Справа № 823/912/16
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року справа № 823/912/16

м. Черкаси

11 год. 30 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

секретаря - Тараненка М.О.,

за участю:

представника Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області - Кондакова Є.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ФОП ОСОБА_2, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області № від 21.04.2016 та № від 29.04.2016.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.04.2016 посадовими особами Звенигородської ОДПІ була проведена фактична перевірка з питань додержання суб'єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, про що складено акт № 29/23-12-17-009/НОМЕР_3. Висновками акту перевірки встановлено факт зберігання ФОП ОСОБА_2 тютюнових виробів (сигарет), прозорої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі місткістю 0,5 літра в кількості 31 шт. та рідини темного кольору в пластиковій тарі місткістю 5 літрів в кількості 3 шт. без марок акцизного податку встановленого зразка та супровідних документів, що є порушенням п.226.6 та 226.9 ст.226 ПК України та абз.14 ч.1 ст.11 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року, в наслідок чого відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Зазначені рішення позивач вважає протиправними, оскільки посадовими особами відповідача були допущені суттєві порушення процедури проведення перевірки, зокрема, не надано належним чином оформленої копії наказу на проведення перевірки та направлень на її проведення. Крім цього наголосив ФОП ОСОБА_2, акт перевірки не містить доказів, що саме йому належить прозора рідина та рідина темного кольору, що містились в пластикових пляшках, які були виявлені під час перевірки, більш того, акт перевірки не містить фактичних даних, окрім суб'єктивної думки перевіряючого, що вищевказані рідини містять в собі спирт етиловий, коньячний чи плодовий та є алкогольними напоями. Тобто, на думку позивача, акт перевірки від 07.04.2016 № 29/23-12-17-009/НОМЕР_3 не містить жодних доказів порушення ним вимог Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995, а тому оскаржувані повідомлення-рішення є такими, що прийняті безпідставно та підлягають скасуванню.

ФОП ОСОБА_2 до зали судового засідання не прибув, натомість надіслав заяву в якій вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а розгляд справи провести за його відсутності, на підставі наявних матеріалів.

Представник Звенигородської ОДПІ до зали судового засідання прибув, проти задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_2 заперечив в повному обсязі, з підстав викладених в запереченні, як таких, що є безпідставними та необґрунтованими.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 зареєстрований, як фізична особа-підприємець 21.09.2010, за ідентифікаційним номером - НОМЕР_3 та перебуває на обліку в Звенигородській ОДПІ, як платник податків та зборів до бюджету.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі наказу від 05.04.2016 № 130 та направлень від 05.04.2016 № 101 та від 06.04.2016 № №№ 98, 99, 100 посадовими особами Звенигородської ОДПІ 07.04.2016 була проведена фактична перевірка з питань додержання суб'єктом господарювання - ФОП ОСОБА_2 вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, про що складено акт № 29/23-12-17-009/НОМЕР_3.

Висновками акту перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_2 п.226.6 та 226.9 ст.226 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) та абз.14 ч.1 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР (надалі - Закон № 481/95-ВР), а саме: зберігання тютюнових виробів (сигарет), прозорої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі місткістю 0,5 літра в кількості 31 шт. та рідини темного кольору в пластиковій тарі місткістю 5 літрів в кількості 3 шт. без марок акцизного податку встановленого зразка та супровідних документів.

На підставі встановлених вище порушень, Звенигородською ОДПІ на підставі ч.2 ст.17 Закону № 481/95 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- 21.04.2016 № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 34 000,00грн;

- 29.04.2016 № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 85 000,00грн.

Вказані повідомлення-рішення були оскаржені позивачем до ГУ ДФС у Черкаській області, яке своїм рішенням від 21.06.2016 № 12448/23-00-10-0210 скаргу ФОП ОСОБА_2 залишило буз задоволення, а ППР від 21.04.2016 та від 29.04.2016 - без змін, що і стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

На час виникнення спірних правовідносин останні були врегульовані Податковим Кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI та Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-ВР.

Види перевірок, які мають проводити контролюючі органи визначені ст.75 ПК України.

У відповідності до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За приписами п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, зокрема в разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України).

Пунктом 80.4 ст.80 ПК України передбачено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органі до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст.81 цього Кодексу (п.80.5 ст.80 ПК України).

У відповідності п.81.1 ст.81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: - направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; - копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу; - службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка (п.86.1 ст.86 ПК України).

