Справа № 826/18536/14
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/22136/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві про визнання дій протиправними та скасування постанов,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Деснянського управління юстиції у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати дії державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві Попик О.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 6 лютого 2009 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440 протиправними;

- скасувати постанову державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві Попик О.В. про відкриття виконавчого провадження від 06 лютого 2009 року у виконавчому провадження ВП № 1128440;

- визнати дії державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві Черухи О.М. щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14 серпня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440 протиправними;

- скасувати постанову державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві Черухи О.М. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14 серпня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440;

- визнати дії державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві Черухи О.М. щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 14 серпня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440 протиправними;

- скасувати постанову державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві Черухи О.М. про стягнення з боржника виконавчого збору від 14 серпня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440.

Ухвалою Окружного адміністративного суду місті Києва від 17 лютого 2015 року позовні вимоги залишено без розгляду в частині визнання протиправними дій державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві Попик О.В. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 6 лютого 2009 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440 та скасування постанови державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві Попик О.В. про відкриття виконавчого провадження від 6 лютого 2009 року у виконавчому провадження ВП № 1128440.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду від 17 лютого 2015 року скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Визнано протиправними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Черухи О.М. щодо винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 14 серпня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440. Скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Черухи О.М. про стягнення з боржника виконавчого збору від 14 серпня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440. Визнано дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Черухи О.М. щодо винесення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14 серпня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440 протиправними. Скасовано постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві Черухи О.М. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 14 серпня 2014 року у виконавчому провадженні ВП № 11284440.

В обґрунтування касаційної скарги Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування зазначеного рішення та прийняття нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить залишити в силі рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що 21 червня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 було укладено договір №014/9441/72/45926 про надання позичальнику кредиту в сумі 26000 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 12,5 % річних строком на 48 місяців.

В забезпечення своєчасного виконання умов вказаного договору між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладено договір поруки від 21 вересня 2006 року, згідно якого поручитель бере на себе всі зобов'язання відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_8 Відповідно до пункту 3.1 договору поруки позичальник та поручитель несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Деснянським районним судом м. Києва 11 грудня 2008 року в цивільній справі № 2-4692/2008 року за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято рішення, яким позов задоволено. Розірвано кредитний договір №014/9441/72/45926 від 21 вересня 2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8, і стягнуто солідарно з позичальника та поручителя на користь банку заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 149993,57 грн.

Постановою ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві від 9 лютого 2009 року відповідно до статей 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Попик О.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4692, виданого 20 січня 2009 року Деснянським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Райффайзен банк Аваль» коштів у розмірі 149993,57 грн. та надано строк до 16 лютого 2009 року для добровільно виконання рішення суду.

У зв'язку із не виконанням рішення суду у добровільному порядку, ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві розпочало примусове виконання рішення.

При цьому, позивачем вчинялися дії щодо виконання даного рішення у частині стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом постійних та систематичних переговорів із стягувачем ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції стосовно визначення суми боргу, який позивач міг би реально сплатити банку.

Листом-пропозицією ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» №114-17-2-0/685 від 31 липня 2014 року ОСОБА_4, згідно із рішенням Деснянського районного суду місті Києва від 11 грудня 2008 року по справі №2-4692/2008 року, запропоновано внести на погашення заборгованості за кредитним договором №014/9441/72/45926 від 21 вересня 2006 року кошти в сумі не менше ніж 50000,00 грн. При цьому зазначено, що у разі виконання ОСОБА_4 умов викладених у даному листі Київська регіональна дирекція Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» зобов'язувалася припинити договір поруки за кредитним договором позичальника ОСОБА_8 та відкликати виконавче провадження щодо фінансового поручителя ОСОБА_9

Позивачем було виконано умови Київської регіональної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» викладені у листі-пропозиції №114-17-2-0/685 від 31 липня 2014 року та внесено на рахунок банку суму у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується квитанцією №SOL/3584-6 від 31 липня 2014 року.

У зв'язку із заявою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» №11-17-2-00/5339 від 31 липня 2014 року про виконання боржником в повному обсязі рішення суду постановою ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві від 14 серпня 2014 року, винесеною старшим державним виконавцем Черухою О.М. закінчено виконавче провадження №11284440 з примусового виконання. Постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення витрат виконавчого провадження виділено в окреме провадження.

Постановою ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві від 14 серпня 2014 року, винесеною старшим державним виконавцем Черухою О.М з боржника стягнуто виконавчий збір у зв'язку з невиконанням виконавчого листа згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 09 лютого 2009 року - у розмірі 14999,36 грн.

Постановою ВДВС Деснянського РУЮ у місті Києві 14 серпня 2014 року, винесеною старшим державним виконавцем Черухою О.М. на підставі акту про витрати на проведення виконавчих дій з боржника стягнуто витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 100,09 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання протиправними дій та скасування постанови про стягнення з позивача виконавчого збору суд першої інстанції зазначив, що підстави для їх скасування відсутні, оскільки про звернення виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва від 20 січня 2009 року №2-4692 до примусового виконання позивачу було відомо ще у лютому 2010 року, а рішення суду виконано лише у липні 2014 року, тому є доведеним факт невиконання позивачем рішення суду у добровільному порядку та у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження». Відмовляючи у задоволенні позову в частині скасування постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій ВП №11284440 від 14 серпня 2014 року суд першої інстанції виходив з того, що понесення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 100,09 грн. підтверджено актом державного виконавця про витрати на проведення виконавчих дій від 14 серпня 2014 року, а отже винесення спірної постанови та дій по її винесенню є правомірними та обґрунтованими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач приймаючи оскаржувані позивачем постанови про стягнення з нього витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору діяв всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_4 по суті, суди виходили з того, що дану справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Втім, такі висновки судів не можна визнати обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною четвертою статті 82 Закону «Про виконавче провадження», що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У розумінні статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Враховуючи, що позивач є стороною виконавчого провадження (боржник), а виконавчий лист видано на виконання рішення у цивільній справі, суди дійшли помилкового висновку, що компетенція адміністративних судів, установлена статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України, поширюється на даний спір, оскільки він має розглядатися в порядку, передбаченому нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа №21-278а15).

Згідно з частиною першою статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частиною другою статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За таких обставин, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись статтями 157, 222, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

Постанову Окуржного адміністративного суду м. Києва від 17 лютого 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2015 року скасувати.

Провадження у справі в порядку адміністративного судочинства закрити.

Роз'яснити ОСОБА_4 право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський