Справа № 813/5357/14
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/18833/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий суддя:Вербицька О.В.
Судді: Маринчак Н.Є.
Цвіркун Ю.І.
розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 р.

у справі № 813/5357/14

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»

про скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - відповідач, ДПІ у Залізничному районі м. Львова) про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2014 р. позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 23 липня 2014 року № та №.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 р. постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2014 р. скасовано. Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 р. скасувати, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2014 р. залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, дійшла висновку про наступне.

ДПІ у Залізничному районі м. Львова проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб, за результатами якої складено Акт від 08.07.2014р. №1485/17-20/НОМЕР_1.

В акті перевірки зазначено порушення позивачем: абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 ПК України, в результаті чого занижено суму податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік в розмірі 168476,82 грн.; п.179.1 ст.179, п.49.18.4 п.49.18 ст.49 гл.2 ПК України, яке полягало в тому, що за 2012 рік не подано декларацію про майновий стан і доходи.

На підставі вказаного акта відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення від 23.07.2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 201596,03 грн., із них за основним платежем - 168476,82 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 42119,21 грн., та від 23.07.2014 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що справляється фізичними особами за результатами річного декларування, на 170 грн.

Згідно із пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

У відповідності до пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності;

З матеріалів справи вбачається, що 28.12.2007 року між позивачем та ВАТ «Кредобанк» укладений кредитний договір №1097/ЗЛ на суму 430000 дол. США.

29.11.2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК Приватні інвестиції» укладено договір факторингу, згідно з яким 14.12.2011 року відбулося відступлення права вимоги всіх грошових зобов'язань за кредитним договором та прав за таким договором, що забезпечують виконання зобов'язань.

При цьому, як встановлено судами, позивачем порушено умови договору кредиту щодо несвоєчасної сплати кредитних коштів, у зв'язку з чим виникла заборгованість в загальній сумі 314069,02 дол. США, в тому числі 150444,17 дол. США прострочена заборгованість по основному боргу, 19057,78 дол США прострочені проценти, 150 грн - прострочені комісії, 8395,27 дол. США - пені.

27.12.2012 року Іпотекодавцем -ТОВ «Резонанс» зі згоди Іпотекодержателя -ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було продано третій особі предмет іпотеки, а кошти скеровані на погашення зобов'язання позивача за кредитним договором №1097 ЗЛ від 28.12.2007 року.

25.12.2012 року між ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та позивачем укладено договір №80-1097/зл/12 про порядок виконання грошових вимог та прощення боргу в сумі 992302,49 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем отримано додаткове благо у вигляді анульованого кредитором боргу, проте позивачем не сплачено податок з вищевказаних доходів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що судам попередніх інстанцій, при вирішенні даної справи, слід звернути увагу на те, що анульована сума заборгованості включає в себе тіло кредиту, відсотки та/або пеню, що, відповідно, зумовлює настання для позивача різних правових наслідків.

Згідно з ч. 1 ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам у справі, у зв'язку з чим судові рішення підлягають скасуванню, а справа підлягає направленню на новий розгляд.

Під час нового судового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, повно та об'єктивно дослідити обставини справи, дати їм належну юридичну оцінку, в залежності від встановленого, правильно застосувати до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 214-215, 220, 222, 229, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

2.Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.06.2016 р. та постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09.10.2014 р. скасувати.

3.Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

4.Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька

Судді Н.Є. Маринчак

Ю.І. Цвіркун