Справа № 810/2150/16
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2016 року м.Київ 810/2150/16

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», відповідального за утримання та внесення податків до бюджету за Договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, про зупинення видаткових операцій та зобов'язання вчинити певні дії.

Суть спору: Південна обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Харківській області звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», відповідального за утримання та внесення податків до бюджету за Договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, у якому просить суд:

- зупинити видаткові операції, шляхом накладення адміністративного арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», відповідального за утримання та внесення податків до бюджету за Договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, в розмірі 443 807 002,45 грн., що знаходяться на розрахункових рахунках №02557 в ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854 (08800, Київська обл., Контрактова площа, буд.10А), №9568 в Казначействі України, МФО 899998 (01601, м. Київ, вул.Бастіонна, буд.6), №7982 в ГУ ДКСУ у Київській області МФО 821018 (01196, м.Київ, пл.Лесі Українки, буд.1);

- зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», відповідальне за утримання та внесення податків та зборів до бюджету за Договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, виконати вимоги податкового керуючого, а саме: допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивав зазначив про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр» уповноваженою особою за договором про спільну діяльність від 19.11.2007 №265/12, не було своєчасно сплачено рентну плату за користування надрами для видобування природного газу, газового конденсату та нафти, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з березня по квітень 2016 року у розмірі 443 807002,45 грн.

Позивач зазначив про те, що податковим керуючим з метою здійснення опису майна ТОВ «Надра Геоцентр» у податкову заставу, було здійснено виїзд за податковою адресою відповідача, проте, керівник та посадові особи ТОВ «Надра Геоцентр» були відсутні за юридичною адресою, що зумовило неможливість виконання податковим керуючим відповідних повноважень. На думку позивача, такі дії відповідача свідчить про перешкоджання платником податків виконанню податковим керуючим його обов'язків, що є підставою для зупинення видаткових операцій на рахунках такого платника.

До Київського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшли супровідні листи за № 2902/20-16-10 від 21.09.2016 (вх.№14391/16 від 22.09.2016) та №2992/20-1710 від 27.09.2016 (вх.№14967/16 від 03.10.2016), до яких долучено документи по справі, які були прийняті судом.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення з відмітками про вручення, у судове засідання не зявились, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без виклику осіб, які беруть участь у справі, та проведення судового засідання на основі наявних у суду матеріалів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вищий адміністративний суд України в пункті 11 Листа від 30.11.2009 р. № 1619/10/ 13-09 зазначив, що під час вирішення справи у порядку письмового провадження його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в такому разі не проводиться судове засідання і, відповідно, справа розглядається без участі секретаря.

На підставі цього, справа розглядається без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр» (ідентифікаційний код 34763705, місцезнаходження: 08800, Київська область, Миронівський район, місто Миронівка, вулиця Леніна, будинок 48) зареєстровано в якості юридичної особи та є платником податків та зборів.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Надра Геоцентр є стороною за договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, укладеним з Дочірньою компанією Укргазвидобування Національної компанії Нафтогаз України, та відповідає за перерахування податків до бюджету за результатом спільної діяльності.

26.12.2013 договір про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, уповноваженою особою за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», був взятий на облік за неосновним місцем обліку в Південній обєднаній державній податковій інспекції у Харківській області, про що свідчить витяг з АІС «Податковий облік».

Судом встановлено, що станом на 20.06.2016 заборгованість відповідача зі сплати рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату становить 443807002,45 грн., з яких: 343 187 343,32 грн. основний борг, 2040,00 грн. штрафні санкції та 9617619,13 грн. пеня, яка виникла у звязку із несплатою грошових зобовязань за розстроченим боргом. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується інтегрованими картками платника податків.

Так, з метою погашення податкового боргу контролюючим органом було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», як відповідальному за утримання та внесення податків до бюджету за Договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, податкові вимоги за №2548-17 від 21.06.2016 на суму 81983928,21 грн. та №2544-17 від 21.06.2016 на суму 361823074,24 грн., загальна сума за яким складає 443807002,45 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2016 у справі №810/2615/16 сума податкового боргу у розмірі 443 807 342,45 грн. була стягнута з Товариства з обмеженою відповідальністю Надра Геоцентр, відповідального за утримання та внесення податків до бюджету за договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, в дохід Державного бюджету України.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, обставини виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю Надра Геоцентр, відповідального за утримання та внесення податків до бюджету за договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, заборгованості перед бюджетом з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу, газового конденсату та нафти в розмірі 443 807 002,45 грн., визнається судом преюдиціальним та не потребує додаткового доказування.

21.06.2016 Південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області, у звязку з наявністю у Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», відповідального за утримання та внесення податків до бюджету за Договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, податкового боргу, було прийнято рішення №23 про опис майна у податкову заставу, яким передбачено здійснити опис майна, що перебуває у власності (господарському відданні або оперативному управлінні) відповідача.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з листом №1745/10/20-16-17-16 від 21.06.2016, у якому просив погасити податкову заборгованість у розмірі 443807002,45 грн., а також виділити ліквідне майно, яке може бути використано як джерело погашення податкового боргу.

З метою проведення опису майна опису майна платника податків, що має податковий борг, у податкову заставу податковим керуючим ОСОБА_1 22.06.2016 було здійснено виїзд за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», як уповноваженої особи за утримання та внесення податків до бюджету за договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007.

За результатами проведення вказаного виїзду податковим керуючим було складено акт встановлення місцезнаходження платника №1 від 22.06.2016, з якого вбачається, що під час проведення перевірки відповідача було встановлено відсутність керівників та посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», як уповноваженої особи за Договором про спільну діяльність від 19.11.2007 №265-12, за юридичною адресою 08800, Київська область, м. Миронівка, вул. Леніна, 48.

Також податковим керуючим було складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим №2 від 22.06.2016, в якому зазначено про те, що відсутність керівника та посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», як уповноваженої особи за Договором про спільну діяльність від 19.11.2007 №265-12, є перешкодою для виконання податковим керуючим своїх функцій.

Вищевказаний акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим зумовив звернення податкового органу до суду з позовом про зупинення видаткових операцій, шляхом накладення арешту на кошти та інші цінності відповідача, які знаходяться в установах банків та зобовязання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в установлені строки.

Згідно із пп. 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов'язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов'язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України встановлено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Як зазначено вище, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», як уповноваженої особи за договором про спільну діяльність від 19.11.2007 №265-12, наявний податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування газу природного та конденсату газового у розмірі 443807002,45 грн.

Наявність податкового боргу підтверджується інтегрованими картками платника податків, виставленими податковими вимогами та постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.08.2016 у справі №810/2615/16.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п. 59.3 ст. 59 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податкові вимоги від 21.06.2016 №12548-17 та від 21.06.2016 №2544-17 у судовому порядку недійсними (протиправними) не визнавались, оскільки протилежного, всупереч ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, доведено не було.

Відповідно до п. 88.1 ст.88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов'язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Пунктом 88.3 ст.88 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, у податкову заставу передається майно платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків. У разі недостатності майна такого платника податків у податкову заставу передається майно інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційних їх участі у такій спільній діяльності.

Згідно із пп.89.1.1 п.89.1 ст.89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

Право податкової застави виникає також у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов'язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Відповідно до п. 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

При цьому, п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, заборону відчуження таким платником податків майна та зобов'язання такого платника податків допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та заборона відчуження таким платником податків майна діють до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі. Податковий керуючий не пізніше робочого дня, що настає за днем складення цих актів, зобов'язаний надіслати банкам, іншим фінансовим установам, а також платнику податків рішення про складення актів, яке є підставою для поновлення видаткових операцій та скасування заборони на відчуження майна.

Проаналізувавши вищенаведене положення Податкового кодексу України, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку спеціальною нормою, яка визначає правові наслідки у разі недопуску податкового керуючого для здійснення опису майна у податкову заставу, є саме підпункт 89.4 статті 89 ПК України.

Судом встановлено, що під час виїзду податкового керуючого за місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр» як уповноваженої особи за договором про спільну діяльність, з метою опису його майна у податкову заставу, було встановлено відсутність керівника та посадових осіб ТОВ «Надра Геоцентр» за юридичною адресою, про що податковим керуючим було складено акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим №2 від 22.06.2016.

Суд зазначає, що форма акта відмови платника податків від опису майна у податкову заставу передбачена Порядком застосування податкової застави органами доходів і зборів, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 N 572.

Натомість позивачем був складений акт про перешкоджання платником податків виконанню повноважень податковим керуючим, форма якого закріплена Порядком призначення та звільнення, а також функції та повноваження податкового керуючого, затвердженим Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 N 578.

Випадок складання цього акта передбачений пунктом 91.4 статті 91 Податкового кодексу України, яким обумовлено, що у разі якщо платник податків, що має податковий борг, перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, такий податковий керуючий складає акт про перешкоджання платником податків виконанню таких повноважень у порядку та за формою, що встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган звертається до суду щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом. Строк, на який можуть бути зупинені видаткові операції, визначається судом, але не більше двох місяців.

Зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків може бути достроково скасовано за рішенням податкового керуючого або суду.

Суд зазначає, що норми п.89.4 ст. 89 та п. 91.4 ст. 91 ПК України слід розцінювати як спеціальну та загальну відповідно, та у даному випадку складений позивачем акт від 22.06.2016, незважаючи на його назву, слід розцінювати саме як акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, наслідки складання якого передбачені пунктом 89.4 статті 89 Податкового кодексу України.

