Справа № П/811/753/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 року справа № П/811/753/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АСС" (далі-позивач) до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби (відповідач-1), Головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області (відповідач-2) про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов'язання вчинити дії та стягнення переплати, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби (відповідач-1) та Головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області (відповідач-2), в якому просить:

1. визнати протиправними дії відповідача-1 щодо відмови товариству в поверненні переплати митних платежів у сумі 65942,01грн. за митною декларацією №901050000/2015/006004 від 28.07.15р.;

2. скасувати лист відповідача-1 за вих.№14/10/11-70-25 від 19.01.16р. щодо відмови товариству в поверненні переплати митних платежів у сумі 65942,01грн. за МД №901050000/2015/006004 від 28.07.15 р.;

3. визнати неправомірною бездіяльність відповідача-1 щодо не надання відповідачу-2 висновку про повернення на користь товариства з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів у сумі 65942,01 грн. за МД № 901050000/2015/006004 від 28.07.15 р.;

4. зобов'язати відповідача-1 підготувати та подати відповідачу-2 висновок про повернення на користь товариства з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів у сумі 65942,01 грн. за МД № 901050000/2015/006004 від 28.07.15 р.;

5. стягнути з відповідача-2 на користь товариства надмірно сплачені кошти у сумі 65942,01 грн. за МД № 901050000/2015/006004 від 28.07.15 р..

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та надані у справу матеріали і документи.

Представник відповідача -1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи, зазначивши, що рішенням суду не зобов'язано визнати заявлену декларантом митну вартість, отже не можливо вважати перераховані до Державного бюджету кошти надмірно сплаченими. Доводячи правомірність дій, просив суд у позові відмовити.

Представник відповідача-2, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Водночас, представником позивача та представником відповідача -1 заявлено клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

На підставі усної ухвали, прийнятої в судовому засіданні 02.11.2016 р. та занесеної до журналу судового засідання (а.с.129-131), подальший розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ч.4 ст.122 КАС України.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача 1, дослідивши у судовому засіданні надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч.1ст.1, ч.1,4 ст.7 МК України 1. Законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. 1. Встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності органів доходів і зборів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу. 4. Безпосереднє керівництво здійсненням державної митної справи покладається на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

ТОВ "АСС" зареєстроване 14.01.2002 року у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.123).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.05.2015 р. між ТОВ "АСС" (покупець) та "Xinjiang Hirun International Trade Co.Ltd" (постачальник) укладено договір №HRTP-1509 поставки товару. Згідно з умовами договору, товар постачається згідно замовлень покупця, а його ціна, вартість, об'єми та умови поставки обумовлюється сторонами в Додаткових угодах та Специфікаціях. Згідно з додатковою угодою №1 від 25.0.2015 р. до Договору№HRTP-1509 від 25.05.2015 р. постачальник, в період з травень червень 2015 р. зобов'язується продати покупцю товар томатна паста СВ 2014 36/38 Брікс за ціною 860 доларів США за тону, вагою 58560 тонн, загальною вартістю 51600 доларів США (а.с.9-14).

28 липня 2015 р. до Кіровоградської митниці ДФС, через митний пост "Кіровоград-центральний" ТОВ "АСС", з метою митного оформлення товару (томатна паста Gold Break, врожай 2014 року з вмістом сухих речовин 36-38 %, вагою нетто 58.560 тонн) була надана митна декларація №901050000/2015/005989. До митної декларації, відповідно до вимог п.2, п.6 ст.53 Митного кодексу України додавались копії документів, що підтверджували митну вартість товару та зазначені в графі 44 МД (а.с.15-16).

Так, в судовому засіданні представник позивача пояснив, що митна вартість товару визначена за ціною договору №HRTP-1509 від 25.05.2015р. та становила 50361,60 дол. США (1 111 091,62 грн.).

По зазначеній митній декларації було проведено оплату митних платежів в сумі 515 546.50 грн.

В цей же день Кіровоградською митницею ДФС було прийнято та надано позивачу рішення про коригування митної вартості товарів № 901050000/2015/000086/1 від 28.07.2015 р., відповідно до якого митна вартість товарів була скоригована і визначена згідно ст. ст. 57.59 Митного кодексу України.

28 липня 2015 року ТОВ "АСС" було надано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 901050000/2015/00099. Причина відмови: "рішення Кіровоградської митниці № 901050000/2015/000086/1 від 28.07.2015 р., відповідно до якого митна вартість товару скоригована та визначена на підставі ст. 64 МКУ. Виникає необхідність внести зміни до ВМД. Відповідно до п. 36 ПКМУ № 450 від 21.05.2012 р. внесення змін до поданої митному органу митної декларації здійснюється шляхом відкликання." При цьому позивачу роз'яснено, що митне оформлення вантажу можливо здійснити за умови подання нової митної декларації, заповненої відповідно до встановленого порядку, з урахуванням Рішення про коригування митної вартості та зі сплатою митних платежів в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з вказаним рішенням митного органу про коригування заявленої вартості та визначеною Кіровоградською митницею ДФС митною вартістю товару, скористався наданим ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України правом на звернення до органу із заявою про випуск товарів, що декларуються, у вільний обіг на умовах фінансової і забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів.

