Справа № 803/971/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року Справа № 803/971/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Гринчук Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України про визнання протиправними дій оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 19.10.2015 року та зобов`язання належним чином розглянути це звернення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 28.01.2015 року по 20.03.2015 року позивач був відряджений з Ківерцівського районного військового комісаріату до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України (на момент відряджень оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сухопутних військ Збройних Сил України), однак після звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проводив виплату відрядних коштів, однак оплата відряджень проведена не була. В подальшому ОСОБА_1 19.10.2015 року звернувся із заявою до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України (далі ОК «Захід») щодо розгляду причин неоплати даних відряджень та вжиття заходів щодо виплати коштів на відрядження, однак вважає відповідь на дану заяву від 05.11.2015 року неналежною, згідно з якою вимоги заяви по суті не розглянуті, будь-які рішення не ухвалені, а сама відповідь від 05.11.2016 року підписана не уповноваженою особою.

Представник ОК «Захід» в письмовому запереченні на адміністративний позов від 31.10.2016 року заперечив проти правомірності заявлених позовних вимог та просив в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю, мотивуючи наступним:

- позивач пропустив строки звернення з адміністративним позовом, а також не має права користуватись пільгами для оплати судового збору, в зв`язку з чим поданий позов підлягає залишенню без розгляду;

- відповідь від 05.11.2015 року містила усі необхідні роз`яснення;

- ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » жодним чином не несе відповідальності за виплату (невиплату) коштів позивачу;

- посилання позивача на факт підписання відповіді від 05.11.2015 року не керівником органу, а керівником структурного підрозділу, який не мав необхідних на це повноважень, є безпідставним, оскільки тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу першого заступника командувача ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковник ОСОБА_2 наділений правами підпису документів, в тому числі й відповідей на звернення, а отже відповідь надана за підписом уповноваженої на це посадової особи.

В судове засідання позивач та представник відповідача не прибули, ухвали суду від 20.10.2016 року про відкриття провадження у справі та про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду, надіслані на адресу позивача: АДРЕСА_1 , повернуті суду поштовим відділенням зв`язку з поміткою «не запит». Разом з тим, в провадженні Волинського окружного адміністративного суду (суддя Дмитрук В.В.) перебуває також справа №803/891/16 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ п/п НОМЕР_1 , ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 », Командування Сухопутних військ ЗСУ, до матеріалів якої 21.09.2016 року було долучено заяву ОСОБА_1 , сторінка 2 якої містила, окрім іншого, клопотання про розгляд справи за його відсутності в зв`язку з направленням військової частини, у якій останній проходить службу, з 21.09.2016 року в зону проведення АТО.

З огляду на наведені обставини, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності сторін, без повторного направлення процесуальних документів на адресу, вказану позивачем в позовній заяві, оскільки наявні докази про його відсутність за такою адресою, причини відсутності та фактичне клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також з огляду на приписи ч.4 ст.128 КАС України щодо можливості розгляду справи у випадку неприбуття відповідача у справі.

Розглянувши доводи, викладені позивачем у позовній заяві, дослідивши подані суду письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ч.1 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»).

Так поняття заяви (клопотання) закріплено в ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону, де вказується, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності (ст. 4 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Водночас, суд не погоджується з твердженням позивача про те, що на його заяву від 19.10.2015 року поширюються вимоги Закону України «Про звернення громадян», з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» військовослужбовці, працівники органів внутрішніх справ і державної безпеки, а також особи рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

З аналізу вищезазначеної норми, слідує, що військовослужбовці мають право подавати звернення, які не стосуються їх службової діяльності.

Оскільки даний адміністративний позов поданий військовослужбовцем, і він пов`язаний виключно з обставинами виконання ним військового обов`язку, зокрема, проходження військової служби, а тому на вищезазначені правовідносини не поширюється порядок розгляду звернень громадян-військовослужбовців, встановлений Законом України «Про звернення громадян».

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, іншими законами та нормативно-правовими актами.

Згідно із пунктом 14 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Наказом Міністерства оборони України від 03.12.2005 №722, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.12.2005 за № 1512/11792, затверджено Інструкцію про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України (далі Інструкція), яка встановлює порядок розгляду, реєстрації, приймання, узагальнення та аналізу звернень військовослужбовців, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також інших громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які законно перебувають на території України (далі - громадяни), у структурних підрозділах апарату Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, у командуваннях видів Збройних Сил України, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі органи військового управління) та визначає порядок контролю за його дотриманням.

Згідно із п. 1.4 даної Інструкції, у роботі з письмовими та усними зверненнями громадян потрібно забезпечувати кваліфікований, неупереджений, об`єктивний і своєчасний розгляд звернень громадян з метою оперативного розв`язання порушених у них питань, задоволення законних вимог заявників, реального поновлення порушених конституційних прав та запобігання надалі таким порушенням.

Пунктом 2.1 Інструкції передбачено, що письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.