Таким чином, враховуючи те, що податковому керуючому ОСОБА_1 було створено перешкоди у виконанні покладених на неї Податковим кодексом України повноважень, зокрема, не було допущено до приміщення відповідача для здійснення опису майна у податкову заставу, про що складено акт №2 від 22.06.2016, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення п. 89.4 ст. 89 Податкового кодексу України, а зупинення видаткових операцій на рахунках відповідача має діяти до дня складення акта опису майна платника податків у податкову заставу податковим керуючим або акта про відсутність майна, що може бути описано у податкову заставу, або погашення податкового боргу в повному обсязі.

Згідно з пп.20.1.31 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень;.

Відповідно до пп. 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов'язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом.

Отже, з огляду на вищенаведені положення, суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що не підлягають зупиненню видаткові операції на рахунках платника податків щодо операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов'язань платника податків та погашення податкового боргу.

Враховуючи наведене та наявність підстав для задоволення подання, при визначенні строку зупинення видаткових операцій, суд, беручи до уваги обставини справи, суму податкового боргу, вважає за необхідне зупинити видаткові операції на рахунках відповідача (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) до часу його погашення або складання опису майна податковим керуючим задля такого погашення.

Щодо вимог податкового органу про зупинення операцій на електронному рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість договору про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, (уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр») за №9568, який відкритий в Державному казначействі України, суд зазначає, що вказаний рахунок відкритий платником платнику податку в казначействі для перерахування останнім коштів з власних поточних рахунків в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також у сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов'язань з цього податку, а тому призначенням вказаного рахунку є виключно здійснення сплати податку на додану вартість.

Так, відповідно до п.200-1.5 ст. 200-1 Податкового кодексу України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов'язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов'язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов'язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Згідно із п.200.1-7 ст. 200-1 Податкового кодексу України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200 1.5 статті 200-1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

У звязку з цим, на рахунок №9568 діють обмеження, які встановлені п.п.20.1.31, 20.1.32 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, а тому зупинення видаткових операцій по вказаному рахунку не може бути застосоване.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права суд зазначає наступне.

Податковим кодексом України вживаються два поняття, які позначають арешт коштів на рахунках платника податків - власне арешт коштів, а також зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.

Аналіз норм Податкового кодексу України, а також чинного законодавства, що регулює банківську діяльність і порядок здійснення безготівкових розрахунків, дає підстави для висновку про тотожність зазначених понять для цілей регулювання податкових правовідносин.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України Про банки та банківську діяльність від 07.12.2000 № 2121-ІІІ зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України"Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

Отже, накладення арешту на кошти на рахунках платника податків є необхідною передумовою для зупинення видаткових операцій на таких рахунках в усіх випадках, крім тих, які випливають з норм Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму".

Таким чином, з урахуванням змісту статті 59 вказаного Закону суд дійшов висновку про те, що зупинення видаткових операцій з підстав, передбачених Податковим кодексом України, можна здійснюється виключно у спосіб накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунках платника податків.

За таких обставин повноваження податкових органів щодо звернення до суду з вимогами як про накладення арешту на кошти платника податків, так і про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків варто розуміти як право на звернення з вимогою про накладення адміністративного арешту на кошти платника податків, що перебувають на його рахунках у банку.

При цьому в усіх випадках суд ухвалює рішення про зупинення видаткових операцій платника податків шляхом накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі, або про накладення арешту на кошти платника податків у відповідній сумі. Зазначені варіанти змісту резолютивної частини судового рішення є еквівалентними за своїми правовими наслідками. Ці наслідки полягають у виникненні арешту коштів і зупиненні через цю обставину видаткових операцій.

Така правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України №642/12/13-13 від 29.04.2013.

Крім того, враховуючи фактичний недопуск відповідачем податкового керуючого до складання акта опису майна у податкову заставу, та приймаючи до уваги визначені пунктом 89.4 статті 89 Податкового кодексу України наслідки вчинення таких дій, суд також визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про спонукання Товариства з обмеженою відповідальністю Надра Геоцентр, відповідального за утримання та внесення податків до бюджету за договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007, допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

З урахуванням викладеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити частково.

2.Зупинити видаткові операції Товариства з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», відповідального за утримання та внесення податків до бюджету за Договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007 (податковий номер НОМЕР_1), шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 443 807 002,45 грн., розміщені на наступих рахунках в банках: №2557 (російський рубль) в ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854; №2557 (долар США) в ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854; №2557 (євро) в ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854; №2557 (українська гривня) в ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854; №7982 (українська гривня) в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Київській області, МФО 821018.

3.Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Надра Геоцентр», відповідальне за утримання та внесення податків до бюджету за Договором про спільну діяльність №265-12 від 19.11.2007 (податковий номер НОМЕР_1), допустити податкового керуючого для опису майна у податкову заставу.

4.В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дудін С.О.