Справа № 318/1525/16-а
Суддя: Петров В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 318/1525/16-а
Номер провадження №2-а/318/34/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 року м. Кам'янка-Дніпровська

Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого - судді Петрова В.В.

при секретарі Александрові М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Батько заявника - ОСОБА_3 був суддею Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області у відставці, у зв'язку з чим перебував на обліку в УПФУ Кам'янсько-Дніпровського району та отримував щомісячне грошове утримання судді. Рішенням суду від 08 грудня 2015 року було встановлено факт його перебування на утриманні ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21.03.2016 року апеляційну скаргу відповідача на зазначене рішення було визнано не поданою та повернуто апелянту. Рішення набрало законної сили 21 березня 2016 року. 10.05.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення з виду пенсії за віком на пенсію у зв'язку з втратою годувальника як члена сім'ї, що є утриманцем. 30.05.2016 року позивач отримав відповідь, що відсутні підстави застосування ст. 36 Закону «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення» та відсутнє право на пенсію по втраті годувальника, оскільки він є повнолітньою особою, що перебував в родинних відносинах (батько-син) з померлим ОСОБА_3 з відсутністю встановленого факту інвалідності, набутої до 18 років. Вважає дії відповідача неправомірними, оскільки: відмова була оформлена листом, будь-яке рішення з приводу його заяви прийнято не було, що порушує чинне законодавство та його права. Просить визнати неправомірними дій відповідача щодо відмови в здійсненні переведення його на вид пенсії по втраті годувальника та скасувати рішення про відмову в переведенні, зобов'язати відповідача перевести його з пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника з 28.08.2015 р в розмірі 50 % від розрахованої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці його батьку без обмеження максимального розміру з урахуванням виплачених сум, у розмірі 90 % від 23 142 грн; зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії по втраті годувальника і виплату недоотриманих сум з 28.08.2015 р та стягнути на його користь судові витрати.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1, заяву підтримав та пояснив, що він звертався до відповідача з заявою про переведення його на вид пенсії по втраті годувальника, підставою слугувало рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні у батька. Йому відмовляли в прийнятті вказаної заяви, тому він надіслав заяву поштою, рішення він по заяві не отримав, а лише лист про відмову. Просить задовольнити його вимоги.

Представник відповідача Камянсько-Дніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області позовні вимоги не визнала, зазначивши, що позивач повинен був особисто подати документи, рішення за його зверненням не було прийнято, йому була надіслана поштою відповідь про відмову у переведенні на інший вид пенсії. Просить відмовити в задоволенні позову.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи наступне:

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 08.12.2015 р встановлено факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 21.03.2016 р апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Камянсько-Дніпровському районі по вказаній цивільній справі - визнано неподаною та повернуто апелянту. Тобто рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду набрало чинності 21.03.2016 р (а.с.15-16)

Факт звернення ОСОБА_1 до відповідача із заявами та скаргами про переведення на інший вид пенсії, підтверджується матеріалами справи (а.с.11-12,14).

Згідно відповіді відповідача № 13/Г-2 від 30.05.2016 р відповідач відмовив ОСОБА_1 в переведенні з одного виду пенсії на інший (а.с. 13).

Згідно довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 08/03/263 від 19.06.2014 р суддівська винагорода, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці склала 23 142 грн (а.с.17)

В розділі другом Конституції України зазначаються права, свободи та обов'язки людини і громадянина, в даному випадку Конституція України гарантує громадянам право на соціальний захист.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Конституція України має вищу юридичну силу, а Закон та інші нормативно-правові акти повинні прийматися на підставі Конституції України та повинні відповідати їй. Водночас із цим, наведеною нормою Конституції України передбачено, що норми Конституції України є нормами прямої дії, а звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини та громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантовано.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. (ч.2 ст.19 Конституції України)

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. (ч.1 ст.2 КАС України).

В силу вимог ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частина 1 ст.8 КАС України зазначає, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.2 ст.11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до принципів ст. 7 КАС України правосуддя в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин у справі Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості , а суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Сутність принципу змагальності у тому, що кожна з сторін пред'являє свої докази - позивач в обґрунтовування своїх вимог, відповідач - в обґрунтовування заперечень про них чи визнання вимог, а суд аналізує їх та робить свої висновки. Принцип змагальності передбачає, що сторони, інші особи, що беруть участь у справі, якщо вони прагнуть до найсприятного рішення для себе чи осіб у захист прав яких пред'явлений позов, зобов'язані повідомити всі суттєві для справи юридичні факти, пред'явити докази, здійснити інші процесуальні дії, що мають переконати суд у правоті цієї сторони. Цей принцип передбачає реальне покладення обов'язку з доказування обставин, що мають значення для справи. А у випадку невиконання цього обов'язку чи у випадку неактивності у процесі, сторона може зазнати негативні наслідки у вигляді несприятливого для неї рішення. Дія принципу змагальності покладає тягар доведення на самі сторони, крім випадків, встановлених законом.

В силу положень ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 69 цього ж Кодексу докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Презумпція вини встановлена вищезазначеною статтею, покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок довести правомірність своїх дій. Зважаючи на те, що повідомлені позивачем обставини та надані ним докази, не викликають обґрунтованого сумніву, крім того, державний виконавець не вжив ніяких дієвих заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження боржника, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню. Оскільки позовні вимоги задовольняються судовий збір необхідно стягнути з відповідача

Відповідно до п.п.3 п.2.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах одним із основних завдань управління є призначення (перерахунок) пенсій. На підставі п.п.2 п.2.3 згаданого Положення управління має право проводити планові та в передбачених законодавством випадках позапланові перевірки на будь-яких підприємствах, в установах, організаціях, фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, інших документів, пов'язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, призначенням пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості, зокрема письмові, з питань, що виникають у процесі таких перевірок.

Призначення пенсії по втраті годувальника, непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника передбачене ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", яка вказує, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Дружина померлого, яка не була на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважається дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Згідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування " пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається на весь період протягом якого член сім'ї померлого годувальника вважається непрацездатним що із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім'ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім'ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії.

Частина 1 ст.134 Закону України "Про судоустрій і статус суддів " зазначає, що судді, члени їхніх сімей та їх майно перебувають під особливим захистом держави.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. (п.п. 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846,)

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, відповідач листом відмовив йому в переведенні, але при цьому ніяких рішень ним не було прийнято. Такі дії відповідача суперечить вимогам діючого законодавства, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, необхідно визнати бездіяльність відповідача щодо відмови позивачу в здійсненні переведення з одного виду пенсії на інший протиправною та зобов'язати відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 щодо переведення його на інший вид пенсії, прийнявши по ній рішення, що відповідає вимогам діючого законодавства. У разі незгоди з прийнятим рішенням відповідача, роз'яснити позивачу його право оскарження в судовому порядку.

Оскільки позивачем при подачі адміністративного позову було сплачено судовий збір, а його позовні вимоги задовольняються частково, тому, враховуючи положення ст..94 КАС України, з відповідача на користь відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 551 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст..2,7-8,11,18,71, 94, 158-163 КАС України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Законом України «Про судоустрій та статус сіддів», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Камянсько-Дніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Камянсько-Дніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 в здійсненні переведення ОСОБА_1 з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника.

Зобов'язати Кам'янсько-Дніпровське об'єднане управління пенсійного фонду України в Запорізькій області розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення його з виду пенсії за віком на вид пенсії по втраті годувальника та прийняти по заяві рішення, що відповідає вимогам законодавства.

Стягнути з Камянсько-Дніпровського об'єднаного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн 20 коп.

В іншій частині - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Петров В.В