Справа № 812/1044/16
Суддя: Чебанов Олександр Олегович
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - Чебанов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року справа № 812/1044/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді: Чебанова О.О., суддів: Сіваченка І.В., Шишова О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі № 812/1044/16 за позовом Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.08.2016 № , -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» (далі - позивач) звернулося до Луганського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.08.2016 № про застосування штрафу в сумі 19070,86 грн. за затримку надходжень від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року, позивач подав апеляційну скаргу. Вважає постанову необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Державне підприємство «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, що засноване на державній власності згідно з наказом Міністерства енергетики України від 19.05.1998 року № 7, та належить до сфери управління Фонду державного майна України (а.с. 11-19), зареєстроване виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 24.06.1998, ідентифікаційний код юридичної особи 00131050 (а.с. 10).

Позивач взятий на податковий облік в Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Луганську, з 02.04.2007 (а.с. 10)

Встановлено, що ДПІ в м. Сєвєродонецьку проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по екологічному податку, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» за 2016 рік.

За результатами вказаної перевірки ДПІ в м. Сєвєродонецьку складено акт від 15.07.2016 за № 1063/12-14-12-03/00131050 (а.с. 6-7).

Перевіркою встановлено порушення позивачем граничних термінів сплати самостійно визначених грошових зобов'язань, зокрема по екологічному податку в сумі 95354,29 грн. (надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення) за I кв. 2016 року протягом строків, визначених п. 57.1 ст. 57, п. 250.2 ст. 250 Податкового кодексу України.

На підставі вище наведеного акту перевірки ДПІ в м. Сєвєродонецьку прийнято податкове повідомлення-рішення Форми «Ш» № від 04.08.2016 за затримку на 40 днів сплати грошового зобов'язання за платежем надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднень в сумі 95354,29 грн. у зв'язку з чим, нараховано штраф 20 % у розмірі 19070,86 грн. (а.с 8, 9).

Відповідно до вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно п.п. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 ПК України платники податків зобов'язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до вимог п. 250.2. ст. 250 ПК України платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об'єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об'єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об'єктів (п.п. 250.2.1 ПК України).

Позивачем не заперечувався факт несвоєчасної сплати грошового зобов'язання по екологічному податку. Водночас, останній вказує, що у відповідача були відсутні правові підстави для накладення на ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання з екологічного податку у спірний період, оскільки у вказаний період діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, встановлений Господарський судом Луганської області ухвалою про порушення провадження у справі про банкрутство від 03.01.2013 у справі № 913/40/13-г.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією ухвали Господарського суду Луганської області 03.01.2013 у справі № 913/40/13-г, порушено провадження у справі про банкрутство державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с. 26).

Відповідно до абз. 24 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», редакція яка діяла на час порушення провадження у справі про банкрутство позивача, мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно із ч.4 ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в тій же редакції, мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Наведені норми регулюють правовідносини, які виникли між боржником і кредиторами у зв'язку з неспроможністю боржника виконати, після настання встановленого строку, існуючі зобов'язання і спрямовані на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідації з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів.

Системний аналіз вказаних норм свідчить, що з порушенням провадження у справі про банкрутство не пов'язується завершення підприємницької діяльності боржника, він має право укладати договори та вчиняти інші правочини, у зв'язку з чим у нього виникають права та обов'язки, виконання яких забезпечується на загальних засадах, а отже дія мораторію поширюється лише на задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних кредиторів, то за цими зобов'язаннями, згідно із загальними правилами, нараховуються неустойка (штраф, пеня), застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), в т. ч. і штрафних санкцій, нарахованих на підставі положень Податкового кодексу України.

Даний висновок також кореспондує зі змістом частиною першої статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», згідно з якою нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості за зобов'язаннями, строк виконання яких настав після порушення справи про банкрутство та введення мораторію, припиняється лише з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, доводи позивача, щодо не можливості застосування до підприємства штрафних санкцій і нарахування пені після порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію, є необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у рішеннях від 26.02.2013 у справі №21-34а12, від 09.07.2013 у справі №21-178а12, які, відповідно до ст. 244-2 КАС України, є обов'язковими для виконання усіма судами України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем доведено порушення ДП «Сєвєродонецька ТЕЦ» податкового законодавства України, як то зазначено в Акті перевірки від 15.07.2016 за № 1063/12-14-12-03/00131050.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення та постанови суду першої інстанції без змін відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі № 812/1044/16 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі № 812/1044/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя О.О. Чебанов

Судді І.В. Сіваченко

О.О. Шишов