Справа № 816/1825/16
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1825/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко О.С.,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Котенка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення (висновку), наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2016 року позивач ОСОБА_3 (далі - позивач, ОСОБА_3.) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного Управління Національної поліції в Полтавській області (далі- відповідач 1, ГУНП в Полтавській області), Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області (далі - відповідач 2), в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 26 серпня 2016 року про визнання ОСОБА_3 таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню через службову невідповідність;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного правління Національної поліції в Полтавській області від 14 вересня 2016 року № 288 о/с, яким ОСОБА_3 звільнено із служби за п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність);

- поновити ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого Диканського відділення Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідачами безпідставно прийнято оскаржуваний висновок та наказ. Стверджував, що підстав для проведення переатестації не було, оскільки позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою, при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду. Зазначав, що як слідує із атестаційного листа позивач у професійному відношенні підготовлений на достатньо високому рівні, а з висновку прямого керівника слідує, що займаній посаді відповідає. Вважає, що звільнення через службову невідповідність є протиправним, а висновки про службову невідповідність необґрунтованими.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 17 жовтня 2016 року до участі у справі залучено в якості відповідача Миргородський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

ГУНП в Полтавській області в письмових запереченнях вказували на правомірність призначення та проведення атестування. Наполягали на тому, що атестування позивача проведено у межах наданих атестаційним комісіям повноважень та у спосіб, який передбачений наказом МВС України від 17 листопада 2015 року №1465. Зазначали, що позивача було прийнято на службу в поліцію без проведення конкурсу або атестування, що було обумовлено відсутністю порядку його проведення. У зв'язку з тим позивача було призначено на посаду поліцейського в тимчасових штатах без надання оцінки його професійним якостям та визначення відповідності посаді, а тому і було прийнято рішення проведення атестування стосовно позивача.

Атестаційна комісія № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області явку в судове засідання уповноваженого представника не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заперечень проти позову суду не надали.

Представник Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 07.11.2015 № 8 о/с ОСОБА_3 відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" призначено в порядку переатестування оперуповноваженим Диканського відділення Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, присвоївши спеціальне звання звання "молодший лейтенант поліції" /а.с. 35/.

11 лютого 2016 року Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області видано наказ № 69 "Про організацію проведення атестування особового складу Головного управління Національної поліції в Полтавській області" /а.с. 50/, відповідно до пункту 1 якого наказано провести атестування поліцейських головного управління Національної поліції в Полтавській області та підпорядкованих підрозділів атестаційними комісіями ГУНП.

18 липня 2016 року Головним управлінням національної поліції в Полтавській області було видано наказ № 495 "Про затвердження персонального складу атестаційних комісій Головного управління Національної поліції в Полтавській області з атестування поліцейських третьої атестаційної групи" /а.с. 46-49/.

Відповідно до даного наказу затверджено персональний склад атестаційних комісій №1, №2, №3, №4, №5, №6 Головного управління Національної поліції в Полтавській області, комісіям у своїй діяльності керуватися Інструкцією про порядок проведення атестування поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.11.2015 року №1465 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.11.2015 за №1445/27890 /а.с. 49/.

26 серпня 2016 року атестаційною комісією № 2 ГУНП в Полтавській області, створеної на підставі наказу №495 від 18.07.2016, проведено атестування ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

За результатами атестування (висновок атестаційної комісії) та згідно Розділу IV атестаційного листа, атестаційною комісією зроблено висновок: "4-займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність" /а.с. 36, 38/.

14 вересня 2016 року начальником Головного управління Національної поліції в Полтавській області О.В. Бехом, на підставі рішення атестаційної комісії від 26.08.2016, винесено наказ № 288 о/с "По особовому складу" про звільнення зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про Національну поліцію" молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3, оперуповноваженого Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області /а.с. 45/.

Позивач не погоджуючись із рішенням (висновком) атестаційної комісії від 26.08.2016 та наказом № 288 о/с від 14.09.2016 про звільнення з посади оскаржив їх до суду.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить із такого.

Правові та організаційні засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, в тому числі проходження ними атестування визначаються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIІI, який набув чинності 07.11.2015 (надалі - Закон № 580).

Частинами 1 та 2 статті 57 даного Закону встановлено, що атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри у випадках:

1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу;

2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність;

3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

З аналізу положень частини другої статті 57 вищевказаного Закону можна дійти висновку, що атестуванню підлягають лише ті поліцейські, які претендують на вищу посаду або щодо яких вирішується питання про переведення на нижчу посаду, або щодо яких вирішується питання щодо звільнення через службову невідповідність.

При цьому, кожна з трьох підстав для проведення атестування, які передбачені частиною другою статті 57 Закону, повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема атестування, яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність, повинно бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Виходячи із тлумачення наведених положень суд приходить до висновку, що перелік випадків атестування поліцейських є вичерпним. Інших випадків проведення атестації поліцейських нормами Закону № 580 не передбачено. Тому будь-яка оцінка ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів поліцейських, що проведена Національною поліцією на власний розсуд без настання обставин, визначених у частині другій статті 57 означеного Закону, на думку суду, є безпідставною і, відповідно, протиправною.

