Справа № 707/2313/16-а
Суддя: Морозов В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 31.10.2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року м. Черкаси Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2). Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він набув право на пенсію із зменшенням пенсійного віку на 5 років, так як працював у зоні відчуження у с. Варовичі Поліського району Київської області з 04.08.1986 року по 06.08.1986 року, з 26.08.1986 року по 28.08.1986 року, з 02.09.1986 по 04.09.1986 року, з 09.09.1986 року по 11.09.1986 року та з 29.09.1986 року по 01.10.1991 року.

Однак відповідач відмовляється призначити йому пенсію, адже відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії із зменшенням пенсійного віку призначаються особам, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і працювали у зоні відчуження з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів. В свою чергу, позивачем не надано первинні документи, які б підтверджували період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивач вважає безпідставними доводи відповідача та просить суд визнати дії управління Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області щодо відмови в призначені позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ч. 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобовязати відповідача відповідно призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч. 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувати починаючи з 22.07.2016 року.

На підставі вимог ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку скороченого провадження суддею одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, справа повинна бути розглянута у порядку скороченого провадження не пізніше пяти днів з дня подання відповідачем заперечення проти позову.

Відповідачем подано до суду заперечення у строк, передбачений ч. 5 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, які мотивовані тим, що позивачем додані посвідчення на відрядження за серпень та вересень 1986 року у яких міститься відмітка про прибуття та вибуття ОСОБА_1 з с. Новий Мир Київської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до зони відчуження не відноситься. Інші первинні документи, які підтверджували період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відсутні.

Клопотання представника ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області про розгляд даної адміністративної справи у відкритому судовому засіданні не підлягає до задоволення, оскільки у відповідності до ч. 4 ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення. У разі недостатності повідомлених позивачем обставин або якщо за результатами розгляду поданого відповідачем заперечення суд прийде до висновку про неможливість ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу за загальними правилами цього Кодексу, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що підтверджується посвідченням Серії А № 262067, виданого Черкаською обласною держаною адміністрацією 29 грудня 1993 року.

Відповідно до довідки Черкаського відділу робітничого постачання № 2104 від 17.02.1992 року ОСОБА_1 працював з 04.08.1986 року по 06.08.1986 року та з 29.09.1986 по 01.10.1986 року в зоні відчуження у с. Варовичі Поліського району Київської області.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області встановлено факт знаходження ОСОБА_1 з 04.08.1986 року по 06.08.1986 року, 26.08.1986 року по 28.08.1986 року, з 02.09.1986 по 04.09.1986 року, з 09.09.1986 року по 11.09.1986 року та з 29.09.1986 року по 01.10.1991 року у с. Варовичі Поліського району Київської області, тобто в зоні відчуження Чорнобильської АЕС. Дане рішення набрало законної сили 05.05.1993 року.

Згідно довідки № 4 від 26.08.1997 року вбачається, що ОСОБА_1 працював в населених пунктах с. Варовичі Поліського району Київської області, тобто в зоні відчуження в період з 04.08.1986 року по з 04.09.1986 року. Згідно наказу № 74 по розрахунковій відомості по місцю роботи нарахована заробітна плата у сумі 280 крб. з урахуванням коефіцієнту 2.

Також, відповідно до акту Минводхоза УССВ від 27.03.1990 року вбачаться знищення документів та справ ОРСА, у звязку зі строком зберігання як таких, що не мають науково-історичної цінності та втрати практичне значення.

Згідно посвідчень на відрядження № 23 та від 04.08.1986 року та № 29 від 29.09.1986 року вбачається відправлення у відрядження ОСОБА_1 з 04.08.1986 року по 05.08.1986 року та з 29.09.1986 року по 01.10.1986 року в с. Варовичі Поліського району Київської області.

22 липня 2016 року позивач звернувся до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області із заявою про призначення пенсії на підставі ч. 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку на 10 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. До вищевказаної заяви позивачем було надано копії наступних документів, а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорія 2, Серії А № 262067, виданого 29.12.1983; трудову книжку; довідку Черкаського відділу робітничого постачання № 2104 від 17.02.1992 року; довідку № 4 від 26.08.1997 року; рішення Черкаського районного суду; посвідчення на відрядження; акт Минводхоза УССВ від 27.03.1990 року.

ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області № 7631/03 від 09.09.2016 року відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку з тих підстав, що відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії із зменшенням пенсійного віку призначаються особам, які є учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і працювали у зоні відчуження з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів. У посвідченнях на відрядження за серпень та вересень 1986 року міститься відмітка про прибуття та вибуття з с. Новий Мир Київської області, яке відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, до зони відчуження не відноситься. Інших первинних документів, які підтверджували період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позивачем не було надано.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи суд зважає на наступне.

Відповідно частини 1 статті 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про пенсійне забезпечення», умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Згідно зі статтею 49 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: ґ) документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильскій АЕС за формою, затвердженою постановою Державного комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи обєкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Посилання відповідача на відсутність у позивача інших первинних документів суд оцінює критично, з урахуванням того, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області, яке набрало законної сили 05.05.1993 року, вже встановлено певний юридичний факт, а саме знаходження ОСОБА_1 з 04.08.1986 року по 06.08.1986 року, 26.08.1986 року по 28.08.1986 року, з 02.09.1986 по 04.09.1986 року, з 09.09.1986 року по 11.09.1986 року та з 29.09.1986 року по 01.10.1991 року у с. Варовичі Поліського району Київської області, тобто в зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23 липня 1991 року № 106, визначено, що с. Варовичі Поліського району Київської області відноситься до зони відчуження. Даний факт також підтверджено рішенням Черкаського районного суду.

Також, суд звертає увагу на те, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

Водночас, різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічну позицію викладено в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 25 лютого 2015 року № К/800/8387/15.

Згідно ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 72 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Однак відповідачем, у наданих запереченнях, не наведено законних підстав до відмови позивачу в призначені йому пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, з урахуванням: як його статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2, якого він у встановленому законом порядку не позбавлений, що підтверджується посвідченням Серії А № 262067, а також рішенням Черкаського районного суду Черкаської області, яке набрало законної сили 05.05.1993 року, зміст якого вказано вище.

Положеннями ч. 1 ст. 72 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи з викладеного, позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має відповідно підтверджений статус. Згідно наданих суду документів, він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, тому за таких обставин суд вважає вимоги позивача законними та обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-14, 71, 99, 100, 159-163, 167, 183-2, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області щодо відмови в призначені ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Черкаському районі Черкаської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, відповідно до частини 1 статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачувати її, починаючи з 22.07.2016 року.

Вказана постанова підлягає негайному виконанню відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: ОСОБА_3