Справа № 2-а-2359/11
Суддя: Кратко Д. М.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2359/11
Провадження № 6-а/392/12/16
УХВАЛА

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

02 листопада 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення,

в с т а н о в и в:

18 жовтня 2016 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про зміну способу і порядку виконання постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2011 року у справі № 2-а-2359/11.

В своєму поданні державний виконавець просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2-а-2359/11 від 12 квітня 2016 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області про зобов»язання Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 надбавки до пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 30 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 22 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та 01 січня 2011 року по 18 червня 2011 року з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період та здійснити ОСОБА_2 виплату шляхом стягнення з Управління пенсійного фонду України в Маловисківському районі на користь ОСОБА_2 грошової суми в розмірі 787,17 грн..

Подання обґрунтоване тим, що неможливо виконати рішення суду зобовязального характеру щодо проведення соціальних виплат у звязку з відсутністю такого виду рішень у визначеному Закону України від 5 червня 2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» переліку рішень, виконання яких гарантовано державою, тому виконання судових рішень, боржником за яким є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов»язального характеру, унеможливлює його виконання і ця обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Через канцелярію суду від представника Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, до якої додані письмові заперечення, в яких Управління просить відмовити в задоволенні подання, обґрунтовуючи це тим, що державним виконавцем фактично ставиться питання про зміну предмету спору, ставиться питання про стягнення нарахованих, але не виплачених сум з управління, хоча предметом спору не було стягнення грошових коштів.

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 при зверненні до суду із відповідним поданням зазначив, що просить проводити розгляд даного подання у його відсутність.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначає, що не заперечує проти її задоволення.

Неявка в судове засідання зазначених вище осіб не перешкоджає розгляду подання.

Розглянувши подання та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.

Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2011 року у справі № 2-а-2359/2011, яка була залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2014 року, було задоволено позов ОСОБА_2 та зобов»язано Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 надбавки до пенсії з підвищенням її на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 30 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 22 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та 01 січня 2011 року по 18 червня 2011 року з урахуванням раніше проведених виплат за вказаний період (а.с. 10-11, 18).

На виконання виконавчого листа № 2а-2359/11 виданого Маловисківським районним судом Кіровоградської області 12 квітня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 51723584 (а.с. 50).

Як вбачається з подання державний виконавець просить суд: змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 2а-2359/11 від 12 квітня 2016 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області шляхом стягнення з Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 787,17 грн. (а.с. 48).

Судове рішення набрало законної сили та виконується у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Стаття 124 Конституції України та стаття 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 263 КАС України передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Аналіз наведеної норми дає підстави вважати, що суд може змінити спосіб і порядок виконання рішення лише: 1) у виняткових випадках; 2) за наявності обставин, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим; 3) за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.

Під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів реалізації (виконання) рішення в разі неможливості його виконання у спосіб і порядок, встановлений раніше. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Зміна способу і порядку виконання рішення суду може відбутися шляхом заміни одного заходу примусового виконання судового рішення іншим або коли, при виконанні рішення адміністративного суду, яким присуджені певні речі або кошти, неможливо їх повернути за їх відсутності, що є підставою для звернення стягнення на грошові кошти тощо.

В своєму поданні державний виконавець посилається на те, що Виконавчий лист № 2а-2359/11 від 12 квітня 2016 року не може бути скерований до органу Державної казначейської служби України для виконання в порядку гарантії держави щодо виконання судових рішень у звязку з тим, що рішення прийнято про зобовязання вчинити дії, а не про стягнення коштів, тому необхідно змінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом стягнення з Управління нарахованих грошових коштів.

Також зазначає, що оскільки державна установа (організація), яка фінансується за рахунок державного бюджету, відповідає за своїми зобов»язаннями коштами, що є в її розпорядженні та згідно з вимогами статей 21, 23, 25, 30 Бюджетного кодексу України, бюджетна установа має відповідати за своїми зобов»язаннями лише при наявності відповідних бюджетних призначень, виділених виключно на цілі для погашення певної заборгованості вбачається поважність причин невиконання Управлінням Пенсійного фонду України в частині здійснення виплат. При цьому, майном бюджетної установи, на яке може бути звернуто стягнення для виконання судового рішення, є лише кошти, виділені державою для відшкодування певної заборгованості.

Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області є органом державної влади та відповідно до вимог ст. 19 Конституції України діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частини 2 статті 72 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Пенсійний фонд України за рахунок коштів Державного бюджету України реалізує бюджетну програму КПКВКМ 2506020 «Дотація на виплату пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за різними пенсійними програмами» згідно з якою Пенсійному фонду виділені бюджетні асигнування для виплати пенсій у розмірах, визначених законодавством Кабінетом Міністрів України. Головним розпорядником коштів за цією програмою є Міністерство соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня Пенсійний фонд України.

Згідно пунктів 20, 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов»язань без відповідних бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Встановлені судом обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 263 КАС України було б підставою для зміни способу і порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум соціальної допомоги буде здійснена Управлінням Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області після надходження відповідних сум із державного бюджету.

Крім того, як вбачається з листа Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі Кіровоградської області № 2128/02-27 від 26 липня 2016 року, Управлінням згідно розпорядження від 26 листопада 2014 року було здійснено перерахунок пенсії громадянину ОСОБА_2 в період з 22 грудня 2010 року по 31 грудня 2010 року та з 01 січня 2011 року по 18 червня 2011 року з урахуванням раніше проведених виплат в сумі 787,17 грн. станом на листопада 2014 року (а.с. 51-52).

Отже, зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, а тому зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобовязання органу ПФУ здійснити виплату із зобовязання на стягнення такої виплати є незаконною.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово викладена, зокрема, у постановах від 11 листопада 2014 року №№ 21-394а14, 21-475а14, 13 січня та 17 лютого 2015 року №№ 21-604а14, 21-622а14, 14.04.2015 року відповідно.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, для зміни способу чи порядку виконання судового рішення неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення, розстрочення виконання рішення та зміни способу його є такі підстави: для розстрочення та відстрочення обставини, що ускладнюють виконання, а для зміни способу і порядку виконання обставини, які роблять виконання неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що виконання постанови суду неможливе через відсутність коштів, виплата яких буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду фактично можливе, хоча й за певних умов, тому відсутні підстави для зміни способу виконання рішення суду першої інстанції.

Також суд наголошує, що «захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом та судом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2011 року у справі № 2-а-2359/11, в порядку ст. 263 КАС України у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Маловисківському районі Кіровоградської області про здійснення перерахунку та виплати пенсії.

На підставі викладеного, керуючисть статтями 2, 10,11, 263 КАС України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2011 року у справі № 2-а-2359/11, у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Маловисківському районі Кіровоградської області про здійснення перерахунку та виплати пенсії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Маловисківський районний суд Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги, протягом 5 (п»яти) днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали відповідно до частини 3 статті 186 КАС України.

Суддя: Д.М. Кратко