Справа № 826/20952/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 жовтня 2016 року № 826/20952/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Авер-Тех»

до Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві
провизнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авер-Тех» звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у м.Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві про визнання протиправними дій Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві щодо порушення строків розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Авер-Тех» про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), розташовану в АДРЕСА_1 (з урахуванням заяви від 11.03.2016 р. про зменшення вимог).

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачами строків розгляду заяви позивача щодо реєстрації земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх повністю.

Представник відповідачів 1, 2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Вважає, що державний реєстратор діяв в межах наданих йому прав та повноважень, та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

В судовому засіданні за згодою сторін суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

28.04.2015 р. ТОВ «Авер-Тех» звернулось до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо реєстрації права власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1), розташовану в АДРЕСА_1 за реєстраційним номером 11202938.

15.05.2015 р. позивачем було отримано рішення, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві про зупинення розгляду заяви позивача від 06.05.2015 р. № 21138877.

З вказаного рішення вбачається, що державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_2 було направлено запит до Департаменту земельних ресурсів.

17.06.2015 р. позивач звернувся до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно із запитом щодо підстав припинення розгляду заяви.

02.07.2015 р. позивач звернувся із скаргою на бездіяльність державного реєстратора до Державної реєстраційної служби України.

11.08.2015 р. позивач звернувся із скаргою до органів прокуратури та Державної реєстраційної служби України на бездіяльність державного реєстратора із розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та на бездіяльність органів державної реєстраційної служби з розгляду запитів.

Разом з тим, станом на день звернення до суду з даним адміністративним позовом, жодних відповідей на запити позивача, відповідачами надано не було.

Вважаючи дії відповідачів щодо порушення строків розгляду заяви протиправними, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, спрямовані на забезпечення визнання та захист державою таких прав врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV (надалі - Закон N 1952-IV), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

За визначенням ст. 2 названого Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 цього Закону).

Повноваження державного реєстратора визначені ст. 9 Закону N 1952-IV.

Статтею 19 Закону N 1952-IV визначено підстави для державної реєстрації прав, до яких відносяться:

1) договори, укладені у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом;

2) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону;

3) свідоцтво про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

4) державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом;

5) рішення судів, що набрали законної сили;

6) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Як вбачається з матеріалів, 28.04.2015 р. представником ТОВ «Авер-Тех» було подано заяву про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень за реєстраційним номером 11202938 щодо проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у м.Києві за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до картки прийому заяви № 20999746 позивачем було подано наступні документи: копію довіреності від 21.04.2015 р., копію витягу від 21.04.2015 р. Державного агентства земельних ресурсів України; копію свідоцтва від 11.03.1997 р.; копію витягу від 16.12.2014 р. ГУ Земельних ресурсів КМДА; лист КМР від 09.10.2013 р. № 05710-21334; копію витягу Державної служби статистики України від 12.05.2014 р.; копію листа Державної служби статистики України від 13.05.2014 р. № 23-07/961; копію статуту; копію наказу від 28.02.2003 р. №21К; договір купівлі-продажу від 30.10.2008 р. № 1284; витяг від 13.10.2008 р. № 6631032.

Процедуру ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) визначено Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. N 1141 (надалі Порядок № 1141).

Згідно із п. 10 вказаного Порядку під час розгляду заяви (запиту) державний реєстратор здійснює пошук у Державному реєстрі прав відомостей про: нерухоме майно; право власності та суб'єкта цього права; інші речові права та суб'єкта цих прав; іпотеку та суб'єкта цього права; обтяження прав на нерухоме майно та суб'єкта цих прав.

Так, державним реєстратором ОСОБА_2 було здійснено пошук відомостей за кадастровим номером земельної ділянки № НОМЕР_2, за результатами чого було встановлено, що за вказаними параметрами запиту інформація відсутня, що підтверджується скріншотами з Державного реєстру речових прав.

Процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. N 868 (Порядок № 868), чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 16 Порядку № 868 заявник усуває обставини, що були підставою для прийняття державним реєстратором рішення про зупинення розгляду заяви, у строк, що не перевищує п'яти робочих днів з моменту отримання відповідного рішення або відправлення його на електронну пошту заявника.

Державний реєстратор з моменту усунення обставин, що були підставою для прийняття ним рішення про зупинення розгляду заяви, приймає рішення про відновлення її розгляду. Перебіг строку державної реєстрації продовжується з урахуванням часу, що минув до прийняття рішення про зупинення розгляду заяви.

Якщо протягом п'яти робочих днів після отримання заявником рішення про зупинення розгляду заяви до органу державної реєстрації прав, нотаріуса не надійшли документи, які підтверджують усунення в повному обсязі обставин, що були підставою для прийняття такого рішення, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Аналіз наведених вище положень свідчить про те, що п'ятиденний строк для усунення підстав, які зумовили зупинення розгляду заяви встановлено законодавцем для заявника.

Водночас, відповідно до ст. 22 Закону N 1952-IV у разі, якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Частиною 5 ст. 15 Закону N 1952-IV передбачено, що державна реєстрація прав (надання відмови в ній) проводиться у строк, що не перевищує п'яти робочих днів (крім випадків, установлених частиною сьомою цієї статті) з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію і передбачених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до нього, документів, необхідних для її проведення.

Тобто рішення про державну реєстрацію прав або відмова в ній повинні бути прийняті протягом п'яти наступних робочих днів з дня надходження до органу державної реєстрації прав заяви про таку реєстрацію.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано заяву 28.04.2015 р. до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м.Києві, а рішення про зупинення розгляду заяви було прийнято державним реєстратором 06.05.2015 р., що вчинено у строки передбачені ч. 5 ст. 15, ст. 22 Закону N 1952-IV.

В свою чергу, 06.05.2015 державним реєстратором було направлено запит №11202938 до Департаменту земельних ресурсів КМДА щодо надання інформації відносно видачі акту на право власності на заявлену земельну ділянку.

У зв'язку з тим, що відповіді на вказаний запит не надійшло, 17.09.2015 р. державним реєстратором було повторно направлено відповідний запит до Департаменту земельних ресурсів КМДА, що підтверджується матеріалами справи.

10.12.2015 р. до Головного територіального управління юстиції у м.Києві надійшов лист від Департаменту земельних ресурсів КМДА №8 від 04.11.2015 р., який 14.12.2015 р. було отримано державним реєстратором.

Враховуючи дані обставини, державним реєстратором було прийнято рішення про відновлення розгляду заяви та, в подальшому, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.12.2015 р. №27097728 щодо реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Авер-тех».

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, а також беручи до уваги те, що станом на час розгляду даної справи відсутнє порушене, на думку позивача, право, яке стало підставою для звернення до суду, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Отже, позивач не довів обставин в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому у суду відсутні підстави для задоволення останніх. Натомість відповідачем надано достатні докази, які свідчать, що оскаржуване рішення прийнято у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано та правомірно.

Керуючись положеннями статей 69-71, 94, 160-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Авер-Тех» відмовити.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук