Справа № 495/460/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/28278/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року

у справі № 495/460/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби України

про визнання дій протиправними, зобов'язання виконати судове рішення, стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, в якому, з урахування уточнення позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2011 року та виконавчого листа від 29 травня 2013 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправними дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень;

- зобов'язати Державну казначейську службу України виконати вказане судове рішення шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 в розмірі 6460 грн.;

- стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення виплати суми боргу у розмірі 526,18 грн.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року, постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 червня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою позову залишено без задоволення.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої інстанції змінити, ухвалити нове рішення яким позов задовольнити.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2011 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради. Зобов'язано відповідача здійснити дії щодо перерахунку щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік ОСОБА_1 та виплатити неотриману ним частину щорічної разової грошової допомоги, передбачену ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму, визначеному законом, виходячи з розміру на час виникнення права на виплату, з урахуванням проведених виплат.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2016 року встановлено спосіб і порядок виконання постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21 лютого 2011 року шляхом стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Білгород-Дністровської міської ради на користь ОСОБА_1 неотриману ним частину щорічної разової грошової допомоги за 2010 рік, передбачену ч. 5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком, яка дорівнює прожитковому мінімуму, визначеному законом, виходячи з розміру на час виникнення права на виплату, з урахуванням проведених виплат, тобто в розмірі 6460 грн.

29 травня 2013 року ОСОБА_1 видано виконавчий лист на примусове виконання ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2016 року, з яким 31 травня 2013 року позивач звернувся до Управління державної казначейської служби України в Білгород-Дністровському районі Одеської області.

Листом від 24 липня 2013 року Управління державної казначейської служби України в Білгород-Дністровському районі Одеської області повідомило ОСОБА_1, що 04 червня 2013 року подані ним матеріали направлено для виконання до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області відповідно до п.п. 1 п. 47 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 03 серпня 2011 року № 845.

Листами від 07 жовтня 2013 року № 5-13/1118-24323, від 03 березня 2014 року № 5-13/1536-5353 та від 01 серпня 2014 року №5-13/5609-18417 ДКС України повідомлено позивача, що на момент надходження виконавчого документа суду та на даний час в органах Казначейства знаходяться на виконанні судові рішення, які надійшли раніше. Після виконання виконавчих документів, які надійшли раніше, органами Казначейства буде здійснено заходи щодо перерахування коштів на користь ОСОБА_1

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до абз. 2 п.п. 1 п. 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Державною казначейською службою України за черговістю надходження таких рішень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав та законних можливостей для зобов'язання Казначейства вчинити дії, визначені законом, через відсутність коштів на відповідному казначейському рахунку та наявність виконавчих документів, що надійшли до органу Держказначейства раніше.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки суду апеляційної інстанції та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі № 495/460/16-а .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед