Справа № 2-а-721/10
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2010-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-а-721/10
Провадження № -
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.02.2010м. Полтава

Cуддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави про визнання дій протиправними, зобовязання здійснити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави про зобовязання здійснити перерахунок пенсії, в якому посилаючись на те, що як потерпілий від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, з 2006 року є інвалідом 3 групи внаслідок захворювання, повязаного з виконанням обовязків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мас право на отримання пенсії на підставі Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС". З 15.01.2010 року за його зверненням розпорядженням УПФУ в Ленінському районі м. Полтави призначено пенсію, розмір якої визначено без врахування положень ст. 54 вказаного Закону. Просить визнати протиправними дії відповідача в цій частині, зобовязати здійснити перерахунок пенсії, нарахувати її; в розмірах, встановлених ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС" по третій групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій, та! провести відповідні виплати за період з 15.01.2010 року з застосуванням положень ст. 67 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС".

В судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 не з'явилися, надавши заяви з проханням розглядати справу без їх участі.

Представник відповідача - Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави до суду не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без участі представника.

У письмових запереченнях відповідач просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю, посилаючись нате, що позивачу на підставі його звернення з 15.01.2010 року призначено пенсію по III групі інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Обчислення пенсії проведено відповідно до вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яким не врегульовано питання визначення мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно обчислювати виплати, передбачені ст. 54 вказаного Закону, а також з дотриманням положень постанов Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" від 28.05.2008 року N 530 та "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян" від 16.07.2008 року N 654.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інвалідом III групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт іг ліквідації наслідків аварії, що підтверджується посвідченням серії А № 444508. виданим 10.08.2006 року та довідкою МСЕК№ 0127490 від 01.08.2006 року.

Відповідно до ч.І ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок^ Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які; постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок^ Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів II. групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій,» за віком.

Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" статтю 54 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» змінено та встановлено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році: по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не і можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тому рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008, № 10-рп/2008 зміни, внесені Законом України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчий| актів України" до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок / Чорнобильської катастрофи", визнано неконституційними.

Відповідно до ч. 2 ст. 152, Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визначені неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Тому з 22.05.2008 року діє норма Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою встановлено, що розмір пенсій для інвалідів III групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком

Таким чином, на момент звернення з заявою про перерахунок пенсії до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави - 15.01.2010 року у позивача існувало право на отримання пенсії у розмірі не менше, ніж 6 мінімальних пенсій за віком, що передбачено ст. 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зі змісту статті 54 вказаного Закону випливає, що під час визначення розміру пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, за основу її нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

Згідно із чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається за правилами|, передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», де зазначе-Ц, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Суд не бере до уваги положення ч. З ст. 28 вищезазначеного Закону, де зазначено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, та додаткової пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтею 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

У запереченнях проти позову відповідач посилається на те, що при нарахуванні пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, він правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 р. № 1, якою визначено, що виходячи з розміру 19 гривень 91 копійка провадиться розрахунок пенсій, призначених відповідно до частини четвертої статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". ,

Разом з тим, Постанова КМУ від 03.01.2002 року № 1 не визначає поняття мінімального розміру пенсії за віком, натомість встановлює розрахункову величину в сумі 19,91 грн., тим самим істотно звужуючи зміст та обсяг існуючих прав осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлених законами України, що суперечить ст. 22 Конституції України. Після прийняття рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року, № 10-рп/2008 зазначена постанова була скасована Постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року № 654.

Посилання відповідача на ч. 5 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які| постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою передбачено, що порядок обчислення пенсії по і інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок ^1 Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України, суд не вважає обгрунтованим, оскільки надання законодавцем такого права Кабінету Міністрів України не означає, що останній, встановлюючи такий порядок, може допустити звуження змісту та обсягу прав позивача, встановлених цим же Законом.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку, що при визначенні розміру пенсії позивачеві застосуванню підлягають положення ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням визначення поняття мінімального пенсії за віком частиною 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

При розрахунку державної пенсії, передбаченої ст. 54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який установлений у законі про Державний бюджет України на відповідний рік, та виходячи з якого визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України від 05.10.2006 року N 231-У у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну

здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

У 2008 році згідно статті 58 Закону України від 28.12.2007 № 107-УІ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становив: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.

Згідно ст. 54 Закону України "Про державний бюджет України на 2009 рік", в 2009 році прожитковий мінімум; на одну особу та для тих, хто відноситься для основних соціальних та демографічних груп населення, встановлено в розмірах, що діяли в грудні 2008 року. Установити з 1 листопада 2009 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність, - 573 гривні.

Як вбачається з матеріалів справи, заява позивача ОСОБА_2 про призначення пенсії по інвалідності отримана Управлінням Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Полтави 15.01.2010 року, в звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність здійснення перерахунку призначеної їй пенсії саме з вказаної дати.

З урахуванням викладеного, з 15.01.2010 року позивач мав право на перерахунок пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, із урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який становить 573 грн.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України» здійснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в установленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок пенсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання ОСОБА_2 є Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави. Враховуючи вищевикладене, суд вважає Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави належним відповідачем по даній справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та провести виплату недоплаченої пенсії з 15.01.2010 року.

Дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави щодо ненарахуванні пенсії ОСОБА_2 в розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", слід визнати протиправними.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 159-161 КАС України, ст. 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави щодо невірного нарахування ОСОБА_2 пенсії протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_2, в розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статур і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", провівши обчислення пенсії в- розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з положень ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове; державне пенсійне страхування", з 15.01.2010 року та провести відповідні виплати.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного адміністративного суду^ Харківської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням протягом 20 днів після цього апеляційної скарги.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_3