Справа № 593/390/16-а
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року № 876/4646/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби у Тернопільській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 03.03.2016 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Тернопільській області (далі - ГУ ДФС у Тернопільській області), в якому просив визнати неправомірними дії працівників ГУ ДФС у Тернопільській області щодо накладення на позивача фінансових санкцій та скасувати рішення відповідача від 02.11.2015 року №015/22/ про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у Тернопільській області від 02.11.2015 року №015/22/ про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ГУ ДФС у Тернопільській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Вказує, що працівниками ГУ ДФС у Тернопільській області проведено фактичну перевірку з дотриманням норм чинного законодавства та з додержанням усіх умов.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41, ч.4 ст.196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 на момент проведення перевірки зареєстрований як фізична особа - підприємець (РНОКПП НОМЕР_1) та перебував на обліку в Козівській ОДПІ ( Бережанське відділення) як платник податків.

Відповідно до довідки про доходи № 22 від 14.01.2016 р., наявної в матеріалах даної адміністративної справи, згідно до поданої податкової декларації про майновий стан і доходи ( № від 13.01.2016 р.) ОСОБА_1 доходів не отримував.

Відповідно до Наказу № 554 від 22.10.2015 р. «Про проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1», направлення на перевірку від 22.10.2015 р. № 921, направлення на перевірку від 21.10.2015 р. № 921., було здійснено перевірку кафе «Оленка» за адресою: АДРЕСА_1, Тернопільська область.

За результатами перевірки встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями чим порушено вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного: і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95- ВР від 19.12.1995 р., про що працівниками Головного управління ДФС у Тернопільській області складено акт перевірки від 23.10.2015 р. № 143/21-02/.

На підставі вищевказаного акту перевірки начальником Козівської ОДПІ 02.11.2015 р. прийнято рішення № 015/22/ про застосування фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 у розмірі 17000 грн.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що постановою за результатами розгляду адміністративної справи Бережанським районним судом (а. с. 9-10) про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, провадження у справі закрито за відсутності в діях ОСОБА_1 події і складу правопорушення.

Окрім цього, позивач не може бути суб'єктом притягнення до відповідальності, передбаченої ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», оскільки взагалі протягом 2015 року не здійснював будь-якої господарської діяльності.

Проте колегія суддів апеляційного суду не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. (пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 81.1. ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Згідно до п. 81.3 ст. 81 Податкового кодексу України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом. Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов'язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР (Закон № 481).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Згідно з абзацом 5 ч. 2 ст.17 цього Закону, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 грн.

З матеріалів справи видно, що перевіркою встановлено факт реалізації алкогольного напою без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, а саме 22.10.2015 р. в магазині за адресою: м.Бережани. вул. Тернопільська, 1, де здійснює свою діяльність ОСОБА_1 реалізовано одну пляшку пива Опілля Жигулівське ємністю 0,5 л., міцністю 11 % за ціною 10,00 грн. На залишку в кафе було 3 пляшки пива Опілля Жигулівське ємністю 0,5 л., міцністю 11 % та зберігалися алкогольні напої з метою реалізації різного асортименту та найменування на загальну суму 2587,50 грн.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач не здійснював господарської діяльності протягом 2015 р. та не отримував доходів від такої діяльності спростовуються письмовими поясненнями наданими позивачем під час проведення перевірки щодо реалізації ним однієї пляшки пива, наявними в матеріалах справи.(а.с.39 ).

При цьому, колегія суддів зазначає, що перевірка проводилась саме щодо ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, а не його дружини ОСОБА_2, що також підтверджується підписами позивача на акті перевірки.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що податковим органом вірно застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Посилання суду першої інстанції на матеріали адміністративної справи про закриття провадження відносно ОСОБА_1 та відсутність його вини за ст.164 КУпАП, є помилковим так як вказане рішення ґрунтується на недоліках протоколу про адмінправопорушення, в якому невірно вказана дата скоєння правопорушення, містить виправлення.

Крім того, довідка № 22 від 14.01.2016 р., про те, що ОСОБА_1 в 2015 році доходів не отримував, також не спростовує висновків акту перевірки про реалізацію алкогольного напою останнім під час перевірки, чого не заперечує сам позивач.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неправомірність рішення ГУ ДФС у Тернопільській області від 02.11.2015 р. №015/22/ про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління державної фіскальної служби у Тернопільській області задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 травня 2016 року у справі №593/390/16-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І.Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 01.11.2016 року.