Справа № 826/14486/16
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 листопада 2016 року № 826/14486/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Кобилянського К.М., Мазур А.С., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрекс»

до Державної фіскальної служби України

третя особа Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України, Суд розглядає справу у письмовому провадженні.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрекс» (надалі - позивач) з позовом до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач), третя особа - Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві (надалі - третя особа), в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначені у податковій звітності з податку на додану вартість позивача за червень 2015 року;

- зобов'язати відповідача збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що вказані у податковій декларації з податку на додану вартість позивача за червень 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність бездіяльності відповідача з огляду на виконання позивачем всіх передбачених Податковим кодексом України (далі - ПК України) дій з метою автоматичного збільшення суми, на яку він має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначені у податковій звітності з податку на додану вартість позивача за червень 2015 року.

Відповідачем були надані суду письмові заперечення щодо заявлених позивачем вимог, в яких він просив відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на обставини, наведені в поданих запереченнях.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 24 жовтня 2016 року суд, на підставі вимог статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), перейшов до її розгляду в подальшому у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач зареєстрований виконкомом Калінінської районної ради м. Донецька, 07 червня 2000 року, перебуває на податковому обліку з 09 червня 2000 року (з 09 червня 2000 року по 18 листопада 2014 року на податковому обліку в ДПІ у Калінінському районі ГУ Міндоходів у Донецькій області, з 18 листопада 2014 року по 31 грудня 2015 року на податковому обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, а з 01 січня 2016 року на податковому обліку в Офісі великих платників податків ДФС України).

Позивачем 18 лютого 2014 року подано до ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2014 року, в рядку 23 якої зазначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 4 361 888, 00 грн.

Крім того, 19 березня 2014 року позивачем подано до ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндоходів Донецькій області податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2014 року, в рядку 23 якої зазначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 2 738 837, 00 грн.

Позивачем 16 квітня 2014 року подано до ДПІ у Калінінському районі м. Донецька ГУ Міндоходів Донецькій області податкову декларацію з податку на додану вартість за березень 2014 року, в рядку 23 якої зазначена сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 7 395 645, 00 грн. та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (Д4).

Як зазначає позивач, у зв'язку з тривалим невідшкодування сум ПДВ на поточний рахунок та з метою використання податкового кредиту при здійсненні торгівельних операцій на території України, ТОВ «Агрекс» подало у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві: уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період січень 2014 року, в рядку 24 якого позивач вказав суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 4 361 888, 00 грн.; уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійні виявлених помилок за звітний період лютий 2014 року, в рядку 24 суму якого позивач вказав суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) період у розмірі 2 738 837, 00 грн.; уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійні виявлених помилок за звітний період березень 2014 року, в рядку 24 якого позивач вказав суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 7 395 645, 00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в подальшому ТОВ «Агрекс», з метою збільшення суми податку, на який платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, надав ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві: уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період червень 2015 pоку, в якому в рядку 29 позивач збільшив залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на підставі уточнюючих розрахунків (уточненні показник - 14 496 370, 00 грн.), та зазначив в рядку 31 суму непогашеного від'ємного значена попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду у розмірі 14 496 370, 00 грн. (квитанція про отримання № 2 від 30 вересня 2015 року, реєстраційний номер документу: ); уточнюючий розрахунок з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період липень 2015 pоку, в якому в рядку 20.2 позивач вказав суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, на яку збільшено розмір суми податку визначеної п. 200-1.3 статті 200-1 розділу V ПК України, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розмірі 14 496 370, 00 грн. (квитанція про отримання № 2 від 30 вересня 2015 року, реєстраційний номер документу: ).

Тобто зазначене від'ємне значення у розмірі 14 496 370,00 грн. було задекларовано позивачем шляхом подання уточнюючих розрахунків податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Разом з тим, на рахунку позивача у системі електронного адміністрування ПДВ в рядку 9 «Сума від'ємного значення, на яку збільшується показник ?Накл» обліковується лише сума у розмірі 5 703 884, 00 грн., вказана у рядку 24 податковій декларації з ПДВ за червень 2015 pоку. При цьому додаткова сума, відображена позивачем у рядку 31 уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період червень 2015 року у розмірі 14 496 370, 00 грн. у системі електронного адміністрування ПДВ відсутня, що підтверджується відповідними витягами з системи, копії яких наявні в матеріалах справи.

Повно та всебічно дослідивши наявні матеріали справи, а також норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про часткове обґрунтування позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно з п. 200-1.1 статті 200-1 ПК України (в редакції до 29 липня 2015 року), система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання приписів вказаної норми ПК України Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» було затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - Порядок № 569), яким визначено механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

Згідно п. 1 Порядку № 569, система електронного адміністрування податку запроваджується поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 p. або іншої дати, визначеної окремим рішенням Верховної Ради України про скорочення такого періоду) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

При цьому п. 35 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що період з 1 лютого 2015 року до 1 липня 2015 року є перехідним періодом, протягом якого реєстрація податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється без обмеження сумою податку, обчисленою за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

За змістом приписів п. 200-1.3 статті 200-1 ПК України (в редакції до 29 липня 2015 року), платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (?Накл), обчислену за такою формулою:

?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ, де:

?НаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Митн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

?ПопРах - загальна сума поповнення рахунку в системі електронного адміністрування податку з поточного рахунку платника;

?НаклВид - загальна сума податку за виданими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

?Відшкод - загальна сума податку, заявлена платником до бюджетного відшкодування з урахуванням сум коригувань, проведених за результатами перевірок;

?Перевищ - загальна сума перевищення податкових зобов'язань, зазначених платником у поданих податкових деклараціях з урахуванням поданих уточнюючих розрахунків до них, над сумою податку, що міститься в складених таким платником податкових накладних та розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, 29 липня 2015 року набрав чинності Закон України від 16 липня 2015 року № 643-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість», відповідно до якого станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року (п. 34 підрозділу 2 розділу XX ПК України).

