Справа № 822/1832/16
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1832/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участі: представника позивача представника відповідачаОСОБА_3 ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 м. Хмельницький до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування наказів і зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить визнати наказ начальника ГУ НП в Хмельницькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_6 від 11.07.2016 року № 722, висновок № 1472016 службового розслідування, та наказ начальника ГУ НП в Хмельницькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_6 від 13.07.2016 року № 165 протиправними та скасувати; зобовязати начальника ГУ НП в Хмельницькій області генерала поліції третього рангу ОСОБА_6 поновити ОСОБА_5 на службі в Національній поліції на посаді старшого оперуповноваженого відділу К П Хмельницького ВР ГУ НП в Хмельницькій області; зобовязати начальника ГУ НП в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_5 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Свій позов позивач мотивує тим, що 07.11.2015 року він прийнятий на службу в Національну поліцію на посаду старшого оперуповноваженого відділу К П Хмельницького ВР ГУ НП в Хмельницькій області.

Наказом начальника ГУ НП в Хмельницькій області № 722 від 11.07.2016 року за вчинення з корисливих мотивів дій які підривають авторитет поліції і призвели до відкриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України, за неналежне виконання службової дисципліни яке полягає грубому порушенні вимог Конституції України, Закону України «Про національну поліцію», Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Закону України «Про запобігання корупції», наказу МВС України від 22.02.2012 року № 155 «Про затвердження правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України» на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Наказ про звільнення позивача прийнятий на підставі висновку службового розслідування № 1472016 за фактом відкриття кримінального провадження № 0000079, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 269-2 КК України відносно позивача.

З наказом та матеріалами службового розслідування позивач ознайомився 13.07.2016 року.

Позивач вважає висновок службового розслідування та наказ про звільнення протиправними, оскільки вони базуються тільки на факті відкриття кримінального провадження щодо нього за відсутності доведеної вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідач при прийняті наказу про звільнення позивача допустив грубе порушення закріпленої в Конституції України презумпції невинуватості.

За таких обставин позивач вважає, що відсутні підстави для його звільнення та просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, надавши пояснення за змістом обставин які викладені у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши суду, що позивач звільнений відповідно до вимог чинного законодавства на підставі матеріалів службового розслідування та наказу начальника ГУ НП в Хмельницькій області № 722 від 11.07.2016 року, в звязку із вчиненням ним із корисливих мотивів дій, які підривають авторитет поліції і призвели до відкриття кримінального провадження, а також за неналежне виконання службової дисципліни.

Реалізуючи наказ № 722 від 11.07.2016 року, начальником ГУ НП в Хмельницькій області видано наказ № 165 о/с від 13.07.2016 року «По особовому складу», яким позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (у звязку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

За таких обставин у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач-Бех ОСОБА_7 проходив службу в Національній поліції України на посаді старшого оперуповноваженого відділу К П Хмельницького ВР ГУ НП в Хмельницькій області з 07 листопада 2015 року по 13 липня 2016 року, що підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року.

Відповідно до 1 статті 3 вказаного Закону у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 1, 3, 4 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Згідно частини 1 статті 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 9 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» № 901-VIII від 23.12.2015 року, (який набрав чинності з 28.12.2015 року), встановлено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» № 3460-IV від 22.02.2006 року.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до частини 1 статті 1, частин 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна-дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Дисциплінарний проступок-невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідач 15.06.2016 року отримав письмове повідомлення Управління внутрішньої безпеки в Хмельницькій області із змісту якого вбачається те, що в рамках кримінального провадження № 0000079, розпочатого 27.05.2016 року за ознаками злочину передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України, 14.06.2016 року близько 16:00 години були затримані два працівника поліції, в тому числі і майор поліції ОСОБА_5, які вимагали та отримали грошові кошти в сумі 300 доларів США у місцевої жительки за вплив на прийняття рішення про перекваліфікацію кримінального правопорушення скоєного її співмешканцем на більш мяке.

Під час проведення невідкладних слідчих дій слідчими прокуратури Хмельницької області грошові кошти вилучені із автомобіля «Шкода» державний номер НОМЕР_1 який знаходиться в користуванні ОСОБА_5

На підставі викладеного у повідомленні, Управлінням внутрішньої безпеки в Хмельницькій області запропоновано управлінню Національної поліції в Хмельницькій області за вказаним фактом призначити та провести службове розслідування.

Згідно частин 1, 2, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Використовуючи свої повноваження, встановлені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, МВС України своїм наказом № 230 від 12.03.2013 року затвердило Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України.

Інструкція № 230 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013 року за N 541/23073.

Відповідно до пункту 1, підпунктів 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 пункту 2.2, пунктів 2.5, 2.6 Інструкції № 230 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі:

-невиконання або неналежного виконання особами РНС під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на ОВС завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю;

-реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєне особою РНС кримінальне правопорушення;

-повідомлення особі РНС про підозру в учиненні нею кримінального правопорушення.

Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб РНС, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку.

Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

В звязку із надходженням на адресу відповідача письмового повідомлення від Управління внутрішньої безпеки в Хмельницькій області про наявність кримінального провадження № 0000079, розпочатого 27.05.2016 року за ознаками злочину передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України, в рамках якого 14.06.2016 року близько 16:00 години були затримані два працівника поліції, в тому числі і майор поліції ОСОБА_5, які вимагали та отримали грошові кошти в сумі 300 доларів США у місцевої жительки за вплив на прийняття рішення про перекваліфікацію кримінального правопорушення скоєного її співмешканцем на більш мяке, т. в. о. начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області прийняв наказ № 599 від 15.06.2016 року «Про призначення службового розслідування за фактом відкриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України, вчиненого працівниками поліції Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області».

Працівниками УКЗ ГУ НП в Хмельницькій області проведено службове розслідування за результатами якого складено висновок службового розслідування № 147/2016 за фактом відкриття кримінального провадження № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України відносно старших оперуповноважених ВКП Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_8, та майора поліції ОСОБА_5

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 Інструкції № 230 початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення, завершення службового розслідування визначається датою затвердження начальником, який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування.

Висновок за результатами службового розслідування затверджений начальником ГУ НП в Хмельницькій області 11.07.2016 року.

Висновком службового розслідування встановлено, що при проведені службового розслідування знайшов підтвердження факт відкриття кримінального провадження та вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення старшому оперуповноваженому ВКП Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області майору поліції ОСОБА_8, та старшому оперуповноваженому ВКП Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області майору поліції ОСОБА_5

У висновку службового розслідування посадова особа ВМІ УКЗ ГУ НП в Хмельницькій області вважає, що за вчинення з корисливих мотивів дій які підривають авторитет поліції і призвели до відкриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України та неналежне виконання службової дисципліни, яке полягає у грубому порушенні вимог Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Закону України «Про запобігання корупції», наказу МВС України 22.02.2012 року № 155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України», на старшого оперуповноваженого відділу К П Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_5, необхідно накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Висновок службового розслідування базується на тому, що працівниками УВБ в Хмельницькій області в рамках кримінального провадження № 0000079, розпочатого 27.05.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України, спільно із співробітниками УСБ України в Хмельницькій області проведено негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтею 271 КПК України у вигляді слідчого експерименту з метою документування отримання неправомірної вигоди працівниками поліції Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області.

В ході проведення оперативних заходів 14.06.2016 року близько 18:00 години були затримані два працівника поліції, в тому числі і майор поліції ОСОБА_5, які вимагали та отримали грошові кошти в сумі 300 доларів США у місцевої жительки за вплив на прийняття рішення про перекваліфікацію кримінального правопорушення скоєного її співмешканцем на більш мяке, отримані грошові кошти вилучені із автомобіля «Шкода» державний номер НОМЕР_1 який знаходиться в користуванні ОСОБА_5

ОСОБА_5, 15.06.2016 року слідчим відділом прокуратури Хмельницької області на підставі статті 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 369-2 КК України.

