Справа № 819/1116/16
Суддя: Чепенюк О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1116/16

31 жовтня 2016 р.м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

при секретарі судового засідання Кухар О.Л.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2М,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Держпраці у Тернопільській області про визнання незаконним та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, позивач) звернулася до суду з позовною заявою до управління Держпраці у Тернопільській області, в якій просила визнати незаконними та скасувати:

- постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 26.07.2016 року ТЕ № 20/19-01-037/148, якою на позивача накладено штраф у розмірі 43 500,00 грн.;

- постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 26.07.2016 року ТЕ № 20/1/19-01-037/148, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1 450,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами позапланової перевірки стану дотримання законодавства про працю та за результатами обстеження кафе «Stone wood», управлінням Держпраці у Тернопільській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 26.07.2016 року ТЕ № 20/19-01-037/148, якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф за допуск до роботи працівника без укладення трудового договору, та постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 26.07.2016 року ТЕ № 20/1/19-01-037/148, якою на позивачку накладено штраф за неналежне ведення обліку робочого часу та бухгалтерських, касових документів. Позивачка вважає, що висновки відповідача про порушення норм законодавства про працю та про оплату праці не відповідають дійсності, постанови про накладення штрафу є незаконними та підлягають скасуванню.

Зазначила, що в кафе «Stone wood» здійснює діяльність ще один підприємець ОСОБА_5 ОСОБА_6 йому на підставі цивільно-правового договору надавала послуги ОСОБА_6, яку відповідач помилково вважав працівником ОСОБА_1, допущеним до роботи без укладення трудового договору. Перевірка ОСОБА_5 не проводилась, пояснення у нього не відбиралися, що позбавило можливості встановити дійсні обставини.

Крім того, позивачка зазначила, що має відповідні бухгалтерські та касові документи по нарахуванню та виплаті заробітної плати найманим працівникам, а також табелі обліку робочого часу.

У судових засіданнях позивачка та її представник адміністративний позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять позов задовольнити. Додатково позивачка зауважила, що здійснює діяльність у сфері надання послуг харчування, є власником кафе «Stone wood». Одночасно в приміщенні кафе здійснює діяльність її син ФОП ОСОБА_5, який має ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тому у віданні останнього перебуває бар, а ОСОБА_1 здійснює організацію діяльності кухні.

Щодо виявлених порушень, то позивачка вказала, що на момент проведення перевірки ОСОБА_6 знаходилась у приміщенні кафе, трудовий договір з такою особою на момент проведення комісійної перевірки був відсутній, не укладений. Така особа надавала послуги ФОП ОСОБА_5, проте оскільки в той період часу ОСОБА_5 був відсутній в місті (перебував на навчанні за межами України), то для усунення непорозумінь позивачка уклала сама трудовий договір з ОСОБА_6 Також позивачка зазначила, що табеля обліку робочого часу та інші бухгалтерські документи, повязані з виплатою заробітної плати працівникам, були в наявності, проте знаходилися не за місцем здійснення господарської діяльності. На запитання суду, чому такі пояснення щодо першого та другого порушень з підтверджуючими документами не були надані перевіряючим ні під час комісійної перевірки, ні під час перевірки інспектором управління Держпраці у Тернопільській області, ОСОБА_1 відповіді не надала. Разом з тим, позивачка підтвердила, що письмові пояснення, які є в матеріалах справи, дійсно написані нею власноручно, проте неузгодженість з поясненнями, які надавала у судовому засіданні, пояснити не змогла.

У судовому засіданні представники відповідача управління Держпраці у Тернопільській області адміністративний позов не визнали, про що подали до суду письмові заперечення на позов від 03.10.2016 року (а. с. 23-25). Додатково пояснили, що в ході обстеження стану дотримання чинного законодавства щодо оформлення трудових відносин, оплати праці та сплати обовязкових платежів при здійсненні діяльності ФОП ОСОБА_1 у кафе «Stone wood», виявлено осіб, які працювали без укладення трудових договорів чи договорів на організацію професійного навчання безробітних шляхом стажування, а також встановлено факт не ведення табелів обліку робочого часу працівників. Ці обставини працівник ОСОБА_6 (допущена до роботи без укладення трудового договору) та підприємець самостійно підтвердили у своїх письмових поясненнях. Інших документів чи пояснень при проведенні перевірки надано не було. На підставі акту перевірки від 06.07.2016 року № 19-01-037/148 управлінням Держпраці у Тернопільській області винесено оскаржувані постанови про накладення штрафу від 26.07.2016 року ТЕ № 20/19-01-037/148 та ТЕ № 20/1/19-01-037/148.

