Справа № 2а-7481/11/1370
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2011-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2011 р. № 2а-7481/11/1370

11 год. 15 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Качур Р.П.,

за участю секретаря судового засідання - Подібки М. З.

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс»до Державної податкової інспекції у м. Червонограді Львівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення та визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

8 липня 2011 року на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс»до Державної податкової інспекції у м. Червонограді Львівської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення № НОМЕР_1 від 08.06.2011 року та визнання протиправними дій.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що не погоджується із вказаним податковим повідомленням рішенням ДПІ у м. Червонограді Львівської області, оскільки здійснював платежі із призначенням платежу по податкових зобовязаннях. Відтак позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення та дії відповідача щодо зміни призначення платежу протиправним.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Позиція відповідача викладена в запереченні № 15998/10-006 від 04.11.2011 року (вх. № 51182). Відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог з підстав, що у позивача є податковий борг, який погашався коштами сплаченими позивачем, згідно п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» попередньо погашенню податкових зобов'язань. Вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення правомірним та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченні на позов, просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Дослідивши надані суду докази в межах заявлених вимог, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Комунальне підприємство «Червонограджитлокомунсервіс» зареєстроване Виконавчим комітетом Червоноградської міської ради Львівської області 10.09.2001 року, що підтверджено Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи № 536070 та Довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 10771666 від 10.08.2011 року. Позивача узято на облік в органах ДПС 25.10.2001 року за № 925, згідно Довідки № 925 від 25.10.2001 року.

08.06. року ДПІ у м. Червонограді Львівської області складено акт № 529/121/15-016/31616100 про результати перевірки дотримання позивачем вимог ст. 57 Податкового кодексу України за період з 30.04.2009 року по 26.05.2011 року. Перевіркою встановлено несвоєчасну сплату позивачем узгодженої суми податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість, чим порушено ст. 57 Податкового кодексу України. Позивач сплатив узгоджену суму податкового зобовязання за платежем податок на додану вартість із затримкою, що є більшою 30 календарних днів в сумі 220951,23 грн.

В акті перевірки також зазначені розрахунки штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобовязання зі сплати податку на додану вартість, згідно яких сума штрафних санкцій становить 44190,25 грн.

09.06.2011 року відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення форми «Ш»№ НОМЕР_1, яким відповідно до вказаного акту перевірки встановлено порушення граничного строку сплати грошового зобовязання з податку на додану вартість, визначеного п. 57.1. ст. 57 Податкового кодексу України та на підставі ст. 126 Податкового кодексу України зобовязано сплати штраф у розмірі 20%, у сумі 44190,25 грн.

Позивачем подано копії платіжних документів згідно яких ним здійснювались платежі з ПДВ з призначенням платежу: за березень 2009 року платіжними дорученнями № 244 від 01.04.2009 року на суму 9000 грн., № 919 від 01.04.2009 року на суму 3000 грн., № 253 від 07.04.2009 року на суму 1567,61 грн., № 983 від 10.04.2009 року на суму 5000 грн., № 113 від 14.04.2009 року на суму 1217,63 грн., № 286 від 24.04.2009 року на суму 1570,30 грн., № 1145 від 24.04.2009 року на суму 24500 грн., № 288 від 24.04.2009 року на суму 5500 грн., № 1151 від 27.04.2009 року на суму 75000 грн., № 1161 від 28.04.2009 року на суму 29000 грн., № 301 від 29.04.2009 року на суму 18300 грн., № 303 від 30.04.2009 року на суму 16600 грн., № 1166 від 30.04.2009 року на суму 11900 грн., № 1176 від 30.04.2009 року на суму 12000 грн. Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено копію платіжного доручення № 296 від 28.04.2009 року на суму 5000 грн., у якому в призначенні платежу не вказано період, за який сплачується платіж. Доказів того, що позивачем погашено зобовязання за податковим боргом згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р»№ НОМЕР_2 від 28.04.2009 р суду не надано.

Щодо достовірності інформації, зазначеної у платіжних документах у графі «призначення платежу»зі сплати податку на додану вартість по декларації № 7239 від 21.04.2009 року спору немає.

Приймаючи рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Згідно п. 1.1. ст. 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платники податків - юридичні особи на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Згідно п. п. 3.1.1. п. 3.1. ст. 3 цього ж Закону, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

Згідно п. п. 4.1.1. п. 4.1. ст. 4 цього ж Закону, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації.

Згідно п. п. 5.3.1. п. 5.3 ст. 5 цього ж Закону, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього ж Закону для подання податкової декларації.

