Справа № 2-а-5103/2011
Суддя: Катющенко В. П.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5103/2011
Провадження №6а/755/42/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді- Катющенко В.П.

при секретарі- Дудник В.О.

суддя Дніпровський районний суд м. Києва Катющенко В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2, боржник: Управління Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі міста Києва про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_2, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить суд: визнати поважними причини пропуску строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-а-5103/2011, виданого 15 червня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва; поновити йому пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-а-5103/2011, виданого 15 червня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва та згідно з яким суд вирішив: Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2, починаючи з 12 лютого 2011 року державної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», взявши за основу розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відповідний період з урахуванням проведених позивачеві виплат.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що він, відповідно до ст. ст. 9, 14, 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон № 796-ХІІ від 28.02.1991 року), є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, пенсіонером, інвалідом II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. 18 січня 2011 року Дніпровський районний суд міста Києва у справі № 2-а-5103/2011 прийняв постанову, згідно з якою вирішив: Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2, починаючи з 12 лютого 2011 року державної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», взявши за основу розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відповідний період з урахуванням проведених позивачеві виплат. Постанова у справі набрала законної сили 23 липня 2013 року та на її виконання 15 червня 2016 року Дніпровським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист у справі № 2-а-5103/2011 про визнання протиправними дій і зобов'язання здійснити перерахунок і виплату основної та додаткової пенсії, щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2011 роки. 06 вересня 2016 року він звернувся з письмовою заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві про прийняття виконавчого листа до виконання. 09 вересня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Підпоріним Р.О. було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (ВП № 52138251), оскільки виконавчий лист поданий до примусового виконання з пропуском встановленого строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Після винесення судового рішення у січні 2011 року він сподівався невдовзі отримати належні йому кошти, однак стороною відповідача було подано апеляційну скаргу, і йому довелося невиправдано довго чекати на рішення суду апеляційної інстанції від 23 липня 2013 року, щоб постанова набрала законної сили. Проте навіть після винесення ухвали судом апеляційної інстанції, її копія досить довго не надходила на його адресу і він не міг знати про результати розгляду апеляційної скарги. У кінці 2013 року та протягом 2014-2015 років він потребував постійної медичної допомоги, госпіталізації та посиленого лікування. У цей час він переніс 2 інсульти і про те, щоб думати як отримати судове рішення чи подати його до виконання не міг. Однак, виявилося, що за цей час спливли строки пред'явлення виконавчого документа до виконання і він тепер позбавлений можливості виконати рішення суду, яке набрало законної сили та розраховувати хоча б на якесь відшкодування, яке в зв'язку з похилим віком і слабким станом його здоров'я та необхідністю здійснення подальшого підтримуючого лікування йому вкрай потрібне.

Сторони в судове засідання не з'явилися.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, дослідивши матеріали справи № 2-а-5103/11 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення в Дніпровському районі м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дії і зобов'язання здійснити перерахунок і виплату основної та додаткової пенсії, щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2011 роки згідно ст.ст. 48, 50, 54, 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2012 року, позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення в Дніпровському районі м. Києва, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправними дії і зобов'язання здійснити перерахунок і виплату основної та додаткової пенсії, щорічної допомоги на оздоровлення за 2008-2011 роки згідно ст.ст. 48, 50, 54, 67 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» -задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю з 12 лютого 2011 року, щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 роки - неправомірними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2, починаючи з 12 лютого 2011 року державної пенсії в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію, в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», взявши за основу розмір мінімальної пенсії за віком, встановлений ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за відповідний період, з урахуванням проведених позивачеві виплат. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2011 рік відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - в розмірі 5 мінімальних заробітних плат, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на момент виплати, враховуючи нараховані та виплачені їй суми допомоги. Зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_2 щорічну допомогу на оздоровлення за 2011 рік на підставі здійсненого Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації перерахунку сум щорічної допомоги на оздоровлення, враховуючи проведені за цей період виплати. В решті позовних вимог - відмовлено.

В подальшому, 20 лютого 2012 року Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, 20 квітня 2012 року Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва було подано суду апеляційні скарги на вищевказану постанову суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2013 року в задоволенні апеляційних скарг управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва, управління праці та соціального захисту населення в Дніпровському районі м. Києва було відмовлено, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 18 січня 2012 року було залишено без змін.

11 вересня 2013 року вказана адміністративна справа була повернута до Дніпровського районного суду м. Києва з Київського апеляційного адміністративного суду.

15 червня 2016 року заявником у вказаній справі було отримано виконавчі листи № 2-а-5103/2011.

09 вересня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-а-5103/2011, виданого 15 червня 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва (ВП № 52138251, боржник - Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 КАС України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вирішуючи питання визнання поважними причин пропуску строку, суд повинен перевірити, чи пропущено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання, чи поважні причини такого пропуску. Зокрема, поважними можна визнати ті причини, які не залежали від волі стягувача.

Як вбачається з матеріалів поданої заяви, позивач як на підставу поновлення останньому строку пред'явлення виконавчого листа до виконання посилається на те, що у кінці 2013 року та протягом 2014-2015 років він потребував постійної медичної допомоги, госпіталізації та посиленого лікування. У цей час він переніс два інсульти і про те, щоб думати як отримати судове рішення чи подати його до виконання не міг.

Так, згідно виписки з історії хвороби № 4233 Неврологічного відділення Київського міського центру радіаційного захисту населення, ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 27 серпня 2014 року по 11 вересня 2014 року.

Відповідно до наданого позивачем витягу з історії хвороби № 14/11367, ОСОБА_2 поступив 20 вересня 2014 року до Неврологічного відділення № 1 Київської міської клінічної лікарні № 3 з діагнозом гостра гіпертонічна енцефалапотія з дисциркуляцією у судинах ВББ у поєднанні з астеноневротичним синдромом та був виписаний 30 вересня 2014 року. В межах лікування у даному медичному закладі, ОСОБА_2 було проведено мегнітно-резонансну томографію головного мозку, що підтверджується випискою Інституту серця МОЗ України від 24 вересня 2014 року, дуплесне сканування екстра краніальних відділів брахіоцефальних судин і транскраніальне дуплексне сканування, що підтверджується випискою Нейрохірургічного відділення Олександрівської клінічної лікарні м. Києва від 25 вересня 2014 року.

Таким чином, з кінця серпня 2014 року позивач дійсно проходив стаціонарне лікування. В той же час, матеріали адміністративної справи № 2-а-5103/11 повернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з апеляційної інстанції 11 вересня 2013 року, при цьому в період цього часу, тобто з вересня 2013 року по серпень 2014 року, та з жовтня 2014 року по травень 2016 року позивач не звертався до суду із відповідними заявами про видачу останньому виконавчого листа, не цікавився рухом справи за його позовом. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З огляду на вищевикладене, подані позивачем, в якості поважності причин пропуску пред'явлення виконавчого листа до виконання, докази не можуть бути визнані поважними, у зв'язку з чим заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 160, 261 КАС України, ст. ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2, боржник: Управління Пенсійного Фонду України у Дніпровському районі міста Києва про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: