Справа № 337/3641/16-а
Суддя: Мурашова Н. А.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016р. Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.

за участю секретаря - Чалої Т.П.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - Благоторенко С.А.

представника відповідача - Назаренко М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Благоторенко Сергія Анатолійовича, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що 21.09.2016р. близько 19.10год на просп..Юбілений, 12 м.Запоріжжя він був зупинений інспектором Благоторенко С.А. і останнім винесена постанова АР № 049647 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. Згідно з цією постановою він притягнутий до відповідальності за те, що 21.09.2016р. о 19.10год., керуючи транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номер НОМЕР_1, по просп..Юбілений м.Запоріжжя, в районі будинку №12, перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.1 і здійснив виїзд на смугу зустрічного руху. Вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням ст. 276 КУпАП, оскільки справа може бути розглянута за місцем вчинення правопорушення, яким є місцезнаходження органу, уповноваженого за законом розглядати адміністративну справу, в даному випадку УПП в м.Запоріжжі - м.Запоріжжя, вул..Перемоги,96. Крім того, постанова винесена без дотримання його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП. Він заявляв клопотання про складання протоколу, надання йому часу на підготовку до розгляду справи, отримання юридичної допомоги, ознайомлення з відеозаписом порушення, однак ці клопотання не були розглянуті. Інспектор порушив процедуру розгляду справи, визначену ст. 278,279 КУпАП.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо винесення постанови про накладання на нього адміністративного стягнення та скасувати постанову АР № 049647 від 21.09.2016р. про накладання на нього адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, додатково пояснив, що дійсно був зупинений інспекторами патрульної поліції, які звинуватили його в порушенні вимог горизонтальної розмітки 1.1 і виїзді на смугу зустрічного руху. Але він такого порушення не допускав. Він рухався по просп..Юбілений і перед кільцем зупинився перед пішохідним переходом, пропускаючи пішоходів. Коли він почав рухатися, його автомобіль з якихось технічних причин став здригатись і він відразу не зміг завести двигун. Тому він з'їхав на ділянку проїзної частини, яка була визначена перед кільцем дорожньою розміткою 1.16.1 і є острівком безпеки. Він нетривалий час знаходився на цій ділянці і нікому з учасників руху не перешкоджав, небезпеку не створював. Заборони пересікати лінію розмітки 1.16.1 немає. Потім його автомобіль завівся та він продовжив рух і в цей час почув вимогу поліцейського зупинитися. Зупинився, надав документи. Спочатку визнав свою вину, але не відразу зорієнтувався, після того як поліцейський склав постанову і до них підійшли його знайомі, він зрозумів, що поліцейські незаконно звинуватили його в порушенні вимог розмітки 1.1, якої в дійсності на тому місці не було, він пересік розмітку 1.16.1. Після цього він написав письмові пояснення, які долучив до постанови. З постановою поліцейського ознайомився, поставив свій підпис, отримав її копію. Технічні несправності в автомобілі через які він вимушений був пересікти розмітку 1.16.1 пов'язує з можливим збоєм в електронній системі автомобіля у зв'язку з встановленням на ньому газобалонного обладнання за два-три дні до моменту подій. Вимушеність можливих порушень ПДР виключає його адміністративну відповідальність. Вважає, що в його діях немає складу адміністративного правопорушення. Вважає, що поліцейським були допущені порушення правил розгляду адміністративного матеріалу, на які посилається в позовній заяві.