Згідно п. 7.7. ст. 7 цього ж Закону України, податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Згідно п. п. 16.1.3. п. 16.1. ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно п. 31.1. ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Згідно ст. 36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно п. 54.1. ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1. ст. 57 ПК України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Судом не враховуються заперечення відповідача щодо правомірності застосування в даному випадку по відношенню до позивача положень п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», згідно якого податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях в частині платіжних документів із вказаним призначенням платежу, оскільки докази (вищевказані платіжні доручення), що є у справі, вказують на призначення сплати таких коштів, а саме ПДВ за березень 2009 року, відтак сплата позивачем зобовязань по податку на додану вартість за вказаний період в частині суми, вказаної у платіжних документах із призначенням платежу, підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно п. 1.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї ж Інструкції) або на підставі платіжних вимог стягувачів у разі примусового списання коштів згідно з главою 5 цієї ж Інструкції. При цьому згідно п. 3.8. цієї ж Інструкції, «Призначення платежу»платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів утримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

У податкового органу на момент виникнення спірних правовідносин були відсутні право чи обовязок самостійно змінювати призначення платежу, визначеного платником податків при їх сплаті, зокрема з метою погашення податкового боргу. Докази (платіжні документи), які містяться у справі вказують на призначення платежу сплата податкових зобовязань за певний період.

Вказана позиція узгоджується із позицією викладеною у листі Вищого адміністративного суду України від 17.03.2009 року за № 358/13/13-09 та в ухвалі від 13.04.2010 року.

Стосовно платіжного доручення № 296 від 28.04.2009 року на суму 5000 грн., у якому не зазначено призначення платежу, податковий орган правомірно зарахував вказану суму в погашення податкового боргу позивача з податку на додану вартість у порядку календарної черговості його виникнення згідно положень п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Щодо суми штрафних санкцій у розмірі 4111,60 грн., нарахованих за прострочення сплати податкового зобовязання згідно податкового повідомлення рішення № НОМЕР_2 від 28.04.2009 року, на думку суду такі нараховано правомірно, оскільки позивачем не подано доказів сплати податкового зобовязання, визначеного у вказаному податковому повідомленні рішенні у строки, встановлені чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують у частковій підставності позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що відповідачем зроблено не було.

Таким чином, з врахуванням змісту ст. 162 КАС України, податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м. Червонограді Львівської області № НОМЕР_1 від 08.06.2011 року є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки судом встановлено відсутність порушень позивачем вимог ст. 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 195393,23 грн., а дії Державної податкової інспекції у м. Червонограді Львівської області щодо розподілу та спрямування сум, сплачених позивачем згідно платіжних доручень із зазначенням призначення платежу, є протиправними.

У задоволенні решти позовних вимог щодо нарахування штрафних санкцій в сумі 5111,60 грн. за несвоєчасну сплату податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 25558 грн. слід відмовити.

Суд присуджує з Державного бюджету України, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, всі здійснені стороною, яка не є субєктом владних повноважень, та документально підтверджені судові витрати, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у м. Червонограді Львівської області № НОМЕР_1 від 08.06.2011року в частині визначення штрафної санкції у розмірі 39078,65 грн.

3. Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у м. Червонограді Львівської області по розподілу та спрямуванню сум, сплачених комунальним підприємством «Червонограджитлокомунсервіс»платіжними дорученнями з конкретним призначенням платежу, вказаних в платіжних дорученнях, а саме: платіжне доручення № 244 від 01.04.2009 року яким сплачено 9000 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 919 від 01.04.2009 року яким сплачено 3000 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 253 від 07.04.2009 року яким сплачено 1567,61 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 983 від 10.04.2009 року яким сплачено 5000 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 113 від 14.04.2009 року яким сплачено 1217,63 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 286 від 24.04.2009 року яким сплачено 1570,30 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 1145 від 24.04.2009 року яким сплачено 24500 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 288 від 24.04.2009 року яким сплачено 5500 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 1151 від 27.04.2009 року яким сплачено 75000 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 1161 від 28.04.2009 року яким сплачено 29000 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 301 від 29.04.2009 року яким сплачено 18300 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 303 від 30.04.2009 року яким сплачено 16600 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 1166 від 30.04.2009 року яким сплачено 11900 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року», платіжне доручення № 1176 від 30.04.2009 року яким сплачено 12000 грн. з призначенням платежу «ПДВ за березень 2009 року»та зобовязати зарахувати вказані суми згідно їх призначення.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс»(, Львівська область, м. Червоноград, вул. Коновальця, 3) 3 (три) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складено та підписано 14 листопада 2011 року.

Суддя Качур Р.П.