Відповідно до частин 5, 6, 8, 9, 10, 15 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Згідно пункту 5.4 Інструкції № 230 якщо вину особи РНС повністю доведено, начальник приймає рішення про її притягнення до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ. Оголошувати дисциплінарне стягнення особі начальницького складу в присутності його підлеглих заборонено.

Зміст наказу доводиться до відома особи РНС, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

При проведені службового розслідування позивач відмовився від надання письмового пояснення на підставі статті 63 Конституції України.

Начальник Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області 11.07.2016 року прийняв наказ № 722 «Про допущення надзвичайної події та притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області» яким наказано за вчинення з корисливих мотивів дій які підривають авторитет поліції і призвели до відкриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України та неналежне виконання службової дисципліни, яке полягає у грубому порушенні вимог Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», Закону України «Про запобігання корупції», наказу МВС України 22.02.2012 року № 155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України», на старшого оперуповноваженого відділу К П Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_5 накласти дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

На підставі наказу № 722 від 11.07.2016 року «Про допущення надзвичайної події та притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області», начальник ГУ НП в Хмельницькій області прийняв наказ № 165 о/с від 13.07.2016 року «По особовому складу» яким відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» наказав звільнити зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) майора поліції ОСОБА_5, старшого оперуповноваженого Хмельницького відділу поліції ГУ НП з 13 липня 2016 року.

Із змісту позовної заяви та пояснень позивача судом встановлено, що із вказаним наказом позивач ознайомився 13.07.2016 року.

Суд при вирішенні спору приходить до висновку, що відповідач при прийняті наказу № 722 від 11.07.2016 року «Про допущення надзвичайної події та притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області» та наказу № 165 о/с від 13.07.2016 року «По особовому складу» повністю врахував тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяну шкоду, попередню поведінку позивача та визнання ним своєї вини, його ставлення до виконання службових обов'язків, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 18 цього ж Закону поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу:

-дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників;

-захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави;

-поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу;

-дотримуватися норм професійної та службової етики;

-у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб;

-стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов'язані зі службою;

-постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень;

-сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку;

-виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

-з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють;

-берегти та підтримувати в належному стані передані їй в користування вогнепальну зброю, спеціальні засоби, майно і техніку.

У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України «Про запобігання корупції» загальні вимоги до поведінки осіб, зазначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, якими вони зобов'язані керуватися під час виконання своїх службових чи представницьких повноважень, підстави та порядок притягнення до відповідальності за порушення цих вимог встановлюються цим Законом, який є правовою основою для кодексів чи стандартів професійної етики.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, під час виконання своїх службових повноважень зобов'язані неухильно додержуватися вимог закону та загальновизнаних етичних норм поведінки.

Згідно підпункту з) пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктами на яких поширюються дія цього Закону є поліцейські.

Наказом МВС України № 326 від 28.04.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 778/28908 затверджено Правила етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС.

Згідно частини 2 розділу 1 Правил № 326 встановлено, що ці Правила як зібрання основних професійно-етичних норм визначають для працівників МВС принципи етики, якими є:

-служіння державі і суспільству;

-гідна поведінка;

-доброчесність;

-лояльність;

-політична нейтральність;

-прозорість і підзвітність;

-сумлінність.

Згідно частин 2, 3 розділу 2 Правил № 326 встановлено, що гідна поведінка:

-повага до гідності інших осіб;

-ввічливість та дотримання високої культури спілкування;

-доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів у стосунках з громадянами;

-недопущення, у тому числі поза роботою, дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників МВС.

Доброчесність:

-спрямованість дій на захист публічних інтересів, пріоритет загального блага громадян над особистими, приватними або корпоративними інтересами;

-неприпустимість використання державного майна в особистих цілях;

-недопущення конфлікту між публічними й особистими інтересами;

-нерозголошення та невикористання інформації, що стала відома у зв'язку з виконанням працівниками МВС своїх обов'язків, у тому числі після припинення своєї діяльності (крім випадків, установлених законом);

-недопущення надання будь-яких переваг і виявлення прихильності до окремих фізичних та юридичних осіб, політичних партій, громадських і релігійних організацій.

Дослідження змісту наведених норм Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, Закону України «Про запобігання корупції», Правил етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, співставлення висновків за результатами такого дослідження із матеріалами та висновком службового розслідування № 147/2016 за фактом відкриття кримінального провадження № 0000079 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 369-2 КК України відносно старших оперуповноважених ВКП Хмельницького ВП ГУ НП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_8, та майора поліції ОСОБА_5, дає суду підстави вважати, що позивач-Бех С.В., своїми діями, які встановлені та зафіксовані матеріалами службового розслідування дискредитував діяльність поліції, підірвав її авторитет у суспільстві, грубо порушив вимоги вищевказаних Законів та нормативних актів.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні не навели та не надали достатніх доказів на підставі яких можна було би зробити висновок про неправомірність висновку службового розслідування.

Невідповідність частини статті 369-2 КК України вказаної у висновку службового розслідування, частині статті 369-2 КК України вказаної в обвинувальному акті, врученому позивачу, не може слугувати підставою для визнання такого висновку неправомірним та таким, що не відповідає дійсним обставинам надзвичайної події яка стала предметом службового розслідування.

Відповідач при прийняті наказу № 722 від 11.07.2016 року та наказу № 165 о/с від 13.07.2016 року повністю врахував всі обставини події, встановлені при проведені службового розслідування, невизнання вини позивачем у порушенні ним службової дисципліни, етичних норм, та його відмову від будь-яких пояснень, наявність розпочатого 27.05.2016 року кримінального провадження та врученого письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, правомірно прийняв рішення про неможливість подальшого перебування позивача на службі в Національній поліції України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у суду відсутні правові підстави для того щоб визнати протиправними та скасувати висновок службового розслідування № 147/2016 від 11.07.2016 року, наказ начальника ГУ НП в Хмельницькій області № 722 від 11.07.2016 року, наказ начальника ГУ НП в Хмельницькій області № 165 від 13.07.2016 року.

Також відповідно в похідному порядку не підлягають задоволенню позовні вимоги в яких позивач просить зобовязати начальника ГУ НП в Хмельницькій області поновити ОСОБА_5 на службі в Національній поліції на посаді старшого оперуповноваженого відділу К П Хмельницького ВР ГУ НП в Хмельницькій області та зобовязати начальника ГУ НП в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_5 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Суд при вирішенні спору не бере до уваги пояснення позивача і його представника про те, що відповідач при прийняті наказів про його звільнення порушив презумпцію невинуватості позивача, оскільки відсутнє рішення суду яким доведена вина позивача у вчиненні кримінального правопорушення, так як висновком службового розслідування встановлені дії позивача які свідчать про грубе порушення ним службової дисципліни, внаслідок чого настали негативні наслідки.

Суд зауважує відповідачу, що при прийняті наказу № 722 від 11.07.2016 року відповідач посилається на наказ МВС України 22.02.2012 року № 155 «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України» який втратив чинність згідно з наказом МВС України № 326 від 28 квітня 2016 року, враховуючи, що така помилка не може бути підставою для визнання такого наказу протиправним та його скасування.

Аналізуючи викладене, оцінюючи все в сукупності суд приходить до висновку, що позов необґрунтований і повністю недоведений в судовому засіданні дослідженими доказами, тому у його задоволені необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 18, 59, 60, 77 Закону України «Про Національну поліцію», частиною 9 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 7, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ст. ст. 37, 38 Закону України «Про запобігання корупції», Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, Правилами етичної поведінки працівників апарату Міністерства внутрішніх справ України, територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери управління МВС, ст.ст. 9, 11, 72, 86, 159 163, 167, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

В повному обсязі постанова суду буде виготовлена 02.11.2016 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02 листопада 2016 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1