Справа № 806/716/16
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шимонович Р.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"02" листопада 2016 р. Справа № 806/716/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Котік Т.С.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" вересня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до апеляційного суду Житомирської області, Державної судової адміністрації України, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність та стягнення коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2016 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Апелянт в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 з 10 квітня 2013 року працює на посаді головного спеціаліста з кадрової роботи в апеляційному суді Житомирської області і має 9 ранг державного службовця у межах 5 категорії посад (а.сп.10).

Відповідно до довідки апеляційного суду Житомирської області від 07.04.2016 № 3-221 посадовий оклад ОСОБА_3 за займаною посадою в період з 01.10.2014 по 31.08.2015 складав 1218 грн, з 01.09.2015 по 08.09.2015 - 1378,00 грн, а з 09.09.2015 по 31.12.2015 - 2756,00 грн (а.сп. 10).

Позивач вважаючи, що з жовтня 2014 року до грудня 2015 року нею у апеляційному суді Житомирської області недоотримано заробітну плату, звернулася до роботодавця з вимогою про здійснення перерахунку заробітної плати.

Однак, листом від 07.04.2016 № 3-223 апеляційний суд Житомирської області повідомив ОСОБА_3, що не наділений правом самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, а саме без збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснити перерахунок (а.сп.9).

Вказана обставина стала підставою для звернення до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності з боку відповідачів протиправної бездіяльності щодо неперерахування заробітної плати позивачу за період з 26.10.2014 по 31.12.2015, згідно статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону "Про прокуратуру" від 14.10.2014, статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015, постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" та відповідно, відсутні підстави для стягнення з апеляційного суду Житомирської області на користь ОСОБА_3 невиплаченої заробітної плати в розмірі 91286,13 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

Так, статтею 43 Конституції України проголошено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Частиною першою статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI визначено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади.

Згідно зі ч. 5 ст. 149 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 № 2453-VI, правовий статус працівників апарату суду визначається Законом України "Про державну службу". Умови оплати праці, матеріально-побутового, медичного, санаторно-курортного і транспортного забезпечення працівників апарату суду визначаються на засадах, що встановлені для відповідної категорії працівників апаратів центральних та місцевих органів виконавчої влади.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 33 Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є Державний бюджет України та інші джерела, визначені для цієї мети положеннями про органи державної виконавчої влади, затвердженими указами Президента України та постановами Кабінету Міністрів України.

Схеми посадових окладів керівних працівників, спеціалістів і службовців судів та інших органів державної влади, а також розміри надбавок за ранг державного службовця, дипломатичний ранг, спеціальне звання та окладів осіб рядового і начальницького складу податкової міліції за спеціальні звання та класний чин затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів".

Так, схема посадових окладів працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів наведена у Додатку 45 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. N 700) (у відповідних редакціях до 09.09.2015).

Встановлено, що 26 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII в частині внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів", зокрема частину першу статті 144 цього Закону доповнено абзацом другим такого змісту:

"При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців".

Абзацом другим підпункту 1 і абзацом третім підпункту 2 пункту 13 розділу XIII Закону України "Про прокуратуру" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та у двомісячний строк з дня, наступного за днем опублікування цього Закону, внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із цим Законом, у тому числі з метою забезпечення збільшення видатків Державного бюджету України на оплату праці працівників апаратів судів та встановлення їм посадових окладів у розмірі, не меншому за передбачені Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

У свою чергу, пунктом 9 розділу 1 Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 № 192-VIII, який набрав чинності 29 березня 2015 року, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" викладено в новій редакції.

Частиною першою статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції з 29.03.2015) закріплено, що розмір заробітної плати працівників апаратів судів, Державної судової адміністрації України, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Національної школи суддів України, їхнє побутове забезпечення і рівень соціального захисту визначаються законом і не можуть бути меншими, ніж у відповідних категорій державних службовців органів законодавчої та виконавчої влади. При цьому розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду. Посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Водночас, підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" Кабінет Міністрів України зобов'язано у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із зазначеним Законом.

Судом першої інстанції з'ясовано, що Кабінетом Міністрів України покладені на нього абзацом другим підпункту 1 пункту 13 розділу XIII Законом України "Про прокуратуру" та підпунктом 2 пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" обов'язки щодо приведення його нормативно-правових актів у відповідність із цими законами у тримісячний строк виконано не було.

Крім того, суд вірно зазначив, що відповідно до частини 2 статті 8 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР, умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 № 108/95-ВР, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Положеннями статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції до 29.03.2015) визначено, що фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють, зокрема, Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України та Державної судової адміністрації.

Суди загальної юрисдикції фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України (стаття 143 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції до 29.03.2015).

Аналогічні засади та порядок фінансування судів закріплено в статтях 145, 146 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції з 29.03.2015).

З 1 січня 2015 року пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено, що норми і положення, зокрема, частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного та місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, а з 13 березня 2015 року визначено, що норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

У частинах першій та другій статті 23 Бюджетного кодексу України закріплено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки з 26 жовтня 2014 року до 9 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України зміни до постанови № 268 щодо умов оплати праці, зокрема розмірів окладів працівників апарату суду, не внесено, а Законами України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" видатки на реалізацію положень абзацу другого частини першої статті 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та частини першої статті 147 цього ж Закону, у редакції з 29 березня 2015 року, не передбачено, то ДСА як головний розпорядник бюджетних коштів, не мало правових підстав для перерахунку та виплати заробітної плати працівників апарату суду поза межами видатків державного бюджету на оплату праці таких працівників у розмірах інших, ніж встановлено Кабінетом Міністрів України.

Вказана правова позиція висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 12 та 13 липня 2016 року у справах №№ 820/4648/15, 820/4653/15.

Висновки цих постанов Верховного Суду України, згідно із приписами ст. 244-2 КАС України, є обов'язковими для застосування до спірних правовідносин, що є предметом цього позову.

Таким чином, дії відповідачів при обчисленні й виплаті заробітної плати ОСОБА_3 у період з 26.10.2014 до 09.09.2015 ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Щодо нарахування позивачу заробітної плати в період з 9 вересня до 31 грудня 2015 року, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. N 644 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", яка набрала чинності 09 вересня 2015 року внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів". Зокрема Додаток 45 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 викладено у новій редакції.

У відповідності до Додатку 45 "Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату апеляційних судів" (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. N 644), місячний посадовий оклад головного спеціаліста складає 0,4 від місячного посадового окладу судді місцевого суду.

При цьому, примітка до вказаного Додатку встановлює, що у 2015 році місячний посадовий оклад застосовується з урахуванням 50-відсоткового зменшення; інші виплати працівникам апарату судів, передбачені цією постановою, здійснюються виключно в межах фонду оплати праці суду.

З матеріалів справи вбачається, що з 09 вересня до 31 грудня 2015 року обрахування та виплата позивачу посадового окладу проведено із дотримання приписів постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. N 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (зі змінами від 09.09.2015).

Досліджуючи представлені докази, суд дійшов вірного висновку, що під час нарахування позивачу заробітної плати у вказаний період відповідачем норми і положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" були застосовані у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно, відповідачі не мали юридично обґрунтованих підстав для нараховування та виплати посадового окладу ОСОБА_3 у розмірах інших, ніж це передбачено Додатком 45 постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" (зі змінами та доповненнями).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у відповідача у спірний період були відсутні повноваження для нарахування та виплати позивачу, як головному спеціалісту суду, заробітної плати з урахуванням розміру посадового окладу, який був визначений в ч. 1 ст. 144 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (зі змінами, внесеними підпунктом 59 розділу XII Прикінцеві положення Закону України "Про прокуратуру" N 1697-VII) та в ч. 1 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд"), без збільшення в установленому порядку видатків із бюджету на ці цілі.

При розгляді справи судом належним чином досліджено представлені докази, надано їм відповідну правову оцінку та зроблено обгрунтований висновок про відсутність підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу і задоволення позову.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "06" вересня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Т.С. Котік

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/ ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачам: Державна судова адміністрація України вул.Липська,18/5,м. Київ,01601

Апеляційний суд Житомирської області вул. С.Ріхтера, 24,м.Житомир,10008

4-третій особі: Головне управління Державної казначейської служби України у Житомирській області - Новий Бульвар,5,м.Житомир,10008,