Інспектор управління Держпраці у Тернопільській області, яка проводила перевірку ФОП ОСОБА_1, також зазначила, що під час проведення перевірки жодних пояснень чи документів, які б підтверджували факти про те, що ОСОБА_6 надає послуги іншому підприємцю не надавались. Пояснення відбирались і в позивачки, і в ОСОБА_6, остання підтвердила те, що була допущена до роботи в ФОП ОСОБА_7 без укладення трудового договору. Також під час перевірки позивачка визнала відсутність ведення обліку робочого часу.

Представники відповідача просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судом викликався за клопотанням представника позивача свідок ОСОБА_6, проте свідок тричі у судове засідання не прибув, тому суд продовжив розгляд справи за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 11.12.1997 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 22.01.2015 року (а. с. 11), вид діяльності діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Свою діяльність ФОП ОСОБА_1 здійснює у кафе «Stone wood», є власником приміщення, де розміщується кафе. Частину приміщення площею 30 кв.м. позивачка передала в оренду ФОП ОСОБА_5, що підтверджується договором оренди нежитлового приміщення від 01.04.2015 року (а. с. 36). Останній має ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, видану Головним управлінням ДФС у Тернопільській області 04.05.2016 року (а. с. 13). З пояснень позивачки вбачається, що в кафе «Stone wood» підприємець ОСОБА_5 веде бар, а підприємець ОСОБА_1 забезпечує роботу кухні та обслуговування відвідувачів закладу.

Також судом встановлено, що з метою вжиття заходів щодо детінізації доходів та збільшення надходжень до міського бюджету розпорядженням міського голови від 26.04.2016 року № 129 «Про створення комісії» було створено комісію у складі посадових осіб Тернопільської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області, Тернопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України, муніципальної поліції Тернопільської міської ради, Тернопільського міськрайонного центру зайнятості, фінансового управління Тернопільської міської ради, управління економіки, промисловості та праці Тернопільської міської ради. Комісією проведено обстеження стану дотримання чинного законодавства щодо оформлення трудових відносин, оплати праці та сплати обовязкових платежів субєктів господарювання, серед яких ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5

Як вбачається з довідки за результатами обстеження стану дотримання чинного законодавства щодо оформлення трудових відносин, оплати праці та сплати обовязкових платежів від 14.06.2016 року, комісією в ході проведення обстеження в кафе «Stone wood» встановлено присутність, окрім підприємців ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ще 6 осіб (персоналу), а саме: одного працівника, що виконував трудові обовязки за трудовою угодою з ФОП ОСОБА_5, двох працівників, що виконували обовязки за трудовим договором з ФОП ОСОБА_1, трьох працівників, які надали письмові пояснення, що перебувають в даному закладі на стажуванні: ОСОБА_6 проходить стажування на посаді офіціанта з 13.06.2016 року, ОСОБА_8 навчається робити суші протягом 3 днів, ОСОБА_9 проходить стажування на посаді бармена з 10.06.2016 року (а. с. 28-29).

При проведенні обстеження комісією в осіб, що були допущені до стажування, відібранні письмові пояснення від 14.06.2016 року, в яких ОСОБА_6 підтвердила факт стажування на посаді офіціанта з 13.06.2016 року (а. с. 30), ОСОБА_8 підтвердила факт перебування у кафе «Stone wood» з метою навчання робити суші (а. с. 31), ОСОБА_9 підтвердив факт стажування на посаді бармена (а. с. 32).

Матеріали проведеного комісійного обстеження були передані управлінню Держпраці у Тернопільській області для виявлення можливих порушень законодавства про працю (а. с. 26).

Отримавши погодження Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці (а. с. 33-34), відповідно до наказу управління Держпраці у Тернопільській області від 04.07.2016 року № 198 про проведення позапланових перевірок (а. с. 36), направлення № 142 на проведення перевірки суб'єкта господарювання (а. с. 37) головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці у Тернопільській області ОСОБА_3 проведено позапланову перевірку на предмет додержання законодавства з питань праці ФОП ОСОБА_1

Примірник направлення № 142 на проведення перевірки суб'єкта господарювання 06.07.2016 року було вручено ФОП ОСОБА_1, про що свідчить особистий підпис підприємця (а. с. 37), інспектора допущено до проведення перевірки. З пояснень ОСОБА_3 слідує, що для проведення перевірки остання прибула у кафе «Stone wood», що не заперечувала позивачка. ОСОБА_1 було розяснено питання, які підлягали перевірці, запропоновано надати всі документи, для проведення перевірки, а також відібрано пояснення з приводу порушень, які виявлені комісійним обстеженням 14.06.2016 року та описані в довідці, складеній за результатами обстеження стану дотримання чинного законодавства щодо оформлення трудових відносин, оплати праці та сплати обовязкових платежів від 14.06.2016 року.

Як вбачається з акту перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 19-01-037/148, перевірка була проведена у період з 06.07.2016 року по 08.07.2016 року у присутності ФОП ОСОБА_1 В ході перевірки виявлено такі порушення:

- не оформлено трудових договорів з працівниками у письмовій формі шляхом укладення договору (контракту), або видання наказу, або розпорядження за формою, чим порушено частину першу та третю статті 24 Кодексу законів про працю України;

- не забезпечено достовірного обліку виконуваної працівником роботи, чим порушено частину другу статті 30 Закону України «Про оплату праці»;

- не забезпечено бухгалтерський облік витрат на оплату праці, чим порушено частину другу статті 30 Закону України «Про оплату праці» (а. с. 38-39).

ФОП ОСОБА_1 08.07.2016 року була ознайомлена з актом перевірки та отримала його примірник, що підтверджується її особистим підписом (а. с. 39 зворот).

В ході проведення перевірки 06.07.2016 року позивачкою надавалися письмові пояснення з приводу виявлених порушень, у яких вона зазначила про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на день проведення обстеження (14.06.2016 року) проходили навчання на посади офіціантки та кухаря відповідно без укладення трудових договорів. Трудові договори з такими працівниками укладено 16.06.2016 року. Табелі робочого часу не ведуться. Заробітна плата виплачується готівкою протягом місяця (а. с. 40).

07.07.2016 року були відібранні письмові пояснення у працівника ОСОБА_6, яка пояснила, що з 13.06.2016 року по 15.06.2016 року стажувалася у кафе «Stone wood» на посаду офіціанта. В її обовязки входило обслуговування клієнтів. Режим роботи під час стажування був з 9:00 год. до 23:00 год. Заробітна плата за період стажування не виплачувалася. Після укладення з нею трудового договору 16.06.2016 року, заробітна плата виплачується один раз в місяць (а. с. 41). Такі пояснення, як зазначила перевіряюча ОСОБА_3, були відібрані у ОСОБА_6 під час перевірки в кафе «Stone wood» 07.07.2016 року, ОСОБА_6 знаходилась на робочому місці.

Під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 надані копії трудових договорів, укладених нею з працівниками ОСОБА_6 та ОСОБА_8 16.06.2016 року, та повідомлення про прийняття працівників на роботу, надіслане в Тернопільську обєднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Тернопільській області (а. с. 66-67, 69).

В подальшому повідомленням про розгляд справи від 15.07.2016 року № 1155/01-05-12.2/16 ФОП ОСОБА_1 було проінформовано про розгляд справи про накладення фінансових санкцій та попереджено, що у випадку нез'явлення справу буде розглянуто без її участі (а. с. 42).