Пунктом 2.5.3. та 2.5.4. Інструкції передбачено, що відповідь за результатами розгляду звернень в обов`язковому порядку дається тим органом військового управління, який отримав ці звернення і до компетенції якого входить вирішення порушених у зверненнях питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки згідно з письмовим наказом.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на правову норму нормативного акта і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно із пунктами 2.6 Інструкції усі звернення, що надійшли поштою або з особистого приймання, повинні прийматися, попередньо розглядатися та централізовано реєструватися в день їх надходження на реєстраційно-контрольних картках (додаток 1), придатних для обробки на персональних комп`ютерах або в журналі реєстрації звернень громадян, зразок якого встановлений додатком 4 до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Конверти, у яких надійшли звернення, зберігаються і додаються до документів у разі, якщо лише за конвертом можна встановити адресу відправника, час відправлення та одержання документа або якщо у конверті відсутні окремі документи чи встановлено невідповідність номерів документів номерам на конверті.

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України «Про звернення громадян».

Пунктом 3.3 Інструкції вказано, що після первинного розгляду звернень громадян керівниками органів військового управління працівник підрозділу документального забезпечення (секретаріату, канцелярії):

уносить до журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян або реєстраційно-контрольної картки персонального комп`ютера резолюцію керівництва та встановлені терміни виконання доручень за зверненнями громадян;

здійснює відправку звернень за належністю та відповідей - їх авторам;

забезпечує оперативне доведення звернень громадян до виконавців.

Звернення громадян, одержані органом військового управління для виконання, в обов`язковому порядку обліковуються в журналі обліку звернень цього органу військового управління або заводиться реєстраційно-контрольна картка.

При цьому, п. 3.5 Інструкції встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення та проведення перевірки за ними, - невідкладно, але не пізніше 15 днів від дня їх отримання.

Якщо в місячний термін розв`язати порушені у зверненні питання неможливо, то керівник відповідного органу військового управління або особа, що тимчасово виконує його обов`язки, установлює термін, потрібний для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 днів.

Тобто, в межах розгляду даної адміністративної справи суду необхідно надати оцінку діям (бездіяльності) відповідача під час розгляду звернення позивача на відповідність їх нормам Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 03.12.2005 року №722, в частині своєчасності їх вчинення та повноти вирішення порушених в заяві питань.

Судом встановлено, що солдата ОСОБА_1 , водія відділення забезпечення Ківерцівського РВК, було відряджено у м.Рівне, в розпорядження начальника управління персоналу заступника начальника штабу оперативного командування «Північ» з 28.01.2015 року по 26.02.2015 року та з 27.02.2015 року по 20.03.2015 року (а.с.20)

19 жовтня 2015 року ОСОБА_1 , надіслав до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » заяву, у якій просив вжити заходів щодо виплати йому коштів за відрядження, які мали місце в з 28.01.2015 року по 27.02.2015 року та з 28.02.2015 року по 20.03.2015 року або повідомити про причини неможливості здійснити зазначені розрахунки, а також зазначити причини тривалої (більше 7 місяців) неоплати даних відряджень.

Оперативним командуванням «Захід» 05 листопада 2016 року за вих. №501/5086 відповідь за підписом т.в.о. начальника штабу першого заступника командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 (а.с.13) була направлена позивачу.

Вказана відповідь містила: 1) роз`яснення про неможливість перебування військовослужбовців у відрядженні до вищих штабів та управлінь більше 5 днів за письмовим викликом відповідних командирів і начальників, чи 10 днів - за умови його продовження у надзвичайних випадках не більше ніж на 5 днів за письмовим дозволом командувача оперативного командування, начальника штабу оперативного командування (п.1.3 наказу Міністра оборони України від 29.08.2011 року №530 «Про затвердження Інструкції про порядок відшкодування військовослужбовцям Збройних Сил України витрат на службові відрядження в межах України»); 2) роз`яснення про можливість оскарження даного рішення вищестоящому органу, посадовій особі або в суді.

Таким чином, дана відповідь від 05.11.2015 року містила усі необхідні складові, передбачені п.2.5.4 Інструкції письмову форму, мотиви відмови з посиланням на правову норму нормативного акта, роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення і, крім того, була надана в місячний термін як це передбачено п.3.5 Інструкції.

При цьому, суд погоджується з твердженням представника ОК «Захід» щодо можливості підпису відповіді на скаргу позивача т.в.о. начальника штабу першого заступника командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , оскільки згідно з п.1.4 Інструкції про організацію нетаємного діловодства в управлінні ОК «Північ» (назву змінено на ОК «Захід» з 01.04.2015 року) на 2015 рік, начальник штабу перший заступник командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », заступники командувача військ ОК «Північ» або посадові особи, які виконують їх обов`язки згідно з письмовим наказом мають право підписувати відповіді на звернення, що також узгоджується з приписами п.3.7 Інструкції.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що питання щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду з даними позовними вимогами та наявність у позивача пільги щодо сплати судового збору були вирішені Львівським апеляційним адміністративним судом при постановленні судових рішень в даній адміністративній справі, а отже судом вказані доводи представника відповідача не приймаються до уваги.

З наведених вище підстав, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих суду статтею 162 КАС України повноважень суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 69-72, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 03.12.2005 №722, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, повний текст якої буде виготовлено 04 листопада 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук