Справа № П/811/578/16
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2016 рокусправа № П/811/578/16

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Головко О.В.

суддів: Ясенової Т.І. Суховарова А.В.

за участю секретаря судового засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стокко» на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року в адміністративній справі

за позовом Фермерського господарства «Агроекохолод»

до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області

третя особа Приватне підприємство «Галант-Україна»

про скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

ФГ «Агроекохолод» у травні 2016 року звернулося до суду з позовом, в якому просило скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесену в рамках виконавчого провадження № 49262520, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С.О., в частині накладення арешту на комбіноване сховище плодоовочевої продукції на 12 тисяч тонн, що знаходить за адресою: вул. Квіткова, 1, с. Підлісне, Олександрівський район, Кіровоградська область, яке належить на праві приватної власності ФГ «Агроекохолод».

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Стокко» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мохна С.О 12 травня 2016 року винесено постанову в рамках виконавчого провадження ВП № 49262520, якою накладено арешт на комбіноване сховище плодоовочевої продукції на 12 тисяч тонн, що знаходиться за адресою: вул. Квіткова, 1, с. Підлісне, Олександрівський район, Кіровоградська область, а також плодоовочеву продукції, яка зберігається в овочесховищі, що належить боржнику ПП «Галант-Україна», та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, що належить ПП «Галант-Україна».

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність постанови від 12.05.2016, оскільки відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Олександрівського районного управління юстиції 11.12.2015, та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ФГ «Агроекохолод» належить об'єкт нерухомого майна - незавершене будівництво, з відсотком готовності незавершеного будівництва - 85%, розташованого за адресою: вул. Квіткова, 1, с. Підлісне, Олександрівський район, Кіровоградська область (форма власності - приватна).

Проте суд апеляційної інстанції доходить висновку про необґрунтованість таких висновків суду першої інстанції, адже відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Статтею 876 Цивільного кодексу України визначено, що власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПП «Галант-Україна» (замовник) та ТОВ «Стокко» (підрядник) було укладено договір будівельного підряду № 212/1 від 27.02.2012, за умовами якого підрядник зобов'язується виконати роботи по будівництву об'єкта: «Комбіноване сховище плодоовочевої продукції на 12 тисяч тонн», розташоване в селі Підлісному Олександрівського району Кіровоградської області.

Згідно з рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 15.10.2015 у справі № 912/3412/15, з ПП «Галант-Україна» стягнуто на користь ТОВ «Стокко» заборгованість у сумі 1698652,80 грн., що виникла у зв'язку з не сплатою замовником вартості виконаних робіт за договором будівельного підряду № 212/1 від 27.02.2012.

З супровідного листа Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області № 23195 від 13.05.2016 та оскаржуваної постанови вбачається, що остання винесена на підставі наказу Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/3412/15, договору будівельного підряду № 212/1 від 27.02.2012 та виходячи з положень ст. 331 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Стокко» зазначило, що відповідно до договору будівельного підряду № 212/1 від 27.02.2012 воно зобов'язалося виконати роботи з будівництва об'єкту «Комбіноване сховище плодоовочевої продукції на 12 тисяч тонн» в селі Підлісному Олександрівського району Кіровоградської області, замовником за вказаним договором є ПП «Галант-Україна», при цьому побудоване овочесховище не введене в експлуатацію, а відтак, в силу приписів цивільного законодавства, є власністю замовника - ПП «Галант-Україна», а тому реєстрацію права власності за ФГ «Агроекохолод» на незавершений об'єкт будівництва проведено незаконно.

В свою чергу, ФГ «Агроекохолод» стверджує, що є власником незавершеного будівництва, а саме комбінованого овочесховища, розташованого за адресою: вул. Квіткова, 1, с. Підлісне, Олександрівський район, Кіровоградська область та не є стороною виконавчого провадження ВП № 49262520.

При цьому в судовому засіданні представником позивача було надано пояснення, відповідно до яких у грудні 2015 року відбулася передача з балансу ПП «Галант-Україна» на баланс ФГ «Агроекохолод» майна - незавершеного будівництва «Комбіноване сховище плодоовочевої продукції на 12 тисяч тонн в селі Підлісному Олександрівського району Кіровоградської області», з відсотком готовності незавершеного будівництва - 85%, розташованого за адресою: вул. Квіткова, 1, с. Підлісне, Олександрівський район, Кіровоградська область.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно з постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Крикун О.М. від 21.05.2015 ВП № 46264909, тобто до моменту здійснення передачі незавершеного будівництва ФГ «Агроекохолод», накладався арешт на все рухоме та нерухоме майно ПП «Галант-Україна» із забороною його відчуження.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що в даній справі існує спір про право на майно, що виключає можливість її вирішення за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з положеннями статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи, зокрема, за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Враховуючи викладене, не зважаючи на те, що позивачем у справі є особа, яка не є учасником виконавчого провадження № 49262520, проте вирішення справи не можливе без вирішення спору про право, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що спір повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 203, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стокко» задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 травня 2016 року в адміністративній справі № П/811/578/16 скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 03 листопада 2016 року.

Головуючий: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова

Суддя: А.В. Суховаров