В позовній заяві ФОП ОСОБА_2 наголосив, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки посадовими особами відповідача були допущені суттєві порушення процедури проведення фактичної перевірки, зокрема, не надано належним чином оформленої копії наказу на проведення перевірки та направлень на її проведення. Вказані твердження позивача суд сприймає критично та зазначає, що актом «Про неможливість ознайомлення з направленням на перевірку» від 06.04.2016 № 24/23-12-17-009 (копія якого міститься в матеріалах справи) зазначено, що копія наказу Золотоніської ОДПІ від 05.04.2016 № 130 «Про проведення фактичної перевірки» була вручена уповноваженій особі. Додатково вказано, що уповноважена особа ФОП ОСОБА_2 відмовилася ознайомитись з направленнями на перевірку від 05.04.2016 № 101 та від 06.04.2016 № №№ 98, 99, 100, про що і було складено відповідний акт.

Суд додатково зазначає, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 24 грудня 2010 року, саме на етапі допуску до перевірки підконтрольний суб'єкт може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення фінансового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні перевірки державних закупівель.

Законом України від 19.12.1995 №481/95-ВР визначені основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Пунктом 1 ст.16 Закону 481/95-ВР встановлено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Указом Президента України від 03.03.2004 №266/2004 «Про посилення державного контролю за виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, забезпечення захисту життя і здоров'я громадян» на Державну податкову адміністрацію України покладено обов'язок щодо активізації роботи із запобігання і боротьби з незаконним виробництвом і обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, організації здійснення систематичного контролю у цій сфері.

У відповідності до ч.4 ст.11 Закону 481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

У разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару (п.226.1 ст.226 ПК України).

Пунктом 226.6 ст.226 ПК України визначено, що маркуванню підлягають усі алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об'ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об'ємних одиниць не здійснюється.

За приписами п.226.9 ст.226 ПК України, вважаються такими, що немарковані: - алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; - алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; - алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку, як то передбачено п.228.9 ст.228 ПК України, несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону.

Суд також зазначає, що у відповідності до абз.14 ч.1 ст.11 Закону 481/95-ВР, розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5 % об'ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.

Матеріалами справи встановлено, що під час перевірки магазину «Центральний», що розташований за адресою: Черкаська обл., Катеринопільський р-н., с. Ярошівка, вул. Леніна (Миру) 9а та в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_2 перевіряючими особами встановлено факт зберігання позивачем тютюнових виробів (сигарет) відповідно до акту зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, прозорої рідини з характерним запахом спирту в пластиковій тарі місткістю 0,5 літра в кількості 31 шт. та рідини темного кольору в пластиковій тарі місткістю 5 літрів в кількості 3 шт. без марок акцизного податку встановленого зразка та супровідних документів.

В акті перевірки позивача від 07.04.2016 № 29/23-12-17-009/НОМЕР_3 зазначено, що найманим працівником позивача, який здійснював продаж товарів в магазині «Центральний» добровільно надано зразки рідини прозорого кольору для дослідження на предмет встановлення її відповідності алкогольним напоям.

Так, протоколом випробувань (копія якого міститься в матеріалах справи), які були проведені вимірювальною виробничою лабораторією ФОП ОСОБА_3 встановлено, що надана для дослідження рідина прозорого кольору має «фактичний показник вмісту спирту - 38,5%», а отже можна зробити висновок, що вона відноситься до алкогольних напоїв лікеро-горілчаної групи.

Відповідно до ч.2 ст.17 №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

- виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень ;

- розливу алкогольних напоїв у тару, не передбачену статтею 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості виробленої (реалізованої) продукції (за оптово-відпускними цінами), але не менше 85000 гривень.

Таким чином, співставивши наявні у справі докази, проаналізувавши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, взявши до уваги, що під час перевірки ФОП ОСОБА_2 було дійсно встановлено, що останнім здійснювалось зберігання тютюнових виробів (сигарет), алкогольних напоїв білого кольору в пластиковій тарі місткістю 0,5 літра в кількості 31 шт. та темного кольору в пластиковій тарі місткістю 5 літрів в кількості 3 шт. без марок акцизного податку встановленого зразка та супровідних документів, взявши до уваги, що позивач не надав жодного доказу на підтвердження своєї правової позиції, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області № від 21.04.2016 та № від 29.04.2016 про застосування до ФОП ОСОБА_2 фінансових санкцій у розмірі 34 000,00грн. та 85 000,00грн. є законними, обґрунтованими та таким, що не підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податковий орган довів, що під час вчинення дій з приводу яких подано позов, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. У разі застосування судом частини 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною 4 статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя С.М. Гарань

Повний текст постанови виготовлений 07.11.2016