Справа № 334/10288/15-а(2-а/334/49/16)
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 листопада 2016 року м. Київ К/800/24231/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Пасічник С.С., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 21 квітня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя, в якому зазначав, що з 08 липня 2005 року перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя та йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення», та він продовжував працювати. 09 листопада 2015 року (після досягнення загального пенсійного віку) звернувся до Управління із заявою про призначення йому пенсії за віком на загальних підставах, тобто відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», проте отримав відмову у зв'язку з тим, що він вже отримує пенсію за віком.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя призначити йому пенсію за віком з 09 листопада 2015 року відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначенням пенсії за віком на загальних підставах; провести перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 21 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просив рішення судів скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2016 року, з врахуванням приписів статтей 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, скарга залишалася без руху в зв'язку з несплатою судового збору.

У встановлений судом строк позивач усунув недолік касаційної скарги.

Разом з тим, дослідивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, у відкритті провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, зазначав, що пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Таким чином, законодавцем наведено вичерпний перелік видів пенсій, які можуть бути призначені особі відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Водночас, частиною 1 статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років

Отже, дія Закону України «Про пенсійне забезпечення» поширюється на визначення права особи на пенсію, тоді як умови виплати цієї пенсії регулюються нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки, як встановлено судами попередніх інстанцій, позивачу вже призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка була обрахована за правилами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», то переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» не узгоджується з наведеними вимогами законодавства. Даний вид пенсії (пенсія за віком на пільгових умовах) не є іншим у розумінні статті 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 КАС України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, зокрема, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (а у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, дана касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки не містить належних доводів в підтвердження незаконності постановлених судами попередніх інстанцій рішень, а тому, з врахуванням наведених приписів п.5 ч.5 ст.214 КАС України, не викликає необхідності перевірки судом касаційної інстанції матеріалів справи, що в свою чергу, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 211, 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 21 квітня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі міста Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Вищого адміністративного суду України С.С. Пасічник