Справа № 2а/0370/3057/11
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Справа № 2а/0370/3057/11

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

з участю представників позивача Масич І.В., ОСОБА_2,

представника відповідача Ярошика Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Гнідавський цукровий завод» (надалі - ПАТ «Гнідавський цукровий завод», позивач) звернулося з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (надалі - Луцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21.09.2011 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість на 1839841,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою ОДПІ проведена позапланова виїзна перевірка ПАТ «Гнідавський цукровий завод» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТзОВ «Дім пива» за травень 2011 року, про що складено акт №6922/23-2/372658 від 02.09.2011 року. Позивач вказує, що викладені в акті перевірки висновки щодо нікчемності укладених договорів поставки з контрагентом ТзОВ «Дім пива» не відповідають нормам діючого законодавства, оскільки здійснення даних господарських операцій та реальність настання правових наслідків підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, які були надані під час перевірки, а тому ним правомірно було здійснено формування податкового обліку по зазначених операціях, у зв'язку з чим просить оскаржуване податкове повідомлення-рішення скасувати.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали із наведених у позовній заяві підстав, просили позов задовольнити повністю.

Відповідач у письмових запереченнях на адміністративний позов та представник відповідача у судовому засіданні вимог підприємства не визнали, посилаючись на правомірність висновків контролюючого органу, зроблених при проведенні перевірки. Вважають, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідно до вимог чинного законодавства, просять у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено, що з 05.08.2011 року по 26.08.2011 року посадовими особами Луцької ОДПІ на підставі наказу від 05.08.2011 року №2174 та направлення від 05.08.2011 року №002326 відповідно до пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (ПК України) проведено позапланову виїзну перевірку ПАТ «Гнідавський цукровий завод» щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи, яка мала правові відносини з платником податків ТзОВ «Дім пива» за травень 2011 року.

За результатами перевірки 02.09.2011 року року Луцькою ОДПІ було складено акт перевірки №6922/23-2/372658 (т.1, а.с.14-27), яким встановлено порушення підприємством вимог частини 1 статті 203, статей 215, 228, 662, 655, 628, 638, 664 Цивільного кодексу України (ЦК України) в частині недодержання в момент вчинення правочину вимог, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними по договорах №40406 поставки нафтопродукту від 04.04.2011 року на загальну суму 5160000,00 грн., №150405 від 15.04.2011 року на загальну суму 1085040,00 грн. (Антрацит АКО 50-100), договір на поставку обладнання, запасних частин та допоміжних матеріалів №605011 від 06.05.2011 року на загальну суму 4794000,00 грн. (повітряпідігрівач ТС 35у - 2 шт., насос 20 НДС з електродвигуном - 3 шт., редуктор 304 BRW - 4 шт.), укладені між ТОВ «Дім пива» та ПАТ «Гнідавський цукровий завод», відповідно до частини 1, 5 ст.203, п.1, 2 ст.215, ст.228 ЦК України зазначені правочини мають ознаки нікчемності та є нікчемними в силу закону.

Також перевіркою встановлено відсутність об'єктів оподаткування при придбанні товарів з 01.05.2011 року по 31.05.2011 року, які підпадають під визначення статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту 198.1, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого зменшено податковий кредит на суму 1839840 грн.

21.09.2011 року № Луцькою ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення, яким ПАТ «Гнідавський цукровий завод» було збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 1839841,00 грн., з яких за основним платежем 1839840,00 грн. та за штрафними санкціями 1,00 грн. (т.1, а.с.28).

Позивач, не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його в адміністративному порядку до ДПА у Волинській області. Проте, рішенням даного органу від 14.10.2011 року №4453/10/25-006 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (т.1, а.с.145-148).

Як свідчить акт перевірки ПАТ «Гнідавський цукровий завод», висновок контролюючого органу про нікчемність правочинів, укладених із ТзОВ «Дім пива», грунтується на тому, що позивачем не надано до перевірки документів на підтвердження транспортування товару, сертифікатів на отриманий товар, гарантійних талонів, паспортів.

Однак, суд вважає, що висновки Луцької ОДПІ, викладені в акті перевірки, не відповідають фактичним обставинам справи, а винесене податкове повідомлення-рішення є протиправним з наступних підстав.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу (далі - ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим пункту 44.1 статті 44 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень ПК України.

Оскільки згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У відповідності до п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Із наведеного випливає, що позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України і не може нести відповідальність за несплату податків контрагентом-продавцем товарів та порушення ним правил здійснення господарської діяльності, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та яка підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.

Судом встановлено, що ПАТ «Гнідавський цукровий завод» зареєстроване як юридична особа та одним із видів економічної діяльності позивача є: виробництво цукру, що підтверджується актом перевірки позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2011 року між ТзОВ «Дім Пива» (постачальник) та ПАТ «Гнідавський цукровий завод» укладено договір поставки №40406, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця нафтопродукт: мазут М-100 (загальна кількість 1200 т, за ціною 4300 грн., в т.ч. ПДВ за одну тонну), а покупець зобов'язується прийняти нафтопродукт (далі - товар-1) та сплатити за нього грошові кошти на умовах, викладених у даному договорі. Загальна вартість придбаного мазуту складає 5160000,00 грн., в т.ч. ПДВ. Поставка товару-1 здійснюється постачальником окремими партіями автомобільним транспортом по реквізитам покупця. Право власності на товар-1 виникає у покупця в момент передачі товару покупцю, що фіксується накладною про прийомку товару або актом прийомки-передачі товару (т.1, а.с.29-30).

Факт виконання умов договору підтверджується виписаними ТзОВ «Дім пива» податковими накладними від 04.05.2011 року №ДП-210, від 04.05.2011 року №ДП-209, від 05.05.2011 року №ДП-235, від 05.05.2011 року №ДП-236, від 06.05.2011 року №ДП-250, від 06.05.2011 року №ДП-249, від 104.05.2011 року №ДП-269, від 10.05.2011 року №ДП-270, від 11.05.2011 року №ДП-289, від 11.05.2011 року №ДП-288, від 12.05.2011 року №ДП-306, від 12.05.2011 року №ДП-307, від 13.05.2011 року №ДП-323, від 13.05.2011 року №ДП-324, від 13.05.2011 року №ДП-325, від 16.05.2011 року №ДІ1 -337, від 17.05.2011 року №ДП-349, від 18.05.2011 року №ДП-365, від 19.05.2011 року №ДП-379, від 19.05.2011 року №ДП-381, від 19.05.2011 року №ДП-380, від 20.05.2011 року №ДП-393, від 20.05.2011 року №ДП-410, від 24.05.2011 року №ДП-420, від 25.05.2011 року №ДП-431, від 26.05.2011 року №ДП-447, від 27.05.2011 року №ДП-457 та видатковими накладними від 04.05.2011 року №ДП-210, від 04.05.2011 року №ДП-209, від 05.05.2011 року №ДП-235, від 05.05.2011 року №ДП-236, від 06.05.2011 року №ДП-250, від 06.05.2011 року №ДП-249, від 04.05.2011 року №ДП-269, від 10.05.2011 року №ДП-270, від 11.05.2011 року №ДП-289, від 11.05.2011 року №ДП-288, від 12.05.2011 року №ДП-306, від 12.05.2011 року №ДП-307, від 13.05.2011 року №ДП-323, від 13.05.2011 року №ДП-324, від 13.05.2011 року №ДП-325, від 16.05.2011 року №ДП-337, від 17.05.2011 року №ДП-349, від 18.05.2011 року №ДП-365, від 19.05.2011 року №ДП-379, від 19.05.2011 року №ДП-381, від 19.05.2011 року №ДП-380, від 20.05.2011 року №ДП-393, від 20.05.2011 року №ДП-410, від 24.05.2011 року №ДП-420, від 25.05.2011 року №ДП-431, від 26.05.2011 року №ДП-447, від 27.05.2011 року №ДП-457 (т.1, а.с.31-68), оригінали яких були надані суду при дослідженні письмових доказів у справі.