За результатами розгляду справи про накладення фінансових санкцій управлінням Держпраці у Тернопільській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 26.07.2016 року ТЕ № 20/19-01-037/148, якою на позивачку за не оформлення трудового договору з 13.06.2016 року по 15.06.2016 року з ОСОБА_6, яка проходила стажування та була допущена до роботи, накладено штраф у розмірі 43 500,00 грн. (а. с. 7-8); постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 26.07.2016 року ТЕ № 20/1/19-01-037/148, якою на позивачку за не ведення табелів робочого часу, бухгалтерських і касових документів по нарахуванню і виплаті заробітної плати найманим працівникам накладено штраф у розмірі 1 450,00 грн. (а. с. 9-10).

Такі постанови були надіслані ФОП ОСОБА_1 рекомендованою поштовою кореспонденцією та вручені 28.07.2016 року (а. с. 43) і є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до частин першої, шостої статті 6 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частина друга статті 2 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначає, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов'язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою (пункт 6 частини першої статті 24 КЗпП України).

Згідно з вимогами частини третьої статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Стаття 26 КЗпП України передбачає, що при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю (частини перша, друга статті 26 КЗпП України).

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у трудових відносинах, на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а також з окремими громадянами та сфери державного і договірного регулювання оплати праці визначає Закон України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95-ВР (далі Закон № 108/95-ВР).

Як зазначено у статті 1 Закону № 108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до частини першої статті 21 Закону № 108/95-ВР працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Роботодавець зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку (частина друга статті 30 Закону № 108/95-ВР).

Відповідно до положень статті 35 Закону № 108/95-ВР обовязок здійснення контролю за додержанням законодавства про оплату праці покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю (пункт 1 частини першої статті 35 Закону № 108/95-ВР).

Згідно з частинами першою, другою статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу:

в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення (абзац другий частини другої статті 265 КЗпП України);

порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - п'ятим частини другої цієї статті - у розмірі мінімальної заробітної плати (абзац шостий частини другої статті 265 КЗпП України).

Частиною четвертою статті 265 КЗпП України передбачено, що штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання даної норми Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.2003 року № 509 затвердив Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки субєкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до пунктів 3 7 Порядку № 509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа).

Справа розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку № 509).

Про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 Порядку № 509).

Справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду (пункт 7 Порядку № 509).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 509 за результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається у Держпраці або її територіальному органі, другий - надсилається протягом трьох днів суб'єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

У даному випадку спірним питанням є правомірність/неправомірність прийнятих відповідачем постанов про накладення на позивачку штрафів з підстав наявності/відсутності фактів вчинення порушень законодавства про працю та з підстав порушення порядку їх прийняття (прийняття у відсутності позивачки).

В ході судового розгляду справи встановлено, що з 13 по 14.06.2016 року мав місце факт допуску працівника ОСОБА_6 до роботи у підприємця ОСОБА_1 без оформлення трудового договору, що підтверджується висновками довідки, складеної комісією 14.06.2016 року за результатами обстеження стану дотримання чинного законодавства щодо оформлення трудових відносин, оплати праці та сплати обовязкових платежів, поясненнями ОСОБА_6 від 14.06.2016 року та 07.07.2016 року, письмовими поясненнями підприємця ОСОБА_1 від 06.07.2016 року.

При цьому, суд не бере до уваги пояснення представника позивачки про те, що з довідки від 14.06.2016 року неможливо встановити, хто саме використовував найману працю ОСОБА_6 підприємець ОСОБА_1 чи підприємець ОСОБА_5 з огляду на таке. Перевірка управління Держпраці у Тернопільській області проводилася лише стосовно підприємця ОСОБА_1 і під час такої перевірки остання визнала не укладення трудового договору саме між нею і ОСОБА_6, яка протягом 13-14.06.2016 року навчалась на посаду офіціанта. Будь-яких пояснень ні усних, ні письмових про обставини, які позивачка повідомила у суді під час розгляду даної справи (про те, що ОСОБА_6 надавала послуги підприємцю ОСОБА_5, а не навчалася в позивачки), під час перевірки вона не надавала, що підтвердили позивачка і представник відповідача ОСОБА_3 При цьому, позивачка визнала, що долучені до матеріалів справи пояснення написані нею власноручно, будь-якого тиску чи примусу з боку перевіряючої не було. Крім того, в подальшому з 16.06.2016 року трудовий договір було укладено саме між підприємцем ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на посаду офіціанта. Пояснення позивачки про те, що в цей час ОСОБА_5 перебував на навчанні за межами міста і тому вона уклала трудову угоду з ОСОБА_6 спростовуються відомостями довідки від 14.06.2016 року, де зазначено присутність під час обстеження кафе «Stone wood» підприємця ОСОБА_5

Суд критично оцінює пояснення ФОП ОСОБА_1 та її представника, надані ними в ході судового розгляду справи, про те, що ОСОБА_6 перебувала у цивільно-правових відносинах із ФОП ОСОБА_5 на підставі договору про надання послуг кейтерингу (виїзного обслуговування фуршету) від 12.06.2016 року (а. с. 59). Саме це, як вважає позивачка, пояснює факт перебування ОСОБА_6 у приміщенні кафе під час проведення обстеження комісією 14.06.2016 року. Проте ні 14.06.2016 року на час обстеження комісією, ні в період проведення перевірки інспектором управління Держпраці у Тернопільській області в липні 2016 року про такі обставини позивачка не повідомляла. Про такі обставини не повідомляла і ОСОБА_6 при відібранні у неї пояснень саме з приводу факту не оформлення трудових відносин.

Також суд не бере до уваги долучені до матеріалів справи табель обліку робочого часу за липень 2016 року підприємця ОСОБА_1 (а. с. 60) та розрахунки-платіжні відомості про нарахування заробітної плати за червень 2016 року (а. с. 61). Такі документи були відсутні на момент проведення перевірки, що письмово підтвердила позивачка, як і те що вони не велися.

Суд вважає, що первинні пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_6, відібрані під час проведення перевірок, є найправильнішими і найдостовірнішими, правдивими, оскільки такі пояснення кожна з осіб надавала добровільно, без будь-якого тиску чи примусу і не мала на меті приховати будь-які факти, оскільки не зважала на можливі негативні наслідки.

При цьому, позивачка не змогла пояснити суду чому під час перевірки не вказала на факти, якими обґрунтовує позовні вимоги у суді, що викликає обґрунтовані сумніви у існуванні таких обставин на час перевірки.

Крім того, судом не встановлено порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваних постанов. Так, управлінням Держпраці у Тернопільській області у відповідності до вимог пункту 6 Порядку № 509 завчасно 15.07.2016 року надіслано підприємцю ОСОБА_1 повідомлення про розгляд справи про накладення фінансових санкцій, що підтверджується фіскальним чеком ТД УДППЗ «Укрпошта» від 15.07.2016 року про направлення рекомендованого листа ОСОБА_1 за адресою місця проживання. Невручення кореспонденції адресату з причин, що не залежали від відповідача («за закінченням терміну зберігання»), не є порушенням Порядку № 509. Позивачку в розумінні пункту 6 Порядку № 509 було належно поінформовано про розгляд питання про накладення штрафу, а відтак, підстав не розглядати таке питання за відсутності субєкта господарювання відповідно до пункту 7 Порядку № 509 у відповідача не було.

Отже, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що мав місце факт не дотримання позивачкою вимог чинного законодавства про працю щодо оформлення трудових відносин, ведення табелів обліку використання робочого часу, бухгалтерських документів по нарахуванню і виплаті заробітної плати найманим працівникам, підприємець ОСОБА_1 правомірно притягнута до відповідальності, а тому позовні вимоги про визнання незаконними та скасування постанов про накладення штрафу уповноваженими особами від 26.07.2016 року ТЕ № 20/19-01-037/148 та ТЕ № 20/1/19-01-037/148 до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 2, 11, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до управління Держпраці у Тернопільській області про визнання незаконними та скасування постанов про накладення штрафу від 26.07.2016 року ТЕ № 20/19-01-037/148 та ТЕ № 20/1/19-01-037/148 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (оголошення вступної та резолютивної частини постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У повному обсязі постанова складена 04 листопада 2016 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

копія вірна

Суддя Чепенюк О.В.