Справа № 308/8993/16-а
Суддя: Леміш О. М.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатскьої області

в складі : головуючого судді Леміш О.М.,

при секретарі Химинець О.Я.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2І

представник відповідача ОСОБА_3Ю , ОСОБА_4В

представника відповідача ОСОБА_5О

представника відповідача ОСОБА_6Й та ОСОБА_7В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Ужгороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Закарпатській області, Управління МВС України в З/о, про зобов"язання вчинити певні дії та стягнення коштів , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 Л звернувся до суду з позовом до суду до ГУ ПФУ в Закарпатській області, Управління МВС України в З/о, про зобов"язання вчинити певні дії та стягнення коштів.

Свій позов позивач мотивував тим, що він будучи у 1986 році міліціонером ізолятора тимчасового тримання відділу внутрішніх справ Ужгородського райвиконкому, за відповідним письмовим наказом на той час УВС Закарпатського облвиконкому був відряджений і виконував завдання держави та її керівництва (на той час СРСР, керівництва МВС Української РСР та УВС Закарпатського облвиконкому) по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, ОСОБА_1, прибув у м. Київ 14 травня 1986 року, де ніс службу, а надалі в період з 05 червня по 18 червня 1986 року - 14 діб відпрацював і виконав службові обовязки з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні Чорнобильської АЕС та на пошкодженому вибухом енергоблоці, що підтверджується довідкою оперативного штабу МВС УРСР від 18 червня 1996 року, витягом з наказу №62л/с від 08 липня 1986 року, довідкою УМВС України у Закарпатській області №51172 від 08 квітня 2014 року.

Будучи ветераном війни в Афганістані, ліквідатором аварії на ЧАЕС - 1 кат., інвалідом 2 групи по життєво, позивач з 2000 року неодноразово, офіційно звертався до УМВСУ в З/О, а надалі до ГУПФ України в Закарпатській області про призначення йому пенсійного забезпечення і виплати пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, до теперішнього часу такий вид пенсійного забезпечення йому не призначений і він не отримує таку відповідну грошову пенсію. Таким чином позивач звернувся до суду оскільки вважає що його законні права та інтереси порушено незаконними діями та бездіяльністю з боку відповідачів.

В судовому засіданні позивач та його представник позов із наведених у ньому мотивів підтримали та просили суд такий задовільнити.

Представник відповідача ОСОБА_3Ю , ОСОБА_4В, представник відповідача ОСОБА_5О, представник відповідача ОСОБА_6Й та ОСОБА_7В заперечень щодо позову не подали, вирішення позову залишили на розгляд суду.

Так, суд, заслухавши думку представника позивача , дослідивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, приходить до висновку, що позов із наведених у ньому мотивів обґрунтований і підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1Л будучи у 1986 році міліціонером ізолятора тимчасового тримання відділу внутрішніх справ Ужгородського райвиконкому, за відповідним письмовим наказом на той час УВС Закарпатського облвиконкому був відряджений і виконував завдання держави та її керівництва (на той час СРСР, керівництва МВС Української РСР та УВС Закарпатського облвиконкому) по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, ОСОБА_1, прибув у м. Київ 14 травня 1986 року, де ніс службу, а надалі в період з 05 червня по 18 червня 1986 року - 14 діб відпрацював і виконав службові обовязки з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні Чорнобильської АЕС та на пошкодженому вибухом енергоблоці, що підтверджується довідкою оперативного штабу МВС УРСР від 18 червня 1996 року, витягом з наказу №62л/с від 08 липня 1986 року, довідкою УМВС України у Закарпатській області №51172 від 08 квітня 2014 року.

Будучи ветераном війни в Афганістані, ліквідатором аварії на ЧАЕС - 1 кат., інвалідом 2 групи по життєво, позивач з 2000 року неодноразово, офіційно звертався до УМВСУ в З/О, а надалі до ГУПФ України в Закарпатській області про призначення йому пенсійного забезпечення і виплати пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно ст.54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, до теперішнього часу такий вид пенсійного забезпечення йому не призначений і він не отримує таку відповідну грошову пенсію.

На багаточисельні письмові заяви, з 2006 року, прокуратурою Закарпатської області тільки 11 квітня 2011 року була порушена кримінальна справа № 6102812, в результаті розслідування якої було встановлено :

- «... ОСОБА_8, обіймаючи, згідно наказу в.о. начальника УВС виконкому Закарпатської обласної ради депутатів № 67 від 13 липня 1962 року, посаду начальника фінансово-планового відділу УВС, будучи службовою особою, оскільки постійно обіймав посаду, повязану звиконанням адміністративно-господарських обовязків , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 367 КК України, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_8Т неналежно виконував свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, отримавши у червні 1986 року у невстановлений слідством день довідку начальника оперативного штабу МВС УРСР від 18 червня 1986 року про те, що співробітник органів внутрішніх справ Закарпатської області ОСОБА_1, виконував обов'язки в зоні Чорнобильської АЕС протягом часу з 05.06.86 по 18.06.86 року, здійснив нарахування заробітної плати ОСОБА_1, за період перебування останнього в зоні Чорнобильської АЕС згідно вимог ОСОБА_9 Міністрів СРСР № 524-156 від 05 травня 1986 року, посилання на яку було наявне у вказаній довідці начальника оперативного штабу МВС УССР від 18.06.86 року.

