Справа № 534/2813/15-а
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2016-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/2813/16-а
Провадження 2-а/534/12/16

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі головуючого судді Куц Т.О.

при секретарі Ребриній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Горішні Плавні Полтавської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що він є учасником бойових дій та інвалідом війни ІІ групи, оскільки приймав участь у бойових діях в Демократичній Республіці Афганістані в період з 03 листопада 1987 по 11 серпня 1988 року. 13.03.2013 р. його визнано інвалідом ІІ групи у зв`язку з захворюванням , яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби , що підтверджується довідкою МСЕК від 13.03.2013 р.
Листом №10/570 від 07.10.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що підстав для розгляду поданих ним документів не має, посилаючись на те,що Постанова КМУ від 25.12.2013 №975 на позивача не поширюється, оскільки набрала чинності 01.01.2014р., а інвалідність позивачу встановлена повторно з 05.03.2013р., тобто дія даного законодавчого акту на нього не поширюється. Вважає такі дії відповідача протиправними та просить визнати протиправними рішення Міністерства Оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги внаслідок настання другої групи інвалідності , пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби , у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму , встановленому законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності та з обов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу внаслідок настання ІІ групи інвалідності , у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму , встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
В судове засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від них до суду надійшла заява, згідно якої просять позов задовольнити та розглядати справу у їх відсутність.
Представник відповідача Полтавського обласного військомата в судове засідання не з`явились направили до суду письмові заперечення , згідно яких проти позову заперечують , посилаючись на його необгрунтованість та безпідставність та просять розглядати справу у їх відсутність.
Представник відповідача Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшли письмові заперечення, згідно яких позов не визнають повністю, посилаючись на те, що інвалідність позивачу була встановлена 05.03.2013 р., тобто до набрання чинності ст.16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який набрав чинності 01.01.2014 р., вважають , що в даному випадку необхідно застосовувати ст. 16 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції Закону № 328-V від 03.11.2006 р., а також затвердженої на його виконання постанови КМУ від 28.05.2008 р. № 499 , просять в задоволенні позову відмовити повністю .
Дослідивши матеріали адміністративного позову, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах з 15.07.1987 р. по 22.05.1989 р., є учасником бойових дій та інвалідом війни ІІ групи відповідно до довідки МСЕК серії 10ААА№ 171297 від 13.03.2013 р., приймав участь у бойових діях у Демократичній Республіці Афганістан, де отримав контузію та множинні осколкові поранення,що підтверджується довідкою з військового комісаріату від 07.12.2015 р. витягом центральної військово лікарської комісії від 18.12.2009 р., посвідченням серії НОМЕР_1 , та військовим квитком НОМЕР_2 (а.с.6-9, 11-12) .
Згідно акту судово медичного дослідження № 1587 встановлено, що ОСОБА_1 в січні 1988 р. на території республіки Афганістан був поранений осколком розірвавшоїся міни в голову , виявлені тілесні ушкодження є результатом загоєння ран по своїх морфологічних характеристиках не протирічать періоду бойових дій на який вказує обстежуваний (а.с.10).
Таким чином, позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року.
Для реалізації вказаного права, позивачем було подано відповідну заяву та всі необхідні документи Комсомольсько Козельщинському ОМВК для нарахування та виплати йому вищезазначеної одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.
Міністерство оборони України не визнало право позивача на отримання допомоги як інваліда ІІ групи у зв`язку із пораненням та контузією, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при виконанні інтернаціонального обов"язку, посилаючись на те, що дія постанови КМУ від 25.12.2013р. № 975 поширюється тільки для військовослужбовців та звільнених осіб , які отримали первинно інвалідність після 01.01.2014 р.
Відповідно до статті 41 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-Х11 «Про військовий обовязок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Стаття 6 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-Х11 «Про військовий обовязок і військову службу» ( далі по тексту Закону № 2232-Х11) визначає наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Стаття 16 Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-Х11 ( далі по тексту Закон № 2011-Х11) передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобовязаних та резервістів, які призвані на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори в залежності від видів військової служби.

Відповідно до п. 6 статті 16 Закону № 2011-Х11 (в редакції , що діяла на момент встановлення позивачу інвалідності ) у разі поранення ( контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби під час проходження військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі, що визначається у відсотках від загальної суми допомоги внаслідок загибелі ( смерті), встановленої пунктом 5 цієї статті.

Згідно п.5 статті 16 Закону № 2232-Х11 (в редакції , що діяла на момент встановлення позивачу інвалідності ) у разі загибелі ( смерті) військовослужбовця строкової військової служби під час виконання ним обовязків військової служби, сімї загиблого ( померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога у розмірі десятирічного максимального посадового окладу за першим тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

За умовами вищезазначених норм Закону, право на отримання вказаної допомоги після звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби мають особи, які отримали інвалідність внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби. Таким чином виплата зазначеної допомоги військовослужбовця, який проходив строкову службу залежить від часу отримання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті, поранення ( контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні ( або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби ( зборів) осіб. ( далі по тексту Порядок).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі ( смерті), порання ( контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобовязаних і резервістів, призваних на навчальні збори ( або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби ( зборів) осіб, що сталися після 1 січня 2007 року, здійснюється згідно з Порядком, затвердженим цією постановою.

Відповідно до п. 3, 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 особи, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі поранення ( контузії, травми або каліцтва) чи в разі настання інвалідності. Подають за місцем служби ( зборів) або до військкомату ( далі уповноваженого органу) документи за переліком, визначеним в пункті 4 порядку.

Керівник уповноваженого органу подає в 15 денний строк з дня реєстрації документів головному розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 3 і 4 цього Порядку.

Головний розпорядник коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів на їх підставі рішення про призначення одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або в разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

В своїй заяви позивач не посилався на нормативно правовий акт, на підставі якого від просив виплатити йому одноразову грошову допомогу, вказавши в якості підстави для її виплати настання інвалідності. ( а.с. 4)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення , про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги у звязку з настанням інвалідності, викладене в листі № 10/570 від 07 жовтня 2015 року, відповідач застосував не ту норму Закону України « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-Х11, яка підлягала застосуванню а також не в тій редакції, що діяла на момент встановлення позивачу інвалідності.

Також відповідач в якості підстави для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу послався на постанову Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року, в той час, як на момент встановлення позивачу інвалідності діяла постанову Кабінету Міністрів України № 499 від 28.05.2008 року.

Можливість застосування до позивача законодавства , яке регламентує підстави, порядок та розмір одноразової грошової допомоги, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин відповідачем не розглянута та позивачу не розяснена. Таким чином останній звернення позивача розглянув неналежним чином .

Оскільки звернення про виплату одноразової грошової допомоги відповідач розглянув неповно, необхідно покласти обов`язок на відповідача, як головного розпорядника коштів повно та всебічно розглянути звернення позивача та прийняти відповідне рішення про що повідомити уповноважений орган, тобто військовий комісаріат .

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч. 2 ст. 18 КАС України,

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково .

Визнати протиправним рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання ІІ групи інвалідності , пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у розмірі 200 кратного прожиткового мінімуму , встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності від 15.07.2015 року .

В іншій частині ОСОБА_1 відмовити .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.О.Куц