Справа № 441/260/16а,2а/441/16/16
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року Справа № 876/4046/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.

суддів Гудима Л.Я., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Краснопольської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на постанову Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

01 березня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил за № 03088/20911/16 від 19.02.2016 року, якою його (позивача) притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Постановою від 08 квітня 2016 року Городоцький районний суд Львівської області позовні вимоги задовольнив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Львівська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що ст. 467 Митного кодексу України не визначає виключного переліку триваючих порушень.

Відповідно до листа Мінюсту України від 17.07.2007 р. № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

Крім того, листом Міндоходів України від 30.08.2013 №16666/7/99-99-24- 03-09-17 було роз'яснено, що обґрунтованим є розгляд питання щодо накладення стягнення за порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, за підстав віднесення його до категорії триваючих (зокрема, недоставляння до митниці у встановлений ст. 95 МК України строк) не пізніше, ніж через 6 місяців з дня виявлення.

Зважаючи на викладене, триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб'єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д..

Зокрема, невивезення автомобілів, що перебувають під митним контролем і щодо яких існує обов'язок вивезення за межі митної території України характеризується тривалою протиправною бездіяльністю, властивою триваючим правопорушенням.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. ОСОБА_4 на момент складання протоколу про порушення митних правил, до митного контролю не надав.

За таких обставин, митний орган вважає правомірним притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить скасувати постанову суду першої та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду підтримала вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 20.10.2014р. близько 13.00 год. через митний пост «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «BMW», модель « 320», VIN НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, в митному режимі «транзит». Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 01.02.2016р. не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Львівська митниця ДФС листом від 05.01.2016р. викликала позивача для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1.

01.02.2016р. ОСОБА_3 надав пояснення про те, що 20.10.2014р. він в'їхав на митну територію України на транспортному засобі марки «BMW», модель « 320», д.н.з. НОМЕР_1, в митному режимі «транзит» і станом на 01.02.2016р. даний транспортний засіб не вивіз через несправність двигуна, на ремонт якого в нього та в його родини немає коштів. На даний момент автомобіль перебуває у його знайомого на подвір'ї.

Постановою Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 0308/20911/16 від 19.02.2016р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн.. Як вказано у постанові, будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили громадянин ОСОБА_3 не надав

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Львівською митницею ДФС на позивача накладено адміністративне стягнення за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у виді штрафу в розмірі 8500 гривень після закінчення строку накладення адміністративного стягнення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення було складено 01.02.2016 року, тобто більше як через шість місяців з моменту вчинення адміністративного правопорушення. Тому, на думку суду, оскаржувана постанова від 19.02.2016 року за № 03088/20911/16 винесена з порушенням вимог ст. 470 Митного кодексу України.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із таких міркувань.

Як безспірно встановлено судом та відповідно до копії протоколу про порушення митних правил від 01.02.2016 року за № 03088/20911/16, ОСОБА_3 притягується до відповідальності за перевищення більше ніж на 10 діб встановленого ст. 95 Митного кодексу України строку доставки товарів, транспортних засобів, оскільки він ввіз на митну територію України та не вивіз у встановлений термін транспортний засіб на іноземній реєстрації, а саме автомобіль марки «BMW», модель « 320», VIN НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1 в режимі «транзит».

Відповідно до постанови заступника начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченка М.І. від 19.02.2016 року в справі про порушення митних правил № 0152/20908/16 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного ко03088/20911/16дексу України, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн., оскільки позивач

20.10.2014 року о 13 год. ввіз на митну територію України через митний пост «Мостиська» Львівської митниці автомобіль марки «BMW», модель « 320», VIN НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1 в режимі «транзит» та згідно з автоматизованою системою митного оформлення «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби станом на 01.02.2016 року зазначений автомобіль за межі митної території України не вивозився та у інший митний режим не поміщений.

Згідно із ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною третьою даної статті передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 90 МК України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до частин першої, другої статті 92 МК України, митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України. У митний режим транзиту можуть бути поміщені товари, транспортні засоби комерційного призначення незалежно від їх митного статусу.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною 2 ст. 95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу;

Згідно з ч. 1 ст. 192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов'язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Факт ввезення позивачем на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит, а також невивезення за межі митної території України автомобіля в межах встановленого строку та станом на даний час позивачем не заперечується, як і не заперечується відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 95 Митного кодексу України.

Оскільки ОСОБА_3 до цього часу не виконав обов'язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України або розмитнення автомобіля в порядку, встановленому законом, на переконання апеляційного суду, таке правопорушення є триваючим.

При цьому, пояснення позивача щодо не вивезення автомобіля у зв'язку з його поломкою не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивачем не надано жодних доказів того, що ним повідомлялося про ці обставини та надавались відповідні документи митному органу.

Факт виявлення правопорушення мав місце 01.02.2016 року, а тому оскаржувана постанова від 19.02.2016 року була винесена заступником начальника Львівської митниці ДФС Мірошніченком М.І. у межах встановленого законом шестимісячного строку накладання адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби задовольнити, постанову Городоцького районного суду Львівської області від 08 квітня 2016 року справі № 441/260/16-а - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

М.А. Пліш

Постанова в повному обсязі складена 31 жовтня 2016 року.