Крім того, факт надходження мазуту на склад ПАТ «Гнідавський цукровий завод» підтверджується прибутковими ордерами (т.1, а.с.37, 43, 50, 57, 64, 69). Загальна кількість оприбуткованого мазуту становить 1200,00 т на суму 5160000,00 грн. Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 203 за період травень 2011 року на складі 2 знаходилось 1200,00 т мазуту М-100 (т.1, а.с.135).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки від 24.10.2016 року №809 на балансі ПАТ «Гнідавський цукровий завод» рахуються засоби мазутного господарства: наземний резервуар мазуту, мазутні насоси, підігрівач мазуту, станція зливу мазуту та інше. (т.2, а.с.85). Відповідно до документів щодо використання мазуту у 2011 році слідує, що придбаний у ТзОВ «Дім пива» товар був в подальшому використаний підприємством у технічному процесі власної господарської діяльності (т.2, а.с.86).

Щодо взаємовідносин ТзОВ «Дім Пива» із ПАТ «Гнідавський цукровий завод» з приводу поставки антрациту АКО 50-100, то із досліджених в судовому засіданні документів вбачається, що 15.04.2011 року укладено договір №50405 між ТзОВ «Дім пива» (постачальник) та ПАТ «Гнідавський цукровий завод», відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити антрацит АКО 50-100 (далі - товар-2), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти на умовах, викладених у даному договорі. Загальна кількість товару-2 становить 685 т на суму 1085040,00 грн. з ПДВ. Поставка товару-2 здійснюється автомобільним транспортом за рахунок продавця. Оплата товару здійснюється покупцем до 01 січня 2012 року. Моментом отримання товару являється дата, вказана в накладних на відпуск товару.

На виконання умов вказаного договору ТзОВ «Дім пива» здійснило поставку антрациту АКО 50-100 на користь ПАТ «Гнідавський цукровий завод» на загальну суму 1085040,00 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковими накладними №ДП-210 від 04.05.2011 року, №ДП-235 від 05.05.2011 року, №ДП-250 від 06.05.2011 року, №ДП-269 від 10.05.2011 року, №ДП-289 від 11.05.2011 року, №ДП-306 від 12.05.2011 року, №ДП-324 від 13.05.2011 року та податковими накладними №210 від 04.05.2011 року, №235 від 05.05.2011 року, №250 від 06.05.2011 року, №269 від 10.05.2011 року, №289 від 11.05.2011 року, №306 від 12.05.2011 року, №324 від 13.05.2011 року (т.1, а.с.71-90).

Придбаний антрацит був оприбуткований позивачем на складі, що відображено у прибуткових ордерах (т.1, а.с.73, 76, 79, 82, 85, 88, 91), та в подальшому використаний у господарській діяльності товариства, про що свідчить інформація щодо використання антрациту протягом виробничого сезону вересень-грудень 2011 року (т.2, а.с.86). Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 203 за період травень 2011 року на складі 2 знаходилось 685,00 т антрациту АКО 50-100 (т.1, а.с.135).

Водночас судом встановлено, що відповідно до договору на поставку обладнання, запасних частин та допоміжних матеріалів №605011 від 06.05.2011 року ТзОВ «Дім пива» (постачальник) зобов'язувався поставити ВАТ «Гнідавський цукровий завод» обладнання, запасні частини та допоміжні матеріали на ремонт заводу (далі - товар-3), згідно Специфікацій до договору. Найменування, вартість, кількість товару, що поставляється по договору, зазначаються в Специфікаціях, а також у накладних на відпуск товару. Постачання товару здійснюється силами та за рахунок продавця. Місце доставки: м.Луцьк, вул.Ранкова, 1. Ціна договору 4794000,00 грн., в тому числі ПДВ. Оплата за товар здійснюється в наступному порядку: покупець може придбати товар-3 на умовах передоплати або після поставки кожної партії товару-3, шляхом перерахунку коштів на розрахунковий рахунок продавця. Оплата може здійснюватись шляхом видачі простих або переказних векселів. Товар вважається прийнятим за кількістю та якістю виробів згідно з накладними на відпуск товару (т.1, а.с.91-92).

Відповідно до специфікації №1 від 06.05.2011 року (доповнення №1 до договору поставки на поставку обладнання, запасних частин та допоміжних матеріалів договору) сторонами обумовлено поставку такого товару: повітряпідігрівач ТС 35у в кількості 2 шт., на загальну суму 1609200,00 грн., в т.ч. ПДВ.; насос 20 НДС з електродвигуном в кількості 3 шт., на загальну суму 2054880,00 грн., в т.ч. ПДВ; редуктор 304 BRW 1 в кількості 4 шт., на загальну суму 1129920,00 грн., в т.ч. ПДВ (т.1, а.с.93).

На підтвердження факту виконання умов вказаного договору позивачем представлено видаткові накладні, виписані ТзОВ «Дім пива»: №ДП-325 від 13.05.2011 року, №ДП-380 від 19.05.2011 року, №ДП-381 від 19.05.2011 року та виписані продавцем податкові накладні №325 від 13.05.2011 року, №380 від 19.05.2011 року, №381 від 19.05.2011 року (т.1, а.с.94-101).

З матеріалів справи вбачається, що факт надходження товару-3 на склад позивача підтверджується прибутковими ордерами (т.1, а.с.96, 99, 102) та оборотно-сальдовими відомостями по рахунках №207 та №1521 (а.с.136-137).

Досліджені в судовому засіданні наряди на відрядні роботи по встановленню придбаного обладнання в кількості (т.1, а.с.126-134) та акти приймання-передачі основних засобів в експлуатацію (т1, а.с.138-140) свідчать про реальність господарської операції по постачанню від ТзОВ «Дім пива» обладнання та використання позивачем даного обладнання у власній господарській діяльності.

Як слідує з матеріалів справи, між ТзОВ «Будівництво Плюс» (далі - новий кредитор), ТзОВ «Дім пива» (далі - кредитор), ПАТ «Гнідавський цукор» (далі - боржник) уклали 25.05.2011 року договір уступки права вимоги, відповідно до якого кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги першого з ПАТ «Гнідавський цукровий завод» погашення суми боргу, які виникли на підставі договорів від 04.04.2011 року №40406, від 06.05.2011 року №605011 та від 15.04.2011 року №150405, що укладені між кредитором та боржником (т.1, а.с.103).

Відтак, оплату вартості придбаних у ТзОВ «Дім пива» товарів позивач здійснював на користь ТзОВ «Будівництво Плюс», про що свідчать платіжні доручення, при цьому розрахунок проведений в повному обсязі (т.2, а.с.89-100).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 ствердив, що був уповноважений, безпосередньо приймав і був присутній при розвантаженні та переміщенні мазуту, антрациту та обладнання на підприємстві, що постачались ТзОВ «Дім пива» у травні 2011 року. Антрацит поставлявся машинами вантажопідйомністю до 30 тонн, а мазут - транспортним засобом на зразок бензовоза. Контроль за якістю товару, який надходив на підприємство, здійснювали відповідні працівники ПАТ «Гнідавський цукровий завод». Поставка товару була здійснена автомобільним транспортом ТзОВ «Дім пива». Зазначив, що придбані обладнання та запасні частини уже були у використанні і є типовими для цукрових заводів. Роботи, які були пов'язані з виконанням демонтажних та монтажних робіт по встановленню обладнання, виконувались працівниками товариства, докази чого були надані перевіряючим.

Крім того, судом встановлено, що на вимогу Луцької ОДПІ ПАТ «Гнідавський цукровий завод» проведено інвентаризацію отриманих товарно-матеріальних цінностей від ТзОВ «Дім пива», про що складено інвентаризаційні описи товарно-матеріальних цінностей №1 від 11.08.2011 року, №2 від 11.08.2011 року, №3 від 11.08.2011 року та інвентаризаційний опис основних засобів №4 від 11.08.2011 року, які підтверджують наявність придбаного у ТзОВ «Дім пива» товару (т.1, а.с.117-125).

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, показаннями свідка спростовуються висновки Луцької ОДПІ про відсутність факту передачі товарів від продавця до покупця у зв'язку з відсутністю (не наданням для перевірки) документів, що засвідчують транспортування, поставку товару.

Обгрунтовуючи свою позицію, Луцька ОДПІ посилається на акт ДПІ у Печерському районі м.Києва від 06.09.2011 року №1221/23-2/31750777 «Про результати невиїзної документальної перевірки ТзОВ «Дім пива» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за травень 2011 року» (т.2, а.с.70-77), яким встановлено, що у ТзОВ «Дім пива» не виявлені необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, необхідний технічний персонал (загальна чисельність працюючих - 1 особа), виробничі активи, складській приміщення, транспортні засоби, підприємство не знаходиться за місцезнаходженням перевіркою, та зроблено висновок про нікчемність укладених вказаних товариством правочинів, відсутність об'єктів оподаткування при придбання та продажу товарів за період травень 2011 року.

Однак, твердження Луцької ОДПІ про нікчемність правочину, укладеного позивачем з контрагентом, є безпідставними, оскільки податковому органу згідно покладених на нього функцій та повноважень не надано право щодо встановлення нікчемності правочинів, укладених суб'єктами господарювання, при перевірці їх господарської діяльності; разом з тим податкові органи не позбавлені права звернутися до суду з вимогою про визнання недійсним правочину при умові його укладання контрагентами з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, та стягнення в дохід держави коштів, одержаних сторонами оспорюваного правочину за такими угодами відповідно до вимог частини третьої статті 228 Цивільного кодексу України. При цьому суд зазначає, що відсутність у контрагента позивача трудових ресурсів та виробничих активів не може бути безумовною підставою для висновку про нереальний характер його діяльності, оскільки для здійснення поставок товариство могло залучати інших контрагентів, укладати з фізичними особами цивільно-правові угоди про надання послуг чи виконання робіт тощо. Водночас, як свідчить акт перевірки ДПІ у Печерському районі м.Києва, ТзОВ «Дім пива» задекларовано за травень 2011 року податкові зобов'язання по ПАТ «Гнідавський цукровий завод» на суму ПДВ 1839840,00 грн., що в свою чергу також підтверджує реальний характер взаємовідносин позивача із даним контрагентом.

Також як на підставу для висновків про відсутність реального виконання передбачених договорами господарських зобов'язань податковий орган посилається на відсутність товарно-транспортних накладних, які підтверджували б транспортування придбаного позивачем товару, відсутність сертифікатів, паспортів тощо. Проте, податковим законодавством не визначено товарно-транспорту накладну, сертифікат відповідності як обов'язкові первинні документи на підтвердження реального здійснення господарської операції. При цьому, оцінка таким операціям повинна даватись комплексно, з урахуванням всіх особливостей укладених правочинів та первинних документів.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, свідчили б про невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків та виключають право на формування податкового кредиту.

Згідно положень частини 2 статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

В той же час, відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності, не надано доказів узгодженості дій позивача з недобросовісним платником податків (постачальником) з метою незаконного отримання податкової вигоди, як і не доведено правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Таким чином, беручи до уваги досліджені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність прийнятого Луцькою ОДПІ податкового повідомлення-рішення від 21.09.2011 року №, з огляду на що останнє підлягає скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що на користь ПАТ «Гнідавський цукровий завод» слід присудити з Державного бюджету України судовий збір в сумі 28,23 грн., сплачений при подачі позовної заяви до суду згідно квитанції від 08.11.2011 року №125 (а.с.2).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 21 вересня 2011 року №.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Гнідавський цукровий завод» судовий збір в розмірі 28,23 грн. (двадцять вісім грн. 23 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 01 листопада 2016 року.