Справа № 826/21231/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року м. Київ К/800/11748/16

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Вербицької О.В., Усенко Є.А.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-макс» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-макс» (далі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві з вимогами про

- визнання неправомірними дії по відмові в прийнятті для реєстрації податкових накладних;

- зобов'язання прийняти та зареєструвати відповідно до вимог ст. 201 Податкового кодексу України та відповідних строків реєстрації кожної накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: від 03.08.2015 року № 1, від 27.07.2015 року №№ 34, 35, 36, 37, від 29.07.2015 року № 38, від 30.07.2015 року № 39 та від 31.07.2015 року № 40;

- визнання неправомірними дій по відмові у визнанні податкової декларації ТОВ «Інтер-Макс» за червень 2015 року, що подана 17.07.2015 року;

- зобов'язання прийняти податкову декларацію ТОВ «Інтер-Макс» за червень 2015 року, що подана 17.07.2015 року;

- зобов'язання відновити ТОВ «Інтер-Макс» можливість надання податкової звітності в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДПС засобами телекомунікаційного зв'язку та належної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року, позов задоволено частково, визнано протиправною відмову ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві у прийнятті податкової декларації ТОВ «Інтер-Макс» з ПДВ за червень 2015 року, що подана 17.07.2015 року, визнано поданою податкову декларацію з ПДВ за червень 2015 року ТОВ «Інтер-Макс», в іншій частині позову відмовлено.

Судові рішення в частині задоволених позовних вимог обґрунтовані тим, що відомості про місцезнаходження Товариства, зазначені у податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року, відповідають відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та є достовірними, а отже дії контролюючого органу щодо неприйняття податкової декларації є протиправними.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові в повному обсязі.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні, відповідно до ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Товариство як юридична особа у строки визначені законодавством, а саме 17.07.2015 року, подало до контролюючого органу податкову звітність з ПДВ за червень 2015 року з відповідними додатками. Проте Державна податкова інспекція листом від 22.07.2015 року № №12702/10/26-50-15-01-10 повідомила Товариство про те, що подана ним декларація з ПДВ з відповідними додатками не вважається податковою декларацією у зв'язку з порушенням позивачем порядку її заповнення, зокрема, невірно зазначено місцезнаходження Товариства.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

З 01.01.2011 року відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Порядок подання податкової декларації до контролюючого органу регулюється ст. 49 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 49.8 ст.49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу.

Як передбачено п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 Податкового кодексу України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 49.10 ст. 49 Податкового кодексу України передбачено, що відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо), забороняється.

Відповідно до п. 49.15 ст. 49 Податкового кодексу України, податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм п. 48.3 і 48.4 ст. 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

А, відповідно до п. 48.3 ст. 48 Податкового кодексу України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Підпунктом 48.5.1 п. 48.5 ст. 48 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до органу державної податкової служби.

Згідно п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем у поданій до контролюючого органу податковій декларації з ПДВ за червень 2015 року вказано адресу: м. Київ, пр.-т 40 - річчя Жовтня, 48, оф. 27, що відповідає відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Крім того, позивач також підтвердив своє місцезнаходження договором оренди нежитлового приміщення від 20.03.2013 року, договором про надання поштового зв'язку з доставки пошти від 03.12.2013 року та довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України АА №757995.

Отже, оскільки вказана позивачем у податковій декларації адреса місцезнаходження (м. Київ, пр-т 40 - річчя Жовтня, 48, оф. 27) співпадає з даними, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації з ПДВ за червень 2015 року, а відповідно, і правомірності визнання вказаної декларації поданою.

Таким чином, із зазначеного вбачається, що судами попередніх інстанцій дотримано вимоги ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України та надано правильну правову оцінку встановленим у справі обставинам у їх сукупності з дотриманням норм ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-макс» відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 лютого 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07 квітня 2016 року у справі № 826/21231/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

О.В. Вербицька

Є.А. Усенко