Справа № 2-а-1491/11
Суддя: Таварткіладзе О. М.
Дата ухвалення: 2011-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________
Справа№ 2-а-1491/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.04.2011 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - Лазнікова І. В.

розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Київському р-ні м.Одеси про стягнення соціальних виплат, -

в с т а н о в и в :

21.03.2011 року ОСОБА_2 звернувся до суду до Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області з адміністративним позовом про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «дітям війни»безпідставною та зобовязання його вчинити певні дії, мотивуючи це тим, що він є дитиною війни і отримує пенсію через Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області. Згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»позивач вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком. Позивач стверджує, що відповідач не виконує вимоги ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що порушує його законні права на належний соціальний захист. Законами України «Про державний бюджет України»на відповідні роки положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»були обмежені виплати соціальної допомоги дітям війни. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визнано неконституційним. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік» визнано неконституційним. У 2009-2010 роках Законами України про державний бюджет на відповідні роки не обмежувався розмір виплат державної соціальної допомоги дітям війни. Тому позивач стверджує, що йому не доплачено за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 1 січня по 31 грудня 2009 року, з 1січня 2010 року по 21.03.2011 року 3766 грн. 33 коп. Позивач вказує, що він своєчасно не звернувся до суду з адміністративним позовом, оскільки вважає, що державну соціальну допомогу йому не виплачено з вини органу, що повинен був її виплачувати, тому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення»державна соціальна допомога дітям війни повинна йому бути сплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком. Позивач вказує, що Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області не виплатило йому державну соціальну допомогу у розмірі 3766 грн. 33 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2011 року позовну заяву ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в одеській області в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «дітям війни»за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 1 січня по 31 грудня 2009 року, з 1січня 2010 року по 21.09.2010 року залишено без розгляду. При цьому решта позовних вимог щодо захисту порушених прав ОСОБА_2 в межах встановленого статтею 100 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду підлягає розгляду за правилами КАС України.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутністю, у якій наполягав на задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не зявився повідомлявся, надав заяву про слухання справи у його відсутності та заперечення проти позову і просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності належним чином повідомлених сторін, які надали заяви про розгляд адміністративної справи за їх відсутності у відповідності до правил, встановлених ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, при цьому суд виходить із наступного:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною війни і знаходиться на обліку в Головному Управлінні пенсійного фонду в Одеській області.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»позивач вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 99 ч. 1 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами України.

Згідно ст. 99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Суд приймає до уваги, що позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав, свобод чи інтересів щодо невиплати чи неповноти виплати державної соціальної дороги дитини війни 21.03.2011 року.

З урахуванням постановлення судом ухвали від 12.04.2011 року про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «дітям війни»за період з 9 липня по 31 грудня 2007 року та з 22 травня по 31 грудня 2008 року та з 1 січня по 31 грудня 2009 року, з 1січня 2010 року по 21.09.2010 року - без розгляду, захисту підлягають права позивача за період з 21.09.2010 року по 21.03.2011 року дати звернення до суду позивача з адміністративним позовом.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Також суд вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 22.08.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10% щомісячно не відповідає ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 9 ч.4 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов*язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивач має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком і тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області, не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, тому суд вважає протиправною відмову Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області від 14.03.2011 року у нарахуванні і виплаті ОСОБА_2 державної соціальної допомоги, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 21.09.2010 року по 21.03.2011 року з урахуванням виплачених сум.

Таким чином суд доходить висновку про те, що слід зобов*язати Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 21.09.2010 року по 21.03.2011 року з урахуванням виплачених сум.

У відповідності до ч. 1 п. 1. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 46, 55, 58 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, ст.ст. 7, 9, 11, 13, 41, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 256 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву задоволено повністю

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання відмови відповідача нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу «дітям війни» безпідставною та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного Управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати ОСОБА_2 державної соціальної допомоги дитини війни за період з 21.09.2010 року по 21.03.2011 року.

Зобовязати Головне Управління пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_2 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 21.09.2010 року по 21.03.2011 року з урахуванням виплачених сум за даний період.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення невиплаченої частини державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року у межах суми стягнення за один місяць.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб*єкта владних повноважень у випадках і порядку передбачених ч. 2 п. 2 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови обчислюється з наступного дня після закінчення п*ятиденного строку з моменту отримання суб*єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Таварткіладзе О. М.