Справа № 2-а-10.3.2-1/11
Суддя: Козаченко Р. В.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-10.3.2-1/11
Провадження № 2-ар/477/1/16
УХВАЛА

01 листопада 2016 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Козаченка Р.В.,

при секретарі Савун С.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2, державного виконавця не з'явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві адміністративну справу за заявою державного виконавця про роз'яснення рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2016 року державний виконавець звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просила роз'яснити рішення суду від 27 вересня 2011 року, яким було зобов'язано відповідача виплатити громадянину ОСОБА_1 грошову допомоги на оздоровлення згідно ст. 48 Закону України № 796-ХІІ від 28 лютого 1991 року Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-ХІІ) в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати.

Вказувала, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист, виданий на виконання постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2011 року про зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 йому щорічну допомогу на оздоровлення в зазначеному розмірі. Однак виконання утруднюється незрозумілістю формулювання рішення суду в частині розміру заробітної плати: розмір мінімальної заробітної плати змінювався і був різний як в 2011 році, так і на тепер, тому не зрозуміло який її розмір потрібно застосовувати при розрахунку суми виплати: станом 2011 рік, чи на даний час.

В зв'язку з цим просила в цій частині рішення суду роз'яснити.

В судове засіданні заявник (державний виконавець) не з'явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, надала заяву з проханням розглянути заяву про роз'яснення рішення без її участі.

Позивач в суді вказав, що рішення повинно виконуватися в буквальному розумінні як воно виписано, тобто сума допомоги повинна визначатися розміром мінімальної заробітної плати, визначеної на момент фактичної виплати в теперішній час.

Представник відповідача підтримала заяву і вказала, що на її думку виплата повинна здійснюватися відповідно розміру мінімальної заробітної плати на 2011 рік, тобто коли ОСОБА_1 передбачалися такі виплати на оздоровлення, хоча він іншої думки, тому необхідно рішення суду роз'яснити.

Заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

В серпні 2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вимагав визнати дії відповідача з приводу відмови виплатити йому в повному обємі грошову допомогу на оздоровлення згідно ст. 48 Закон № 796-ХІІ неправомірними і зобовязати його зробити перерахунок та виплатити дану допомогу в повному обємі за 2008-2011 роки.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 вересня 2011 року його позов був задоволений частково.

Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області (далі Управління) щодо ненарахування йому та невиплати в 2011 році щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закон № 796-ХІІ протиправними, та зобовязано Управління нарахувати і виплатити щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік відповідно до положень ст. 48 Закон № 796-ХІІ у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати.

На зазначене рішення Управління подало апеляційну скаргу, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2013 року була залишена без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Далі, ухвалою Жовтневого районного суду від 28 грудня 2015 року, за заявою ОСОБА_1, йому був поновлений строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

15 січня 2016 року він отримав виконавчий лист, а 26 серпня цього року звернувся до відділу примусового виконання судових рішень Головного управління юстиції в Миколаївської області із заявою про примусове виконання цього рішення суду, в зв'язку з чим 30 серпня 2016 року державним виконавцем Чухліб І.В. було відкрито виконавче провадження ВП №52071656.

7 вересня 2016 року Управління ініціювало перед державним виконавцем звернення до суду за роз'ясненням рішення суду.

Державний виконавець погодилася з цим проханням і звернулася до суду за роз'ясненням рішення, оскільки, на їх думку, не зрозуміло який розмір мінімальної заробітної плати необхідно застосовувати при виплаті допомоги на оздоровлення.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 170 КАС України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою осіб, які беруть участь у справі, або державного виконавця ухвалою роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Дана норма передбачає підстави для роз'яснення судового рішення в судовому засіданні. Отже, роз'яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Також роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

З огляду на положення статей 21, 105, 162, КАС України адміністративний позов може містити вимоги щодо визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов'язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю.

Суд першої інстанції в своєму рішенні встановив, що відповідач зобов'язаний виплатити громадянину ОСОБА_1 грошову допомоги на оздоровлення згідно ст. 48 Закон № 796-ХІІ в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що виплата повинна здійснюватися виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час фактичної виплати, але

представник Управління вказувала, що така виплата повинна бути здійснена за розміром мінімальної заробітної плати, визначеним на 2011 рік, хоча в тому ж 2011 році цей розмір також змінювався.

Суд зазначає, що відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили, розмір грошової виплати ОСОБА_1 на оздоровлення повинен був здійснюватися відповідно до положень ст. 48 Закон № 796-ХІІ в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Цією нормою Закону також передбачається, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги.

Задля недопущення неоднозначного трактування рішення суду щодо розміру мінімальної заробітної плати, який необхідно застосовувати для виплати допомоги позивачу, суд вважає необхідним в цій частині рішення суду роз'яснити наступним чином.

Вихідним критерієм для обчислення суми допомоги на оздоровлення, відповідно до положень ст. 48 зазначеного Закону виступає мінімальна заробітна плата, розмір якої визначається відповідним Законом про державний бюджет на той рік, в якому така виплата повинна була проводитися.

Так, у період 2011 рік встановлювався статтею 22 Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік встановлені наступні розміри мінімальної заробітної плати: з 1 січня 2011 року - 941 гривна на місяць, з 1 квітня - 960 гривень, з 1 жовтня 985 гривень, з 1 грудня - 1004 гривні.

Відповідно до вимог ст. 63 Закон № 796-ХІІ фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.

На час розгляду справи по суті в суді першої інстанції позивачу виплати на оздоровлення у 2011 році здійснені не були, хоча за їх отриманням він звернувся до відповідача в липні 2011 року (а.с. 4).

Таким чином, нарахування та виплата позивачу разової грошової допомоги на оздоровлення має бути здійснена виходячи з розміру п'яти мінімальних заробітних плат, встановлених Законом України Про державний бюджет України на 2011 рік на час його звернення до Управління на липень 2011 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 170 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - задовольнити.

Роз'яснити рішення суду від 27 вересня 2011 року яким зобовязано Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік відповідно до положень статті 48 Закону України від 28 лютого 1991 р. № 796-ХІІ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі пяти мінімальних заробітних плат, визначених на момент виплати, що в Управління соціального захисту населення Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області виникає обов'язок нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 2011 рік у відповідності до статті 48 цього Закону виходячи із розміру п'яти мінімальних заробітних плат, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленого Законом України Про державний бюджет на 2011 рік на час його звернення за такою виплатою у липні 2011 року.

Ухвала може бути оскаржене до Одеського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 5-ти днів.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 2 листопада 2016 року.

Суддя Р.В. Козаченко