ГУМВС України в Одеській області про визнання недійсним протоколу про адміністративне правопорушення і скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення слід відмовити, при цьому суд виходить із наступного:

Згідно адміністративного протоколу ВН1 № 250714 від 03.02.2011 року, складеного Інспектором дорожньо-патрульної служби 1-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 на ОСОБА_1., останній 03.02.2011 року о 13-40 г., керуючи автомобілем «Ниссан Максима»р./н. ВН 54-89 АТ, рухаючись в м. Одесі по вул. Успенська і здійснюючи поворот праворуч на перехресті з вул. Рішельєвською не надав перевагу в русі пішоходу, який перетинав проїзну частину, у напрямку, куди повертав ОСОБА_1, за що передбачено адміністративну відповідальність по ст. 122 ч. 2 КУпАП.

Згідно постанови ВН № 500070 від 03.02.2011 року, винесеної Інспектором дорожньо-патрульної служби 1-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф у розмірі 425 грн.

Згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису, здійсненого 03.02.2011 року на відеокамеру щодо фіксації правопорушення, скоєного ОСОБА_1 на перехресті вулиць Успенська і Рішельєвська в м. Одесі, вбачається, що дійсно останній здійснив поворот праворуч, на надавши перевагу у русі пішоходу, який перетинав проїзну частину по вулиці, куди він повертав.

Згідно ст. 289 КУПАП України постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її постановлення. У разі пропущення строку з поважних причин даний строк може бути поновлений.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його скоєнні і інші обставини, що мають значення для правильного розгляду справи. Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, речовими доказами, показаннями технічних приладів і технічних засобів, що мають функції кіно-фото і відеозапису.

Згідно ст. 254 КУпАП про скоєння адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на це посадовою особою… Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 255 ч. 2 КУпАП по справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до ведення органів, вказаних у ст. 222-234 даного Кодексу, протоколи мають право складати посадові особи цих органів.

Згідно ст. 222 КУпАП від імені органів внутрішніх справ розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 ч. 1 КУпАП вправі працівники Державної автомобільної інспекції МВС України, що мають спеціальні звання.

Згідно ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення вказуються: дата і місце його складення, посада, П.І.Б. особи, що склала протокол, відомості про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, місце, час і зміст адміністративного правопорушення, нормативний акт, що передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища і адреси свідків, якщо вони маються, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, що необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, що притягується до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих, протокол може бути підписаний також і цими особами. При складенні протоколу особі, що притягується до адміністративної відповідальності роз*яснюються права і обов*язки передбачені ст. 268 КУпАП., про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов*язана з*ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа у його скоєнні ….

У ст. 258 КУпАП наведені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається з переліченням статей Кодексу, куди не входить ст. 122 ч.1 КУпАП і з застереженням якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається. Також зазначено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд доходить до переконання, що складення адміністративного протоколу є одним з джерел доказування у відповідності до ст. 251 КУпАП і тому не може бути визнаний недійсним або скасованим, а може лише враховуватися і оцінюватися, як належний або неналежний доказ при визначенні вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно наказу МВС України № 111 від 27.03.2009 року «Про затвердження Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 червня 2009 року застереження учасників дорожнього руху являє собою вплив на їх поведінку самим перебуванням працівника ДПС на найбільш напруженій ділянці маршруту, на місці пригоди або стихійного лиха, а також за допомогою роз'яснення водіям Правил дорожнього руху при зупиненні транспортних засобів.

Втручання при правопорушеннях полягає в обов'язковому реагуванні на дії громадян з метою запобігання правопорушенням та їх припинення, застосуванні до порушників установлених заходів впливу.

Під час контролю за дорожнім рухом працівник ДПС активно реагує на порушення Правил дорожнього руху і в першу чергу на ті, що призводять до скоєння ДТП водіями та пішоходами.

До них належать: управління транспортним засобом у стані алкогольного або наркотичного, токсикологічного отруєння та під впливом медичних препаратів; перевищення встановленої швидкості руху; порушення правил проїзду залізничних переїздів і пішохідних переходів, обгону, маневрування, рядності руху, проїзду перехресть, перевезення людей, проїзд на заборонний сигнал світлофора; перехід дороги в невстановленому місці, на заборонний сигнал світлофора або безпосередньо перед транспортним засобом, що наближається; ходіння проїжджою частиною вулиць доріг за наявності тротуарів, узбіч.

При порушенні учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху працівник ДПС складає протокол, а також здійснює перевірку водія (у разі потреби та наявності достатніх підстав - також пасажирів) і транспортного засобу за наявними інформаційними базами даних.

Суд доходить до переконання, що складення адміністративного протоколу є одним з джерел доказування у відповідності до ст. 251 КУпАП і тому не може бути визнаний недійсним або скасованим, а може лише враховуватися і оцінюватися, як належний або неналежний доказ при визначенні вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд доходить до переконання, що відсутні правові підстави визнання протиправним або недійсним чи не чинним протоколу про адміністративне правопорушення, який є процесуальним документом, що відноситься до джерел доказування і є процесуальним відображенням або процесуальною фіксацією адміністративного правопорушення.

Суд вважає такими, що не знайшли підтвердження доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо:

складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 425 грн. з порушенням ст. ст. 247 і 251 КУпАП, оскільки доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюють наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його скоєнні і інші обставини, що мають значення для правильного розгляду справи. Ці обставини встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів, речовими доказами, протоколом про вилучення речей (документів)

Таким чином, Інспектор Паламарчук О.Ф. склав протокол відносно ОСОБА_1 внаслідок порушення останнім п. 16.2. ПДР України, що встановлено на підставі особистих безпосередніх спостережень за дорожнім рухом Інспектора - особи, уповноваженої на складення протоколу про адміністративне правопорушення, що по даним категоріям справ у сфері безпеки дорожнього руху є специфічним видом доказів та за допомогою відеофіксаціїї правопорушення.

З адміністративного протоколу також вбачається, що права особи, що притягується до адміністративної відповідальності позивачу були роз*яснені, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що при складенні адміністративного протоколу ІДПС ОСОБА_2 було правильно встановлено сутність правопорушення, допущеного ОСОБА_1. правильно кваліфіковані його дії та правильно вжито вид адміністративного стягнення і його розмір.

Згідно ст. 288 КУпАП України постанову посадової особи про адміністративне правопорушення і накладення адміністративного стягнення може бути оскаржене у районний, міській, районний у містах, міськрайонний суд в порядку КАС України з особливостями, встановленими даним Кодексом.

Згідно ст. 293 КУпАП України орган або посадова особа, що розглядає скаргу або протест на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і аргументованість винесеної постанови і приймає одно з таких рішень:

- залишає постанову без змін, а скаргу чи протест без задоволення;

- скасовує постанову і спрямовує справу на новий розгляд

- скасовує постанову і закриває справу;

- змінює міру стягнення у межах, передбачених нормативним актом про адміністративну відповідальність з тим, щоб однак стягнення не було посилене.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, ст. ст. 122, 221, 247, 288, 289, 293, 294 КУпАП, ст. ст. 6, 7, 11, 69, 70, 86, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Інспектора ДПС 1-го взводу ВДАІ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, третя особа на боці відповідача без самостійних вимог УДАІ ГУМВС України в Одеській області про визнання недійним протоколу про адміністративне правопорушення, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб*єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Таварткіладзе О. М.