Справа № 826/3676/16
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
містоКиїв
01 листопада 2016 року № 826/3676/16
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до третя особаСвятошинського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації дочірнє підприємство публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» «Житлово-комунальне відділення «Сатурн»
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Святошинського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, дочірнє підприємство публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» «Житлово-комунальне відділення «Сатурн», в якому просить (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 05.09.2016):

- визнати неправомірним викладене у листі від 30.01.2016 №9/353 рішення Святошинського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати неправомірним викладене у заяві ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання від 30.08.2016 рішення Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію здійснити реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що за твердженням позивача, останній на законних підставах протягом тривалого часу використовує службове житло за адресою: АДРЕСА_1 , а також вчасно сплачує комунальні платежі. Наявність договору від 01.04.2004, укладеного між ОСОБА_1 та дочірнім підприємством відкритого акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» «Житлово-комунальне відділення «Сатурн» свідчить про згоду власника житла на використання вказаної квартири, тому будь-яких додаткових документів для реєстрації місця проживання подавати немає підстав.

Святошинська районна в місті Києві державна адміністрація проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що згідно зі статтею 122 Житлового кодексу УРСР, єдиною підставою для вселення у надане на підставі рішення службове жиле приміщення є спеціальний ордер, виданий громадянинові виконавчим комітетом районної, міської, районної в м. Києві Ради народних депутатів.

Третя особа під час судового розгляд справи не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 прийнято на роботу до Житлово-комунального відділення «Сатурн» дочірнього підприємства публічного акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» на посаду коменданта з 01.04.2004 та з поселенням у службове приміщення, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією наказу від 01.04.2004 №03-к.

При цьому, між ОСОБА_1 та дочірнім підприємством відкритого акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» «Житлово-комунальне відділення «Сатурн» укладено договір від 01.04.2004, у відповідності до умов якого позивачу надано у користування службове житло за адресою: АДРЕСА_1 на час трудових відносин з підприємством, а саме: коменданта будівлі.

Станом на час звернення до суду трудові відносини між сторонами тривають, що підтверджується з наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача та не заперечувалося третьою особою.

З метою реєстрації місця проживання за адресою фактичного проживання позивач звернувся до Святошинського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України у м. Києві з відповідною заявою.

Листом від 30.01.2016 №9/353 позивачу відмовлено у реєстрації місця проживання, оскільки ним не надано документів, що підтверджують право на проживання в житлі (ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласника житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання).

Надалі, позивач звернувся до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою про реєстрацію місця проживання від 30.08.2016, в якій просив зареєструвати його місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , за результати розгляду якої позивачу 30.08.2016 відмовлено у реєстрації місця проживання за вказаною адресою з посиланням на те, що відсутні документи на право власності на житло або згода власника житла.

Вважаючи такі відмови протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно зі статтею 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Приписами статті 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання визначено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації.

Відповідно до пункту 2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України від 22.11.2012 №1077, для реєстрації місця проживання особа або її законний представник подає до територіального підрозділу ДМС, а після утворення центрів надання адміністративних послуг - до відповідного центру: документи, що підтверджують: право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання. У разі реєстрації місця проживання у центрі договір оренди житлового приміщення може бути засвідчено адміністратором центру.

Саме ненадання документів на підтвердження права проживання стали підставою для відмови реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з оскаржуваними рішеннями відповідачів.

Разом з тим, у даному випадку, згідно з наявними у справі доказами, позивач користується вказаною квартирою на підставі договору від 01.04.2004, укладеного між ОСОБА_1 та дочірнім підприємством відкритого акціонерного товариства «Науково-виробниче підприємство «Сатурн» «Житлово-комунальне відділення «Сатурн», як службовим житлом.

Таким чином, під час прийняття оскаржуваних рішень відповідачами не враховано положення вказаного договору, дійсність якого сторонами не заперечувалась, як документу, що підтверджує право позивача на проживання у вказаному житлі, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , що за своїм змістом відповідає документу, який підтверджує право на проживання в житлі, згідно з наведеними приписами статті 6 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання та пункту 2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів.

З врахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відмова у реєстрації місця проживання позивача за адресою АДРЕСА_1 , яка викладена Святошинським районним відділом головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві у листі від 30.01.2016 №9/353 та Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією у заяві про реєстрацію місця проживання від 30.08.2016, є протиправною.

При цьому, на підставі викладеного та з метою належного захисту права та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вказує про необхідність зобов`язання Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання від 30.08.2016, з урахуванням висновків даної постанови.

Згідно з вимогами статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , яка викладена Святошинським районним відділом головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві у листі від 30.01.2016 №9/353.

Визнати протиправною відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , яка викладена Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією у заяві про реєстрацію місця проживання від 30.08.2016.

Зобов`язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про реєстрацію місця проживання від 30.08.2016, з урахуванням висновків даної постанови.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.