Крім того, Законом України від 16 липня 2015 року № 643-VІІІ були внесені зміни до п. 200-1.3 статті 200-1 ПК України, відповідно до яких показники формули, визначеної цим пунктом, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників ?НаклОтр та ?НаклВид також використовуються розрахунки коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року.

Під час обрахунку суми ?Накл також використовуються показники, визначені пунктами 34, 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу.

Згідно п.п. 4 п. 34 підрозділу 2 Розділу XX ПК України встановлено, що станом на третій робочий день після дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість» зареєстрованим платникам податку значення суми податку (позитивне або від'ємне), на яку такий платник має право зареєструвати податкові накладні / розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначене пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, та значення усіх її складових, визначених цим Кодексом, дорівнюють нулю, крім значень її складових ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн, що були сформовані починаючи з 1 липня 2015 року. Зареєстрованим платникам податку таке значення автоматично збільшується контролюючим органом: до 31 липня 2015 року для платників податків, що застосовують звітний (податковий) період місяць, без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду, що зазначено в податковій звітності з податку на додану вартість, у якій відображаються розрахунки з бюджетом та/або відображаються операції, що стосуються спеціального режиму оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за червень 2015 року.

Отже, відповідно до вказаного положення ПК України, визначальним фактором для автоматичного збільшення реєстраційної суми у системі електронного адміністрування податку на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, є зазначення такої суми саме в податковій звітності з ПДВ платника податку.

В свою чергу, до податкової звітності з податку на додану вартість, згідно п. 8 розділу 1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 23 вересня 2014 року № 966 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), належать: податкова декларація з податку на додану вартість з додатками; уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок з додатками; розрахунок податкових зобов'язань, нарахованих отримувачем послуг, не зареєстрованим як платник податку на додану вартість, які постачаються нерезидентами, у тому числі їх постійними представництвами, не зареєстрованими платниками податків, на митній території України.

А відповідно до п. 10 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), ДФС України, в тому числі, обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

Таким чином, уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період червень 2015 року, поданий позивачем 30 вересня 2015 року до контролюючого органу, є однією з форм податкової звітності з ПДВ, а отже сформовані у ньому позивачем показники (зокрема в рядку 31) мали бути враховані ДФС України при автоматичному збільшенні суми, на яку ТОВ «Агрекс» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у сумі 14 496 370, 00 грн.

Аналогічна позиція була неодноразово відображена в судовій практиці, зокрема в ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 грудня 2015 року по справі № 816/4273/15.

Отже, оскільки відповідачем не було вчинено дій спрямованих на збільшення суми, на яку ТОВ «Агрекс» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, на величину від'ємного значення за червень 2015 року у сумі 14 496 370, 00 грн., визначеного позивачем згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період червень 2015 року, відповідна бездіяльність ДФС України визнається судом протиправною.

Так, з системного аналізу положень Порядку № 569 та ПК України вбачається, що система електронного адміністрування ПДВ організована на централізованому рівні ДФС України, на цьому ж рівні відбувається процедура обчислення суми податку на додану вартість, на яку платник податків має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування до податкових накладних, і автоматичне збільшення розміру такої суми податку.

Отже, порушення прав позивача зумовлене саме протиправною бездіяльністю ДФС України як адміністратора системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно обґрунтованими є похідні позовні вимоги ТОВ «Агрекс» щодо зобов'язання відповідача збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в єдиному реєстрі податкових накладних на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24) та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що вказані у податковій звітності позивача з податку на додану вартість за червень 2015 року.

Водночас, керуючись вимогами ч. 2 статті 11 КАС України, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі заявлених позовних вимог та задовольнити адміністративний позов ТОВ «Агрекс» у наступний спосіб:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначені у податковій звітності з податку на додану вартість позивача за червень 2015 року;

- зобов'язати відповідача збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що вказані у податковій декларації з податку на додану вартість позивача за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року, поданого позивачем 30 вересня 2015 року.

Відповідно до статті 161 КАС України, під час прийняття постанови суд вирішує наступні питання, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень ч. 1 статті 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів та висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд присуджує на користь позивачів всі здійснені ними документально підтверджені витрати по сплаті судового збору з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, суд вважає за необхідне в передбаченому статтею 267 КАС України порядку зобов'язати відповідача подати суду протягом десяти днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили звіт про його виконання.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 122, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка полягає у незабезпеченні автоматичного збільшення суми, на яку товариство з обмеженою відповідальністю «Агрекс» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що зазначені у податковій звітності з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Агрекс» за червень 2015 року.

3. Зобов'язати Державну фіскальну службу України збільшити у системі електронного адміністрування податку на додану вартість суму, на яку товариство з обмеженою відповідальністю «Агрекс» має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 24), та суму непогашеного від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів на кінець поточного звітного (податкового) періоду (рядок 31), що вказані у податковій декларації з податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «Агрекс» за червень 2015 року з урахуванням відомостей уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2015 року, поданого товариством з обмеженою відповідальністю «Агрекс» 30 вересня 2015 року.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.

5. Встановити Державній фіскальній службі України строк для подання суду звіту про виконання рішення суду - десять днів з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/14486/16.

6. Стягнути з Державної фіскальної служби України за рахунок державних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрекс» судові витрати в розмірі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя А.Б. Федорчук

Судді А.С. Мазур

К.М. Кобилянський