Справа № 802/1434/16-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 жовтня 2016 р. Справа № 802/1434/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Шевченко Романа Вікторовича

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до:Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом до Калинівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 19.07.2016 р. Калинівською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № 25010-02, яким йому визначено податкове зобов'язання з транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000 грн. Об'єктом оподаткування в даному випадку виступає автомобіль Audi Q7, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, з об'ємом двигуна 2967 см3, пальне - дизель.

Разом із тим позивач вважає дане податкове повідомлення-рішення протиправним, оскільки виходячи із розрахунку визначення вартості об'єкту оподаткування транспортним податком, середньоринкова вартість належного йому автомобіля Audi Q7, 2014 року випуску, менша 750 розмірів мінімальної заробітної плати, у зв'язку з чим такий транспортний засіб не підлягає оподаткуванню транспортним податком.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься його клопотання про розгляд справи без їхньої участі. При цьому представник зазначив, що проти позову заперечує з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Із змісту даного податкового повідомлення-рішення слідує, що згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54. 4 статті 54 Податкового Кодексу України (далі ПК України) та підпунктом 267.6.2 пункту 267. 6 статті 267 ПК України позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 грн. 00 коп. та зобов'язано на протязі 60 днів з моменту отримання цього повідомлення сплатити транспортний податок згідно статті 267 ПК України.

Позивач вважає, що податкове повідомлення-рішення № 25010-02 від 19.07.2016 р. є протиправним, в зв'язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом, в якому просить його скасувати.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Законом України №71-VІІІ від 28.12.2014 р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01.01.2015 р., статтю 267 ПК України викладено у новій редакції, якою запроваджено транспортний податок.

В свою чергу Законом України від 24.12.2015 р. №909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" (далі - Закон №909) внесені зміни до Податкового кодексу України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.2016 р.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування (в редакції ПК України із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така середньоринкова вартість транспортного засобу визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Пунктом 267.4 статті 267 ПК України встановлено, що ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

У Законі №909-VIIІ установлено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Цим же Законом рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом переглянути прийняті на 2016 рік рішення щодо встановлення місцевих податків і зборів, визначених статтею 10 ПК України.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до п. 4 Порядку справляння транспортного податку, затвердженого рішенням Погребищенської міської ради Погребищенського району Вінницької області від 19.01.2016 р., ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 грн. за кожний легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до п. 2 Порядку.

Згідно з п. 267.6 статті 267 ПК України обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку. Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Транспортний податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (абзац а) підпункту 267.8.1.).

Отже, враховуючи, що Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 р. визначена у розмірі 1378 грн. 00 коп., а тому об'єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. (750 х 1378,00 грн.) та з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно).

Судом встановлено, що позивачем 07.03.2014 р. зареєстрований транспортний засіб марки Audi Q7, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, з об'ємом двигуна 2967 см3, пальне - дизель, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3.

Так, підставою для прийняття Калинівською ОДПІ оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, згідно заперечень представника відповідача, слугувала надана ДФС України інформація, відображена у АІС "Податковий блок" по належному ОСОБА_2 автомобілю, зареєстрованому за ним 07.03.2014 р.

Разом із тим, в ході дослідження зазначеної інформації з АІС "Податковий блок", роздрукованої в письмовому вигляді, з'ясувалось, що така інформація не містить жодних відомостей відносно середньоринкової вартості автомобіля, наявність якої є необхідною для встановлення належності автомобіля до об'єкту оподаткування згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України. Дані обставини не заперечуються і самим відповідачем, якому на момент винесення оскаржуваного рішення середньоринкова вартість транспортного засобу відома не була.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з 19 лютого поточного року набула чинності Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабміну від 18 лютого 2016 року № 66, яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей їх віднесення до об'єктів оподаткування транспортним податком, та зазначено, що Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об'єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Згідно наданого позивачем розрахунку середньоринкової вартості транспортних засобів, визначеному на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, вартість належного позивачу транспортного засобу марки Audi Q7, об'єм двигуна 2967 см3, дизель, 2014 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, із заявленим позивачем пробігом в 78000 км складає 929053 грн. 40 коп., що підтверджується відповідним викопіюванням, яке знаходиться в матеріалах справи, і є меншою ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня.

В якості порівняння судом взято до уваги розрахунок середньоринкової вартості транспортних засобів, визначений на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, із зазначенням пробігу в 60735 км (дані згідно акту виконаних робіт ТОВ "Інтер Авто Центр" ИХ-К-4083 від 05.11.2015 р.), згідно якого, з урахуванням введених даних, вартість автомобіля позивача складає 983703 грн. 60 коп., що також є менше ніж 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня.

Необхідно також зауважити, що пробіг транспортного засобу є одним із ключових факторів який впливає на середньоринкову вартість транспортного засобу, а тому обов'язково має враховуватись контролюючим органом при визначенні його належності до об'єкту оподаткування транспортним податком.

Натомість, як встановлено судом у судовому засіданні, даних щодо пробігу та середньоринкової вартості належного позивачу транспортного засобу ні відповідачем, ні іншими особами не було встановлено, а тому залишається незрозумілим по якій методиці проводився розрахунок середньоринкової вартості автомобіля без інформації про його фактичний пробіг та чи взагалі такий розрахунок проводився.

Разом із тим, згідно розрахунків на офіційному веб-сайті Міністерства економічного розвитку і торгівлі України середньоринкова вартість транспортного засобу марки Audi Q7 2014 року випуску, з об'ємом двигуна 2967 см3, пальне - дизель, є меншою ніж 750 розмірів мінімальних заробітних плат.

При ухваленні рішення в даній справі суд також керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Водночас, представником відповідача не представлено жодних доказів того, що належний позивачу автомобіль станом на 1 січня 2016 року чи на момент винесення оскаржуваного рішення мав вартість більшу ніж вона розрахована згідно методики затвердженої Кабінетом Міністрів України, а отже згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України Кодексу являвся об'єктом оподаткування, а позивач, відповідно, - платником транспортного податку.

З урахуванням викладеного, оскільки податкове повідомлення-рішення № 25010-02 від 19.07.2016 р. не відповідає положенням податкового законодавства України, є протиправним та таким, що порушує охоронювані права та інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ч. 1 ст. 94 КАС України, в силу якої, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 19.07.2016 року № 25010-02 форми "Ф".

Стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Калинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович