Справа № 1512/2-а-134/11
Суддя: Войтов Г. В.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________
Справа№ 1512/2-а-134/11
Категорія Міністерства внутрішніх справ України
ПОСТАНОВА

03.03.2011 року. м. Одеса

Київський районний м.Одеси у складі:

головуючего - судді Войтов Г. В.

при секретарі - Калашник С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача УДАІ УМВС України в Одеській області ІДПС 2-го взводу ВДАІ м.Одеса ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування постанови , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про визнання дій протиправними, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, по якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 532581 від 09 грудня 2010 року та закрити провадження по справі, посилаючись на те, що 09 грудня 2010 року вона була безпідставно притягнута до адміністративної відповідальності та накладений штраф у розмірі 425 гривен за протоколом про адміністративне правопорушення, складеними відповідачем незаконно.

Під час судового розгляду позивач адміністративний позов підтримала у повному обсязі, просить суд його задовольнити, посилаючись на те, що ПДР не порушувала, рухалась по Люстдорфській дорозі на площу Толбухіна, здійснюючи лівий поворот на дозволений сигнал світлофора (зелену стрілку), який розташований перед трамвайними коліями. На площі Толбухіна рухалась в лівій смузі руху у напрямку вул. ОСОБА_3, в праві смузі руху рухались інші транспортні засоби, на момент підїзду до світлофора, який розташований зліва по ходу руху виїхав автомобіль створив аварійну ситуацію для уникнення, якої зупинилась в цю мить загорілося червоне світло. Свій автомобіль зупинила перед трамвайною колію на червоний світло, інші транспортні засоби почали рух, тобто не мала ніякої можливості переїхати перехрестя. Діяла у відповідності до п. 16.3 ПДР здійснила зупинку свого транспортного засобу у небезпечному для інших водіїв місці.

Представник відповідача в судове засідання зявився, позов не визнав, з заявленими доводами не погодився та заперечував проти його задоволення надав суду обґрунтовані заперечення на позов та відео запис скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідач ІДПС 2 взводу ВДАІ м. Одеси ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 в судове засідання з'явився, позов не визнав, з заявленими доводами не погодився та заперечував проти його задоволення надав суду пояснення по суті порушення, що ніс варту на перехресті вул. ОСОБА_3 та площі Толбухіна слідкували за виконанням ПДР, а саме проїздом на дозволений сигнал світлофора та рядністю. З боку Люстдорфської дороги рухався автомобіль НОМЕР_1, який рухався на дозволений сигнал світлофора, знаходячись на перехресті, сигнал світлофора змінився на заборонений, водій даного транспортного засобу зупинився перед трамвайною колію, своїми діями створив небезпеку та затрудняв проїзд інших транспортних засобів, які рухались на свій дозволений сигнал світлофора у перпендикулярному напрямку.

Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивача, ознайомившись за матеріалами справи, наданими доказами, запереченнями представника відповідача, відповідача вважає адміністративний позов позивача не підлягаючим задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 09 грудня 2010 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності згідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови, з яких вбачається, що така відповідальність у позивача настала внаслідок порушення вимог п. 16.8 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року виконуючи поворот праворуч на вул. ОСОБА_3 на дозволений сигнал світлофора, при подальшій зміні сигналу світлофора на заборонений, не закінчила проїзд перехрестя площі Толбухіна та Люстдорфської дороги залишилась на перехресті, чим заважала іншим учасникам дорожнього руху.

З пояснень позивача вбачається, що під час керування транспортним засобом здійснила виїзд на площу Толбухіна, але під час проїзд перехрестя змінився сигнал світлофора, який регулював її рух, залишалась на перехресті керуючись п. 16.3 ПДР.

Через порушення позивачем ПДР, відповідачем, відносно нього був складений протокол від 03 грудня 2010 року про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що така відповідальність у позивача настала внаслідок порушення вимог п. 16.8 Правил дорожнього руху.

На підставі вказаного протоколу позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен, про що свідчить відповідна постанова відповідача.

В судовому засіданні під час перегляду відео запису наданого представником відповідача вбачається, що позивач дійсно рухався по площі Толбухіна на дозволений сигнал світлофора, при зміні сигналу світлофора на заборонений, зупинилась перед трамвайною колію, не звільнила перехрестя, своїми діями заважала іншім транспортним засобам пересікати перехрестя площі Толбухіна та Люстдорфської дороги в м. Одесі.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Враховуючи викладене, та з копій протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при розгляді справи відповідачем були з'ясовані і доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є ознаки адміністративного правопорушення, за що законом встановлено адміністративну відповідальність, відповідач склав протокол про адміністративне правомірно, оскільки позивач не виконав вимогу п. 16.8 ПДР.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановлюється в конкретній адміністративній справі а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Позивач не надав судові належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх доводів щодо незаконності та протиправності дій відповідачів відносно нього, які виразились у притягненні позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещування проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорними на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Обставини, на які посилається позивач по справі, що вона керувалась п. 16.3 ПДР, є голослівними та нічим не підтвердженими, необґрунтованими, у звязку з чим суд переконаний, що позивачем по справі, дійсно, були порушенні Правила дорожнього руху, яке було зафіксовано на штатну відеокамеру.

За таких обставин, позивач, дійсно, порушив ПДР, у звязку з чим правомірно був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, відповідач - інспектор ДПС, допустив повноту при з'ясуванні всіх обставин справи, а відповідно дав їм належну оцінку, внаслідок чого правомірно зробив висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України „Про дорожній рух, контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється в тому числі Державтоінспекцією Міністерства внутрішніх справ України (до складу якої входить УДАІ ГУМВС України в Одеській області). В свою чергу, Державтоінспекція МВС України здійснює свої функції відповідно до Постанови КМУ України від 14.04.1997 року, № 341 „Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ.

Безпосередньо, контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державтоінспекцїї, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Відповідач - працівник Державтоінспекції при здійсненні відносно позивача владних повноважень діяв у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами, в межах своєї компетенції, неупереджено, не зловживаючи своїм службовим положенням.

Доводи позивача по справі не усувають факту здійснення правопорушення позивачем.

Суд вважає, що дії позивача, що дійсно порушили ПДР, правильно були кваліфіковані відповідачем.

Дії відповідача - працівника Державтоінспекції ґрунтуються на законі.

Суд, виконавши всі вимоги адміністративно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає залишенню без змін, а адміністративний позов без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 17, 19, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов позивача ОСОБА_1 до відповідач УДАІ УМВС України в Одеській області , ІДПС 2-го взводу ВДАІ м.Одеса ОСОБА_2 , про визнання незаконною та скасування постанови - у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб,єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя : Войтов Г. В.