Так, позивачем проведено сплату на депозитний рахунок відповідача 1 різниці в сумі 65942,01 між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною ТОВ "АСС" та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною Кіровоградською митницею (а.с.20).

28 липня 2015 року проведено митне оформлення товару (томатна паста Gold Break, врожай 2014 року з вмістом сухих речовин 36-38 %, вагою нетто 58.560 тонн) шляхом подання нової митної декларації № 901050000/2015/006004 із зазначенням вартості товару, визначеної з урахуванням відповідача - 1 про коригування митної вартості за другорядним методом, а саме 56 803.20 доларів США (1 253 207,99 грн.) (а.с.21).

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2015 року у справі № П/811/2483/15, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07 грудня 2015 року, визнано протиправними та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №901050000/2015/00099 від 28 липня 2015 року та рішення Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби № 901050000/201 5/000086/1 від 28 липня 2015 "Про коригування митної вартості товарів" (а.с.22-27).

ТОВ "АСС" звернулося до Кіровоградської митниці ДФС із заявою № 713 від 24.12.2015 року про повернення надміру сплачених до державного бюджету України коштів у загальному розмірі 65942,00 грн.(а.с.28-29).

19.01.2016 р. відповідачем-1 було надано відповідь за вих. № 14/10/11-70-25 про безпідставність вимог позивача щодо повернення коштів, оскільки зазначеними рішеннями суду скасовано рішення про коригування митної вартості, але не зобов'язано їх визнати заявлену декларантом митну вартість (а.с.30).

Відповідно до змісту частин 1-4 ст.301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Пунктом 8 вказаної статті визначено, що повернення не здійснюється якщо сума митних платежів, що підлягає поверненню, не перевищує 20 гривень та в інших випадках, встановлених Податковим кодексом України.

В свою чергу, відповідно до ст.43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. У разі повернення надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на додану вартість такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Пунктом 1.2 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерством фінансів України, Державної митної служби України від 24.01.2006 №25/44, визначено, що надміру сплачені митні та інші платежі це сума коштів, що з різних причин внесена понад розмір, установлений законодавством.

Митне та податкове законодавство не містить переліку причин, через які може статися помилкова та/або надмірна сплата сум платежів. Оскільки визначення розміру (суми) митних платежів здійснюється шляхом дій над кількісними числовими показникам (одиницями) виміру, не виключено, що операції з ними з якихось причин можуть призвести до неправильного (хибного) розрахунку чи обчислення сум платежів. Важливо, що в основі таких дій не було умисних протиправних дій суб'єктів правовідносин, діяльність яких пов'язана із визначенням і справлянням митних платежів.

Відповідно до п.3.4. вказаного Порядку повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, що зараховані на депозитні рахунки митних органів 3734, здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України № 618 від 20.05.2007 року.

За змістом пункту 2 Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, цей Порядок на виконання вимог статті 43 Податкового кодексу України визначає процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20 липня 2007 року № 618 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2007 року за № 1097/14364 (далі за текстом - Порядок), для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів, зокрема, для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку.

До заяви додаються: аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абзацах третьому - восьмому цього пункту.

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Керівник або заступник керівника митного органу на підставі результатів перевірки, в разі її проведення, підписує висновок про повернення, реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України - пакет документів на повернення коштів. Пакет документів на повернення коштів передається до загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Відповідно до пункту 7 розділу III Порядку № 618 висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Згідно із пунктом 11 розділу III Порядку № 618 за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку митним органом готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Отже, з наведених вище норм вбачається, що платник податків у наданий законодавством строк (1095 днів) має право звернутися до контролюючого органу із заявою про повернення помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів. Митний орган, в свою чергу, зобов'язаний перевірити обґрунтованість повернення заявлених сум та підготувати або висновок про повернення, або письмову обґрунтовану відповідь про відсутність підстав для повернення коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем дотримано вищевказані вимоги щодо надання до митниці заяви про повернення надмірно сплачених коштів в порядку, передбаченому Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як переплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами.

Вказані положення кореспондуються з п.п. 5, 7, 8 Порядку взаємодії територіальних органів Державної фіскальної служби України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, №1146 від 15.12.2015 року, відповідно до яких повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку, яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

У разі якщо вказана у заяві платника сума (її частина) за даними інформаційних систем обліковується як помилково та/або надміру сплачена, орган ДФС готує:

- висновок на повернення такої суми (її частини) за формує згідно з додатком 1 до цього Порядку;

- два примірники реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку;

- три примірники реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевим бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

На підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку (п. 11 Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань).

Відповідно до п.11 вищевказаного Порядку, на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

З вищезазначених норм законодавства вбачається, що підставою для повернення органом казначейства платникам податків надміру сплачених сум є висновок митного органу про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів.

Окрім того, згідно з ч.2 ст.45 Бюджетного кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

У разі, якщо після сплати декларантом податків і зборів (обов'язкових платежів) згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, буде прийнято рішення про застосування митної вартості, заявленої декларантом, сума надмірно сплачених податків і зборів (обов'язкових платежів) повертається декларанту у порядку, передбаченому Порядком повернення та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року (справа № 21-207а14), від 24 березня 2015 року (справа № 21-3а15), від 16 лютого 2016 року (справа № 21-343а14), від 15 квітня 2014 року (справа № 21-29а14), від 12 листопада 2014 року (справи №№ 21-268а14, 21-391а14), від 25 листопада 2014 року (справа № 21-338а14) та в силу вимог статті 244-2 КАС України має бути врахований судами при постановленні судових рішень для забезпечення єдності судової практики.

Відмовляючи у поверненні позивачу надмірно сплаченого платежу, митний орган фактично позбавляє позивача права користування та розпорядження своєю власністю, що фактично є втручанням публічних органів державної влади у майнові права позивача.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіння своїм майном, також зобов'язує державу вживати деякі необхідні заходи, спрямовані на захист права власності.

Втручання у майнові права є незаконним, з огляду на цілі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, в постанові Верховного Суду України від 03.02.2016 (справа №826/72/15) Верховний Суд України зазначає, що митне законодавство передбачає можливість виникнення правової ситуації, пов'язаної з поверненням помилково та/або надмірно сплачених митних платежів. Ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, що встановлені у статті 301 МК, статті 43 Податкового кодексу України і статті 45 Бюджетного кодексу України, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення, на підставі його заяви та у визначений термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи. Визначений вищевказаними нормативними актами порядок повернення помилково та/або надмірно сплачених сум митних платежів застосовується у випадку, коли між сторонами відсутній спір про право на повернення зазначених платежів. Якщо між сторонами виник спір про правомірність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо повернення митних платежів, позивач має право заявити вимогу про визнання рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень протиправними, скасувати такі рішення та змусити його до виконання закону.

При цьому повернення помилково та/або надмірно сплачених митних платежів з Державного бюджету України є виключними повноваженнями митних органів та органів державного казначейства, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення таких платежів. Разом з тим рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду.

Таким чином, Верховний Суд України в постанові від 03.02.2016 справа №826/72/15 зазначає, що вимога позивача про стягнення надмірно сплачених митних платежів не є правильним способом захисту прав платника митних платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" "висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов'язання відповідача-1 підготувати висновок про повернення ТОВ "АСС" коштів у розмірі 65942,01 грн. та надати його органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів у порядку, передбаченому ст. 43 ПК України та ст. 301 МК України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, на думку суду, Вінницькою митницею не доведено правомірність та обґрунтованість підстав для бездіяльності щодо не підготовки висновку про повернення надмірно сплачених до бюджету коштів з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "АСС" підлягає частковому задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги вимоги ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частити вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись вимогами статей 2-12,69 - 71,86,94,158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України щодо відмови товариству в поверненні переплати митних платежів у сумі 65942,01грн. за митною декларацією №901050000/2015/006004 від 28.07.15р.

Скасувати рішення Кіровоградської митниці ДФС України, оформлене листом за вих.№14/10/11-70-25 від 19.01.16р. щодо відмови ТОВ "АСС" в поверненні переплати митних платежів у сумі 65942,01грн. за МД №901050000/2015/006004 від 28.07.15 р.;

Визнати неправомірною бездіяльність Кіровоградської митниці Державної фіскальної служби України щодо не надання Головного управління Державного казначейства України в Кіровоградській області висновку про повернення на користь ТОВ "АСС" з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів у сумі 65942,01 грн. за МД № 901050000/2015/006004 від 28.07.15 р.;

Зобов'язати Кіровоградську митницю Державної фіскальної служби України підготувати та подати Головному управлінню Державного казначейства України в Кіровоградській області висновок про повернення на користь товариства з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів у сумі 65942,01 грн. за МД № 901050000/2015/006004 від 28.07.15 р.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АСС" () судові витрати у розмірі 4134,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці ДФС ().

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду ОСОБА_2