Відповідач Благоторенко С.А. в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що дійсно в зазначений день та час вони з напарником рухались по прос. Юбілейному в м.Запоріжжі в бік вул..Гудименко. В певний момент вони побачили попереду свого автомобіля автомобіль ЗАЗ 110557, який рухався без включених світлових приборів, вони виказали йому вимогу зупинитись, але водій не розчув, продовжував рух, вони рухались за ним. Як потім з'ясувалось, водієм автомобіля був позивач ОСОБА_1 Перед кільцем позивач зробив маневр на розворот вліво, переткнувши лінію розмітки 1.1 і виїхавши на смугу зустрічного руху, але потім не закінчивши маневр, різко змінив напрям руху і продовжив рух по кільцю. Коли водій зупинився на наступну їх вимогу, він факт порушення не заперечував, надав документи. При цьому, йому було повідомлено, яке порушення він допустив, роз'ясненні права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. До винесення постанови ніяких заперечень, клопотань від позивача не надходило. Він виніс постанову на місці вчинення правопорушення, що відповідає вимогам закону. Копія постанови була вручена правопорушнику, після чого він сказав, що буде оскаржувати її в суді, попросив надати йому бланк пояснення, що і було зроблено, копія додана до матеріалу. Факт правопорушення фіксувався на нагрудну камеру поліцейського. Вважає, що його дії при винесенні постанови відповідали вимогам діючого законодавства і є законними. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача Назаренко М.. в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що дії поліцейського Благоторенко С.А. при винесенні постанови про накладання адміністративного стягнення на позивача відповідали нормам діючого законодавства, зокрема, складання протоколу про адміністративне правопорушення, які виявляються поліцейським, законом не передбачено, порушень вимог ст. 276 КУпАП також не було, оскільки справа розглянута на місці вчинення правопорушення. Факт правопорушення зафіксований відеозаписом нагрудної камери поліцейського, яка видається йому на початку зміни. Втручатися в відеозапис поліцейський не може. Після зміни відеокамера здається, запис з неї переноситься в базу даних на єдиний сервер Національної поліції України. В даному випадку на записі чітко видно момент порушення ПДР та поведінка учасників події, а саме те, що позивач мав намір здійснити розворот в неустановленому місці, повернувши наліво, пересік дорожню розмітку саме 1.1 і виїхав на смугу зустрічного руху. Але потім різко змінив напрям руху, поїхав в районі дії дорожньої розмітки 1.16.1, також пересік її. Ніяких даних про те, що в цей момент в автомобілі позивача виникли технічні несправності, через які він вимушений був допустити вказані порушення, на даний час немає. Посилання позивача на встановлення газобалонного обладнання на автомобілі та технічні несправності в автомобілі у зв'язку з цим ніякими належними та допустимими доказами не підтверджені. В даному випадку наявність в діях позивача складу правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якій чітко видно, як позивач порушив ПДР. Після зупинки на вимогу поліцейських він своєї вини не заперечував, ніяких клопотань не заявляв. Підстав вважати, що поліцейський допустив будь-які порушення при винесенні постанови про накладання на позивача адміністративного стягнення, немає. Просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Суд встановив, що 21.09.2016р. о 19.10год. позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110337, державний номер НОМЕР_2, по просп..Юбілейному в м.Запоріжжя, навпроти буд.№12, і був зупинений інспекторами 1 роти 2 батальйону УПП в м.Запоріжжі ДПП.

Інспектором 1 роти 2 батальйону УПП в м.Запоріжжі ДПП Благоторенко С.А. 21.09.2016р. була винесена постанова серії АР № 049647 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. за те, що водій ОСОБА_1 перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.1 і здійснив виїзд на смугу зустрічного руху.

Копію постанови про накладання адміністративного стягнення ОСОБА_1 отримав в той же день, що засвідчив своїм особистим підписом.

Також своїм особистим підписом він підтвердив, що ознайомлений з правами, передбаченими ст.268 КУпАП, порядком та строками оскарження постанови, порядком виконання постанови.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 21.09.2016р. десь в 19.00год. він на своєму автомобілі стояв навпроти ДК «Хортицький» по пр..Юбілейний м.Запоріжжя, помітив як повз нього проїхав білий «Пікап», як потім дізнався, це був позивач ОСОБА_1 За ним їхав патрульний автомобіль поліцейських. Він бачив, як через метрів 200, «Пікап» знизив швидкість руху, але не зупинився. Що відбувалось далі, він не бачив. Потім, коли він сам рухався по проспекту, побачив як автомобіль позивача стоїть біля правого краю дороги, там же стояв патрульний автомобіль поліцейських.

В ході судового розгляду судом відтворений відеозапис з нагрудної камери поліцейського АР№00039, наданий суду представником відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно із ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, суд виходить з того, що адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України от 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв'язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Ч.1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг у вигляді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.8.5.1 Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з п.1 р.34 цих Правил.

Згідно до п.1 розділу 34 ПДР горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; 1.16.1-1.16.3 - позначає напрямні острівці в місцях поділу, розгалуження або злиття транспортних потоків.

Лінію 1.1 перетинати забороняється, крім випадків, коли нею позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КупАП).

Згідно з ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконаннями правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно обставини даної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про законність дій відповідача щодо винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн.

При цьому, суд виходить з того, що на момент прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної підстави у відповідача були усі підстави вважати, що 21.09.2016р. водієм ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення водієм вимог дорожньої розмітки 1.1 і як наслідок виїзд на смугу зустрічного руху; що водій ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. До такого висновку інспектор прийшов на підставі особистих пояснень водія ОСОБА_1, який на момент винесення постанови не заперечував факту та обставин вчиненого ним правопорушення, а також відеозапису подій, на якому достовірно зафіксовано обставини порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, поведінка учасників події перед винесенням постанови.

Оцінивши безпосередньо досліджені судом докази, зокрема, пояснення сторін, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, які є належними та допустимими, суд вважає, що відповідач Благоторенко С.А. поза всяким сумнівом довів суду наявність в даному випадку події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та винуватість позивача, тобто законність підстав для його притягнення до адміністративної відповідальності, що відповідає принципу презумпції невинуватості та вимогам ст.71 КАС України.

Також суд вважає доведеним відсутність обставин, за яких виключалась адміністративна відповідальність ОСОБА_1 Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00грн. було накладено відповідачем в межах санкції ч.1 ст.122 КУпАП, а саме в мінімальному розмірі. Підстав вважати, що таке стягнення не відповідає вимогам ст.33 КУпАП, немає.

Таким чином, відповідач Благоторенко С.А. при винесенні постанови щодо позивача дотримався вимог ст.245, 251,252,280 КУпАП, відповідно до якихпровадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, орган, уповноважений на прийняття рішення про накладання адміністративного стягнення, зобов'язаний прийняти законне, справедливе і обґрунтоване рішення в результаті всебічного, повного і об'єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності, оцінки належних та допустимих доказів. Тобто відповідач діяв в межах повноважень, у спосіб та порядку, що визначені Конституцією та законами України, підстав вважати його дії протиправними, а винесену ним постанову незаконною у суду немає.

При постановленні рішення суд не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він не перетинав лінію дорожньої розмітки 1.1, а перетнув лінію 1.16.1, що не заборонено, і що це пов'язано з технічними несправностями в його автомобілі.

Суд вважає вказані доводи безпідставними, вони спростовуються відеозаписом подій з нагрудної камери поліцейського, де чітко видно, як позивач, рухаючись по лівій крайній полосі, включив сигнал лівого повороту, що свідчить про його намір здійснити розворот на смугу зустрічного руху, і перетнув лінію дорожньої розмітки 1.1, а не 1.16.1, яка знаходиться далі в напрямку кільця. Однак потім він різко змінив напрям руху, здійснив рух в зоні дії дорожньої розмітки 1.16.1 та продовжив рух по кільцю. При цьому, рух його автомобіля був вільним та цілеспрямованим, без будь-яких очевидних ознак виникнення технічних несправностей. Ніяких об'єктивних даних про те, що позивач вимушений був перетнути лінію дорожньої розмітки 1.1. і потім зупинився саме через наявність технічних несправностей його автомобіля, на відеозаписі не міститься.

Суд враховує, що позивач на підтвердження виникнення непередбачуваних технічних несправностей в його автомобілі під час руху, вимушеності порушення вимог дорожньої розмітки належних та допустимих доказів не подав. Надані ним документи - сертифікати відповідності, квитанції, заява про реєстрацію, які за його посиланням стосуються встановлення на його автомобілі газобалонного обладнання, що могло спричинити технічні несправності 21.09.2016р., суд вважає неналежними та недопустимими доказами на підтвердження виникнення таких несправностей і не приймає їх до уваги. Пояснення свідка ОСОБА_4, який допитаний за клопотанням позивача, також не підтверджують вказаних обставин. Вказаний свідок лише пояснив, як він бачив зниження швидкості руху автомобілем позивача перед кільцем, але з яких причин це відбувалось, він не знає.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що з метою забезпечення безпеки дорожнього руху відповідно до п.2.3 саме на водія покладається обов'язок перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивач після зупинки його поліцейським свою вину в допущеному порушенні не заперечував, про наявність технічних несправностей в його автомобілі, що змусили його допустити порушення, нічого не заявляв.

Доводи позивача про те, що він вперше опинився в такій ситуації, не знав як правильно діяти, не розібрався відразу в нумерації ліній дорожньої розмітки через загальну обізнаність з Правилами дорожнього руху, суд не приймає до уваги, оскільки учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху (п.1.3 ПДР), особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9). При цьому, юридична необізнаність особи не є підставою для звільнення її від відповідальності.

Також позивач обґрунтовує свої вимоги щодо протиправності дій відповідача тим, що інспектором поліціїбув порушений порядок притягнення його до адміністративної відповідальності - не роз'яснені права, справа розглянута на місці зупинки автомобіля, не дотримана процедура розгляду.

Так, доводи позивача про не роз'яснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, спростовуються відеозаписом подій з нагрудної камери поліцейського, з якого достовірно видно, як відповідач повідомив позивача про суть вчиненого правопорушення, роз'яснив йому процесуальні права, передбачені вказаними нормами. Крім того, позивач поставив свій підпис на постанові про накладання адміністративного стягнення в графі про ознайомлення його з процесуальними правами. Ніяких належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації його процесуальних прав ним суду не представлено.

Як вже зазначалось, з відеозапису подій з нагрудної камери поліцейського вбачається як позивач визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, ніяких заперечень не виказував, ніяких клопотань, в т.ч. щодо перенесення розгляду справи, надання можливості скористатися правовою допомогою, надати свої докази тощо, поліцейському не заявляв. Лише після складання постанови та її підписання надав письмові пояснення щодо суті порушення, які були долучені поліцейським до адміністративного матеріалу.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача про порушення вимог ст.276 КУпАП щодо неправомірного розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення, оскільки справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, підвідомча Національній поліції України і відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП її розгляд здійснюється уповноваженими органами (посадовими особами) саме на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У зв'язку з цим у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем були допущені порушення порядку та процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що дії відповідача відповідали вимогам діючого законодавства, винесена ним постанова про накладання на позивача адміністративного стягнення є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим підстав для задоволення позову немає.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст.19,62 Конституції України, ст.7,9,122,245,251,252,280,283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р., ст.2,8,9,11,14,159-162,171-2 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції Благоторенко Сергія Анатолійовича, Управління патрульної поліції в м.Запоріжжі Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо вона не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 02.11.2016р.

Суддя Н.А.Мурашова

01.11.2016