Справа № 465/3463/15-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/51891/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Мороза В.Ф.

суддів: Донця О.Є.

Гончар Л.Я.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася з позовом, в якому просила визнання дії протиправними та зобов'язання провести перерахунок пенсії за вислугу років згідно з довідкою прокуратури Львівської області від 06 березня 2015 року №18/796вих-15 про заробітну плату, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із законом України від 05 жовтня 1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ, що діяла станом на квітень 2010 року) з розрахунку 86% від суми місячного заробітку - 8 289,26 грн. з 01 березня 2015 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 01 березня 2014 року, а також допустити до негайного виконання постанову суду в частині зобов'язання Управління пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова здійснення перерахунку та виплати їй пенсії за вислугу років у межах суми стягнення за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про протиправну відмову відповідача у перерахунку пенсії відповідно до довідки прокуратури Львівської області від 06 березня 2015 року №18/796вих-15 на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру України» в редакції закону, що діяла на час призначення пенсії за вислугу років.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 02 липня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_2 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05 жовтня 1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ, що діяла у 2010 році) на підставі довідки прокуратури Львівської області від 06 березня 2015 року №18/796вих.-15 про заробітну плату з розрахунку 86% від суми місячного заробітку. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова провести перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 у зв'язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури згідно з довідкою прокуратури Львівської області від 06 березня 2015 року №18/796вих-15 про заробітну плату, відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05 жовтня 1995 року №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12 липня 2001 року №2663-ІІІ, що діяла у 2010 році) з розрахунку 86% від суми місячного заробітку - 8289,26грн. з 01 березня 2015 року без обмежень граничного розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час (12 місяців) з 01 березня 2014 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вказав на наявність у позивача права на перерахунок пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, що діяла на момент призначення пенсії за вислугу років, з виплатою різниці в пенсії за минулий час протягом останніх 12 місяців перед зверненням позивача за перерахунком пенсії без обмеженням максимальним розміром.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року апеляційну скаргу задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправними дії та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії починаючи з 12 березня 2015 року з розрахунку 86% від суми заробітної плати, без обмежень граничного розміру пенсії в розмірі зазначеному в довідці прокуратури Львівської області №18/796вих-15 від 06 березня 2015 року, а з 1 квітня 2015 року з урахуванням Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VІІІ від 2 березня 2015 року. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд апеляційної інстанції, виходив з того, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком, разом з тим, на момент звернення за перерахунком пенсії, норма, яка дає право на виплату пенсії за минулий час за 12 місяців, втратила чинність.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Переглядаючи судове рішення апеляційного суду в межах касаційної скарги, судова колегія вбачає підстави для її задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, ОСОБА_2 з 19 квітня 2010 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова, з призначеною пенсією за вислугу років як працівнику прокуратури відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії), у розмірі 86% середнього заробітку.

27 лютого 2015 року позивача по справі було звільнено за власним бажанням з посади старшого прокурора відділу організації участі прокурорів у кримінальному проваджені в суді прокуратури Львівської області.

12 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою про перерахунок її пенсії за вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) та довідки прокуратури Львівської області про заробітну плату від 06 березня 2015 року №18/796вих-15.

14 квітня 2015 року Управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м.Львова направило позивачу лист №5655/11-09, в якому інформувалось про неможливість проведення перерахунку пенсії за нормами Закону України «Про прокуратуру» до моменту прийняття Кабінетом Міністрів України відповідних нормативно-правових актів.

Не погоджуючись з даним рішенням Управління позивач звернулася з цим позовом.

Частина перша статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХІІ) в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу зазначає, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 08 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, зменшено до 80% відсотків розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року положення частини першої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо призначення прокурорам і слідчим пенсії за вислугу років у розмірі не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку втратили чинність у зв'язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №3668-VІ.

Крім того, Законом №3668-VІ встановлено обмеження виплати пенсії максимальним її розміром.

Відповідно до статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Разом з цим, як встановлено пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Отже, при перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а тому внесені Законом №3668-VІ зміни до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії прокурорам і слідчим у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм проведення перерахунку пенсії за вислугу років прокурорам є частини тринадцята, вісімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, які змін у зв'язку із прийняттям Закону №3668-VІ не зазнали.

Вирішуючи питання про застосування цього Закону в часі, колегія суддів виходить з того, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема, працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Право на виплату пенсії за минулий час було встановлено частиною вісімнадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ. Частиною тринадцятою статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Аналіз частин тринадцятої та вісімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-ХІІ дає підстави вважати, що виникнення права на перерахунок пенсії нерозривно пов'язане із фактом звернення особи за таким перерахунком.

Оскільки позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м. Львова з заявою про перерахунок вже призначеної пенсії 12 березня 2015 року, тобто до внесення змін до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, отже виплата має бути здійснена за 12 місяців до дня її звернення до Управління за перерахунком пенсії.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 грудня 2013 року у справі №21-348а13, від 06 жовтня 2015 року у справі №21-2432а15 та від 01 березня 2016 року у справі №21-3397а15 (161/20170/14-а).

Наведене дає підстави для висновку, що рішення суду першої інстанції було помилково скасовано апеляційним судом, у зв'язку з чим останнє підлягає скасуванню на підставі статті 226 КАС України з залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року скасувати, а постанову Франківського районного суду м. Львова від 02 липня 2015 року залишити в силі.

Рішення набирає законної сили через 5 днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянуте Верховним Судом України.

Судді В.Ф. Мороз

О.Є. Донець

Л.Я. Гончар