Справа № 2-а-1135/11
Суддя: Калашнікова О. І.
Дата ухвалення: 2011-04-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

__________________________________________________________________
Справа№2-а-1135/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2011 року

Київський районний суд м.Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Мішанчук О.Ф.

Розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 георгійовича до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси про зобовязання нарахувати та виплатити щомісячну державну соціальну допомогу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким визнати неправомірною відмову Управління пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси щодо виплати щомісячної соціальної допомоги в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком і зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси нарахувати і сплатити щомісячну державну соціальну допомогу як „дитині війни за період з 01.01.2006 р. По грудень 2008 року. Позивач посилався на ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»та ч.1 ст.6 Закону України „Про соціальний захист дітей війни , яка передбачає право особи, визнаної „дитиною війни, на отримання щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник УПФ України в Київському районі м. Одеси до судового засідання не з»явився, про час і місце слухання справи сповіщений, надав письмові заперечення на позов з вимогою вирішити спір за відсутністю представника УПФ України в Київському районі м. Одеси.

Суд вислухав позивача, вивчив надані документи, встановив наступне:

ОСОБА_1 народився 10 лютого1939 року, є пенсіонером за віком і має статус «дитини війни», що підтверджується пенсійним посвідченням №116106, виданим Таїровським УПСЗН Київської рай адміністрації Одеської міськради. Згідно з вимогами Закону України «Про соціальний захист дітей війни в редакції 18 листопада 2004 року дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Такі виплати у 2006-2007 роках УПФ України не проводило, а у 2008 році виплатило частково у розмірі 10% від прожиткового мінімуму. Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату передбаченої законом щомісячної державної соціальної допомоги, отримав лист про відмову у задоволенні заяви, вважає своє право на отримання підвищення до пенсії порушеним і звернувся до суду з цим позовом.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 посилався на рішення Конституційного Суду України по справі за №1-29 від 9 липня 2007 року про визнання таким, що не відповідає Конституції України п.12 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», на рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, ст.ст.8,22,55,95 Конституції України.

Управління пенсійного фонду України в Київському районі м.Одеси, не визнаючи позов ОСОБА_1, посилалось на наступне: Законом України „Про Державний бюджет України на 2006 рік визначено, що пільги дітям війни, встановлені ст.6 Закону „Про соціальний захист дітей війни запроваджуються у 2006 році поетапно за результатами виконання бюджету у першому півріччі, в порядку, визначеному Кабміном України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати підвищення до пенсії дітям війни. Ст.71 Закону „Про Державний бюджет України на 2007 рік дію ст.6 Закону „Про соціальний захист дітей війни на 2007 рік зупинено. Рішенням Конституційного Суду України від 9.07.2007 року визнано, що ст.71 Закону „Про Державний бюджет не відповідає Конституції України. Але рішення про відновлення дії

ст.6 Закону не приймалось. На теперішній час обчислення пенсій та підвищень, передбачених Законом „про соціальний захист дітей війни здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року „Деякі питання соціального захисту громадян. Дітям війни підвищення до пенсій проводиться у таких розмірах: з 22 травня 2008 року -48,1 грн, з 1 липня 2008 року 48,2 грн, з 1 жовтня 2008 року 49,8 грн. Крім того, представник відповідача посилався і на те, що відповідно до вимог ст.28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком як розрахункова величина застосовується лише до правовідносин, що регулюються ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, і до категорії громадян, які мають статус „діти війни не застосовується. Так в ст.. 7 Закону №2195-1У зазначено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється тільки за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ч.1 та 2 ст.23 Бюджетного кодексу будь які бюджетні зобов»язання

та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Згідно з п.5 ст.51 Бюджетного кодексу, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов»язання та проводять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань. Відповідач у своїх письмових запереченнях також посилався на порушення позивачем строку звернення до суду за захистом свого права.

При вищевикладених обставинах суд вважає позов ОСОБА_1 не підлягаючим задоволенню з таких підстав:

Право позивача на отримання підвищення до пенсії (у розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком) передбачено ст.6 Закону «Про соціальний захист дітей війни».

П.17 ст.77 Закону „Про Державний бюджет України на 2006 рік було зупинено на 2006 рік дію ст.6 Закону „Про соціальний захист дітей війни. Законом України від 19 січня 2006 року внесені зміни до Закону „ Про Державний бюджет України на 2006 рік, відповідно до яких виключено п.17 ст.77, а ст.110 викладена в іншій редакції. Зокрема встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 ст.5 Закону „Про соціальний захист дітей війни запроваджуються з 1 січня 2006 року, а пільги, передбачені ст.6 Закону у 2006 році запроваджуються поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з Комітетом Верховної Ради України з питань бюджету. Кабінет Міністрів України в 2006 році не визначив порядку виплати підвищення до пенсії дітям війни, тому виплати у 2006 році зазначеної соціальної допомоги не провадились.

На 2007 рік дію ст.6 Закону „Про соціальний захист дітей війни було зупинено ст.111 Закону від 19 грудня 2006 року „Про Державний бюджет України на 2007 рік (з урахуванням положень п.12 ст.71 цього Закону) та визначено, що у 2007 році підвищення пенсії відповідно до ст.6 Закону виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту) у розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Рішенням Коституційного Суду України від 9 липня 2007 року визнані неконституційними положення п.12 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік щодо такого зупинення дії ст.6 Закону. Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти, або їх окремі положення, що визнані неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконстуційність. Таким чином, з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року УПФ України в Київському районі м.Одеси повинно було нараховувати і виплачувати

ОСОБА_1 підвищення пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір мінімальної пенсії за віком встановлено ст.62 Закону «Про державний бюджет України на 2007 рік»і ст.28 Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

П.41 розділу 2 Закону України від 28 грудня 2007 року „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, яким знову були внесені зміни до ст.6 Закону „Про соціальний захист дітей війни, визнано рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року неконституційним. Тому з 22 травня 2008 року УПФ України в Київському районі м.Одесі зобовязано було нарахувати і виплатити позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до вимог ст.99 ч.1 КАС України адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод і інтересів особи встановлено шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Ч.1 ст.100 КАС України передбачає, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідач у даному випадку наполягає на застосовуванні процесуального строку, а позивачева сторона не надала суду будь-яких доказів для вирішення питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку. Таким чином, правові підстави для задоволення вимог позивача про зобов»язання відповідача нарахувати і виплатити щомісячну державну соціальну допомогу як «дитині війни»за період з 2006 р. по 2008 р. у розмірі 3900 грн відсутні.

Керуючись ст.158-163 КАС України, суд

Постановив:

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м.Одеси про зобов»язання нарахувати і виплатити щомісячну державну соціальну допомогу за період 2006-2008 років - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в Одеській апеляційний адміністративний суд через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення постанови.

Суддя : Калашнікова О. І.