При цьому, ОСОБА_8, повинен був та міг знати про те, що станом на момент перебування на той час співробітника ОВС Закарпатської області ОСОБА_1, в зоні Чорнобильської АЕС та на момент нарахування йому заробітної плати за період виконання обовязків у цій зоні, була прийнята та набула чинності постанова ОСОБА_9 Міністрів УРСР та Укрпрофради № 207-7 від 10.06.86 року, згідно абз.4 п.п. 1 п.1 якої плата праці працівників підприємств, установ та організацій, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, повязаних з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження і запобіганню забрудненню навколишнього середовища, проводилася у III, II, І зонах небезпеки у 4-х, 3-х, 2- х кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітні плату, яка зберігалась за основним місцем роботи...».

На даний час вказана кримінальна справа стосовно померлого ОСОБА_8, закрита за п. 8 ст. 6 КПК України ( в ред. 1960 року).

Також, рішенням Ужгородського міського - районного суду Закарпатської області від 09 липня 2015 року у цивільній справі № 308/5316/15-ц було задоволено заяву прокуратури м. Ужгорода в інтересах позивача про встановлення факту, що має юридичне значення і констатовано: «... Встановити факт перебування ОСОБА_1 у III зоні небезпеки під час виконання ним службових обовязків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 05 червня по 18 червня 1986 року...». Однак, дане рішення, яке набуло законної сили та знаходилось на виконанні прокуратури Закарпатської області, із порушенням процедури відкриття апеляційного провадження було скасовано 17 вересня 2015 року суддею апеляційного суду Закарпатської області Фазикош Г.В., у звязку із тим, що це питання мало вирішуватись у позовному провадженні, а Вищий спеціалізований суд України своєю ухвалою від 08 червня 2016 року скасував ухвалу судді Фазикош Г.В., від 17 вересня 2015 року та зазначив, що дане питання вирішується у іншому порядку, а не в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, відповідно до листів ЕУПФУ в З/О № 1053/02.02 від 26.01.16 року та №767/02.02 від 19 січня 2016 року основними документами для нарахування вказаного виду пенсійного забезпечення є:

-оригінали довідок МСЕК, що стосуються ОСОБА_1, починаючи із дня встановлення йому інвалідності - 01.08.2000 року,та які за даними ЕУПФУ в З/О є в його особовій архівній справі в УМВС;

-ключовим документом є довідка про нараховану та отриману у пятикратному розмірі ( з урахуванням кратності 4 понад 1 збережений заробіток) заробітну плату за період роботи в III зоні небезпеки за 14 діб, з 05 червня по 18 червня 1986 року включно, яка має бути оформлена згідно відповідної форми, затвердженої листом Міністерства соціального захисту населення України від 27 лютого 1996 року № 01-3/241-013-2, зразок якої в додатку до вказаних листів направлявся до ЕУ НП в Закарпатській області (УМВС), так як по офіційній інформації ЕУПФ, яка надавалась до прокуратури Закарпатської області для приєднання до матеріалів кримінальної справи № 000011 стосовно службових осіб УМВС та УДАІ УМВС України в Закарпатській області, які грубо порушували законодавство стосовно ОСОБА_1, раніше надана довідка № 5/57 від 17 лютого 2014 року із УМВС до ЕУПФ була оформлена з грубими порушеннями та не за формою встановленою діючим законодавством.

Відповідно до листа МВС України № 15/2-Л-1 від 13 січня 2012 року «... усі працівники після закінчення терміну відрядження отримали довідки , на підставі яких їм за основним місцем проходження служби повинні були зробити відмітку в особовій справі та нарахувати у підвищеному (кратному) розмірі грошове забезпечення або заробітну плату. Зазначені довідки і є підтвердженням участі працівників у заходах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС зі сторони УВС Київської області , анарахуванняїм підвищеного грошового забезпечення ( заробітної плати)за період перебування в зоні відчуження - місцевих органів внутрішніх справ. ... Довідки про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про грошове забезпечення (заробітну плату) за цей період надаються установами, організаціями за основним місцем роботи працівників або їхніми правонаступниками, які відповідно до ч. 2 ст. 101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» несуть матеріальну відповідальність за шкоду , заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів і відшкодовують її ( Розяснення Міністерства праці та соціальної політики від 20.05.2005 року №338/0/15-05/034-4).

Окрім того, листом МВС України № 1101 від 01.04.13 року доповнено вказану вище відповідь таким: «... усі необхідні документи для підтвердження факту участі у заходах із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС можна отримати тільки за місцем Вашої основної роботи на час відрядження в зону відчуження, за місцем здачі після відрядження відповідного посвідчення , або в установі, де Ви отримували підвищену (кратну) заробітну плату за роботу в зоні ЧАЕС...».

Тільки 17 серпня 2016 року комісією з числа членів ліквідаційної комісії Управління МВС України в Закарпатській області було встановлено офіційно, що в архівах органів внутрішніх справ Закарпатської області, в матеріалах архівної особової справи ОСОБА_1, не виявлено оригіналу довідки про перебування його в зоні ЧАЕС у період з 05 по 18 червня 1986 року - в наявності є тільки копія. Інших первинних документів для встановлення зони небезпеки на ЧАЕС, де працював ОСОБА_1, у 1986 році, в архівній особовій справі не має. Також, відповідно до листа УМВС України у Закарпатській області №2/154 від 03 лютого 2014 року, відсутній маршрутний лист в його архівній особовій справі №1754.

Разом з тим, слід зазначити, що така довідка у особовій справі позивача була, так як на її основі був виданий наказ № 62л/с від 08 липня 1986 року , однак цей документ втрачений відповідачем - УМВС України в Закарпатській області.

Водночас, в ході розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 20.12. 2012, встановлено, що громадянин ОСОБА_1 виконував свої службові обовязки з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у III зоні небезпеки, а саме у м. Припять Київської області з виїздом на пошкоджений реактор ЧАЕС.

Вказане підтверджується рапортом слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області ОСОБА_10 та доказами, зібраними в ході досудового розслідування, зокрема, показаннями потерпілого у кримінальному провадженні моїми - ОСОБА_1 та показаннями свідка ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2.

Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 р. № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної ОСОБА_9 Української РСР», «Про порядок введення в дію Законів Української РСР», «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зони небезпеки визначались відповідно до радіаційної ситуації в місцях виконання робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за показниками потужності експозиційної дози. Держкомгідромету СРСР було доручено двічі на місяць станом на 1 та 15 числа забезпечувати Урядову комісію інформацією про радіаційну ситуацію на зазначених територіях. Рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих обєктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією (від 07.08.1986 р. № 87, від 19.08.1986 р. № 108, від 18.09.1986 р. № 173 та від 05.01.1987 р. № 339).

При виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках залежно від потужності експозиційної дози територію зони відчуження було поділено на 1-у, 2-у, 3-ю зони небезпеки та зону особливого контролю.

Відповідно до рішення Урядової комісії №87 від 07.08.1986 року м.Прип"ять Київської області в період 05.06. по 18.06.1986 року, де він відпрацював 14 діб, відносилось до 3-ї зони небезпеки.

Водночас, пенсійні виплати, призначені громадянину ОСОБА_1 в порядку Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчислені без урахування факту його перебування у III зоні небезпеки під час виконання позивачем службових обов'язків з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 05 червня по 18 червня 1986 року, тобто без застосування кратності.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. ст. 21, 22 Конституції України, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений.

Отже, відповідно до ст. ст. 22, 64 Конституції України, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Крім того, відповідно до ч.І ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військкоматами).

Також, як передбачено ст. 62 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розяснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обовязковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Згідно пункту 2 ОСОБА_9 Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 р. «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Пенсійний фонд України зобовязано забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно- правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином. п. 1 ч. 4 ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб з субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Крім того, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з субєктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Керуючись ст. ст.159, 160, 163 КАС України ,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов- задоволити.

Зобов"язати Управління МВС України в Закарпатській області відновити та видати ОСОБА_1 довідку про те, що ОСОБА_1 прибув у м. Київ, 14.05.1986 року і приступив до виконання службових обов"язків по ліквідації аварії в ІІІ зоні небезпеки Чорнобильської АЕС у м. Прип"ять та на пошкодженому реакторі ЧАЕС 05 червня 1986 року, вибув із ІІІ зони небезпеки Чорнобильської АЕС 18.06.1986 року , де ОСОБА_1 відпрацював в ІІІ зоні Чорнобильської АЕС 14 дні.

Нарахувати ОСОБА_1 заробітну плату за 14 діб відпрацьованих у ІІІ зоні ЧАЕС з 05 по18 червня 1986 року з врахуванням кратності 4 понад збереженний заробіток - 5 заробітних плат та нараховану заробітну плату стягнути з УМВС України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 .

Видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату за період роботи в ІІІ зоні небезпеки ЧАЕС з 05.06.1986 по 18.06.1986 року згідно форми , яка затверджена листом Міністерством соціального захисту населення України від 27.02.1996 року № 01-3/241-013-2 з урахуванням кратності 4 понад збережений заробіток та копію первинного документу про виплату вказаної заробітної плати.

На підставі виданої Управлінням МВС України в Закарпатській області довідки про заробітну плату працівника міліції ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження, а саме за 14 діб відпрацьованих у III зоні небезпеки ЧАЕС м. Припять та пошкодженому реакторі ЧАЕС з 05 червня 1986 року по 18 червня 1986 року з урахуванням кратності 4 понад збережений заробіток - тобто кратність 5, зобов"язати Ужгородське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків згідно вимог ст. 24 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 21.08.2000 року по 28.10.2016 року з врахуванням отриманої ним грошової суми пенсії по іншому виду пенсійного забезпечення - вислуги років з врахуванням інвалідності , яка була йому призначена з 20.06.2006 року згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби , та деяких інших осіб" .

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитись через 5 днів.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_12М