Справа № 264/5389/16-а
Суддя: Кузнецов Д. В.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/5389/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі судді Кузнецова Д. В. , при секретарі судового засідання Мащенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Кравчука Максима Ярославовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 12 вересня 2016 року серії АР №332831, винесеної інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі рядовим поліції Кравчуком М.Я., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за вчинення порушень, передбачених ч. 1 ст.122, ч.1ст. 126 КпАП України.

Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та протиправною, оскільки винесена з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об'єктивного з'ясування інспектором обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце. Зокрема вказав, що 12.09.2016 року він рухався по вул. Набережній в м.Маріуполі на автомобілі «Хюндай Соната», проте не перетинав суцільну лінію розмітки. Всупереч вимогам закону позивач був зупинений інспектором поліції, який не надав доказів вчинення правопорушень, не надав права ознайомитися з матеріалами справи, надати позивачу пояснення, не роз'яснив права та обов'язки. Також зазначає, що на вимогу інспектора поліції позивач представив поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності від 12.09.2016 року.

Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності, про що зазначив в адміністративному позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій заперечував проти позову та в обґрунтування правомірності дій інспектора надав відеоматеріали. Вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності законною. Просив в задоволенні адміністративного позову відмовити.

За таких обставин і відповідно до ч.4 ст. 122 КАС суд визнав можливим розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та давши правову оцінку представленим доказам у їх сукупності, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пункту 8.5.1. Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.

Горизонтальна розмітка, яка зазначена в пункті 1.3. Розділу 34 ПДР має таке значення - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Стосовно правового режиму користування та пред'явлення страхового полісу, суд відзначає наступне. Згідно статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пункту 21.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно 2.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2.4. Правил дорожнього руху, передбачено, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред'явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Отже з наведених положень законодавства вбачається обов'язок позивача, як водія транспортного засобу, мати при собі під час керування поліс (сертифікат) страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та при виявлені порушень правил дорожнього руху за вимогою працівника поліції при складання постанови пред'явити даний поліс для перевірки.

Судом встановлено, що 12 вересня 2016 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії АР №332831 від 12.09.2016 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Маріуполі рядовим поліції Кравчуком М.Я., було притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 та ч.1 ст. 126 КпАП України, зокрема за те, що він 12 вересня 2016 року о 13.55 год., керуючи транспортним засобом HYUNDAY SONATA, державний номер НОМЕР_1, в місті Маріуполі в Лівобережному районі по вул. Набережній перетнув горизонтальну подвійну суцільну лінію розмітки 1.3 та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правовової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив розділ 34 додаток 2 та пункту 2.1. ґ). Правил дорожнього руху, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що поліцейський в своїй діяльності керується «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Згідно з пунктом 9, 10 зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом були вивчені та переглянути надані відповідачем відеозаписи з відеокамер, закріплених на форменому одязі працівників поліції, з яких вбачається, що під час перебування працівників поліції на місці зупинки транспортного засобу позивача по вул. Набережній позивач, керуючи автомобілем HYUNDAY SONATA перетнув подвійну суцільну лінію розмітки та був зупинений інспектором поліції на зустрічній полосі руху. При з'ясуванні обставин вчиненого порушення Правил дорожнього руху позивач надав пояснення, що дійсно він перетнув подвійну лінію розмітки, оскільки попереду був затор та він дуже поспішав і просив вибачення перед інспектором поліції, просив не накладати адміністративне стягнення. При перевірці документів інспектор поліції попросив позивача надати водійське посвідчення, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу та поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Проте позивач не представив зазначений страховий поліс для огляду, повідомивши працівнику поліції, що він його при собі не має. В ході тривалої дискусії позивач висловлював інспектору поліції всі наявні у нього заперечення та доводи на свій захист. Після чого працівник поліції повідомив позивача про склад вчиненого ним правопорушення, роз'яснив йому права і виніс постанову у присутності позивача на місці зупинки транспортного засобу.

Подібні пояснення позивача, що зафіксовані на відеокамеру, закріплену на форменому одязі інспектора поліції, в своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Представлений позивачем поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/0906756, який оформлений напередодні 11.09.2016 року, не звільняє позивача від адміністративної відповідальності за його не представлення інспектору поліції та відсутність при собі в автомобілі під час керування, оскільки саме такі дії утворюють склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

З урахуванням зазначеного відповідачем цілком обґрунтовано та законно було прийнято рішення про порушення правил дорожнього руху та винуватість особи у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З огляду на вказане вище відео, суд відкидає суперечливі та мінливі посилання позивача, вважає їх способом захисту, спрямованим на уникнення адміністративної відповідальності за вчинений проступок.

Щодо реалізації прав, якими наділений позивач згідно статті 268 КУпАП, то за даною нормою позивач має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Всі наведені вище права, якими наділений позивач, в тому числі право подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою мають бути реалізовані особою одразу на місці вчинення правопорушення без намагання затягнути процес розгляду справи шляхом відтермінування або перенесення на інший день та без впливу на можливість працівником поліції прийняти постанову на місці вчинення правопорушення. Позивачем не представлено належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених статтею 268 КУпАП. Напроти, із переглянутого судом відеозапису вбачається, що позивач був присутній на місці складання постанови, був повідомлений про її складання, протягом всього часу ним висловлювались свої заперечення та доводи по суті вчиненого ним правопорушення, але працівник поліції не взяв їх до уваги, що свідчить про можливість реалізації своїх прав та суб'єктивне рішення відповідача, як посадової особи, що приймає рішення по справі. Будь-яких клопотань щодо ознайомлення з матеріалами справи представлення додаткових доказів, необхідності допиту свідків або представлення часу для прибуття адвоката позивач не заявляв, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. Отже будь-яких порушень, про які в позові вказує ОСОБА_1 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП порушення вимог розмітки проїзної частини доріг тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Також частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки поліс (договір) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою адміністративну відповідальність та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 2 статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З огляду на викладені положення КУпАП відповідачем за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення цілком обґрунтовано було накладено стягнення у межах санкції, встановленої за більш тяжке правопорушення з числа вчинених у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., що відповідає санкції статті 126 КУпАП.

За таких обставин судом не встановлено будь-яких порушень з боку відповідача, а його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та складані постанови щодо ОСОБА_1 відповідають діючому законодавству, та у зв'язку із цим підстав для скасування прийнятої постанови не має.

Керуючись ст. ст. 2,9,94,160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в м.Маріуполі Кравчука Максима Ярославовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Д. В. Кузнецов