Аналогічні норми в частині підстав для атестування містить також Інструкція про порядок проведення атестування поліцейських, котра затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17 листопада 2015 року №1465 (надалі - Інструкція № 1465).

Відповідно до списку поліцейських, які підлягають атестуванню (складається на підставі підпункту 2 пункту 1 розділу ІV вказаної Інструкції, належить включати лише тих поліцейських, відносно яких наявні підстави для проведення атестування, що передбачені частиною другою статті 57 Закону.

Матеріалами справи підтверджуються доводи позивача та його представника, що відносно першого на момент проведення оскаржуваного атестування не виникали обставини, визначені у частині другій статті 57 вищезгаданого Закону, а тому у ГУ Нацполіції в Полтавській області були відсутні підстави для призначення та проведення атестування позивача.

У рішенні про проведення атестування не наведено підстав для проведення атестації позивача, що передбачені частиною другою статті 57 Закону України "Про Національну поліцію", та не надано відповідних доказів, які б підтверджували, що останній мав бути призначений на вищу посаду без проведення конкурсу, або щодо нього виявлено ознаки службової невідповідності, наприклад за станом здоров'я чи у зв'язку із не виконанням службових обов'язків. Наказ відповідача 1 від 11.02.2016 № 69 (про призначення атестування) не визначав перелік осіб, які підлягають атестуванню. У цьому наказі також відсутні посилання на те, що атестування проводиться у зв'язку з виникненням підстав (передумов) для вирішення питання про призначення певних осіб на вищу посаду, заміщення якої здійснюється без проведення конкурсу чи для вирішення питання про їх переміщення на нижчу посаду або звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність. Жодного іншого документа (переліку), який би визначав, що позивач підлягає атестації або що відносно нього буде проведено атестування, відповідач не надав. Відсутній також і інший наказ органу поліції, відмінний від зазначеного наказу, який би передбачав, що позивач підлягає атестуванню за однією з підстав, передбачених частиною другою статті 57 Закону.

Також варто зазначити, що відповідно до пункту 9 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію", працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Пункт 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлює, що працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наведені правові норми вказують, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Так, ОСОБА_3 наказом т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 07.11.2015 № 8 о/с відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України "Про Національну поліцію" призначена на посаду оперуповноваженого Диканського відділення поліції в порядку переатестування /а.с. 35/. Дана обставина свідчить про те, що на момент такого призначення уповноваженими особами здійснювалася оцінка ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки позивача задля визначення відповідності її вказаній посаді, і ця оцінка була позитивною.

Позивач прийнятий на службу до поліції шляхом видання наказу про призначення за його згодою; при цьому такий наказ не містить умов про проведення конкурсу та тимчасовість призначення на посаду.

Таким чином відповідачем не доведено, що ОСОБА_3 було призначено тимчасово; у будь-якому випадку строковість призначення на посаду поліцейського не є самостійною підставою для проведення атестації.

Суд також погоджується із доводами позивача щодо поширення на спірні правовідносини частини першої статті 12 Закону України "Про професійний розвиток працівників", згідно якої атестації не підлягають працівники, які відпрацювали на відповідній посаді менше одного року. З огляду на те, що позивач призначений на посаду оперуповноваженого Диканського відділення поліції наказом від 07.11.2015 № 8 о/с, тобто відпрацював на момент проведення атестування (26.08.2016) менше року, то за висновком суду він не підлягає атестуванню, а тому атестування позивача проведене протиправно.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Заперечення відповідача проти позову доводи позивача не спростували.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через службову невідповідність. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 57 Закону для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність проводиться атестування поліцейських. Положеннями пункту 28 розділу IV Інструкції № 1465 передбачено, що керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

За усталеною судовою практикою у цій категорії спорів із аналізу наведених норм суди приходять до висновку, що оскаржуваний висновок атестаційної комісії про те, що поліцейський не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність, є безумовною підставою для його звільнення, у зв'язку з чим безпосередньо впливає на його права, а тому може бути самостійним предметом оскарження до суду.

Із цієї позиції випливає, що наказ органу поліції про звільнення особи зі служби в поліції є формою виконання рішення (висновку) атестаційної комісії. Відповідно належно оформлений наказ про звільнення вважатиметься правомірним (тобто таким, що має законні підстави) до того часу, поки залишатиметься чинним рішення (висновок) атестаційної комісії, на виконання якого цей наказ було видано.

Оцінюючи оскаржуваний висновок атестаційної комісії про невідповідність позивача займаній посаді, викладений у протоколі ОП № 15.00026259.0063929 від 26.08.2016 /а.с. 36/ засідання атестаційної комісії № 2 ГУНП в Полтавській області, суд виходить із такого.

Порядок проведення атестування поліцейських визначено Інструкцією № 1465.

Зокрема, пунктом 16 Розділу ІV вказаної Інструкції визначено, що атестаційні комісії при прийнятті рішень стосовно поліцейського повинні враховувати такі критерії: 1) повноту виконання функціональних обов'язків (посадових інструкцій); 2) показники службової діяльності; 3) рівень теоретичних знань та професійних якостей; 4) оцінки з професійної і фізичної підготовки; 5) наявність заохочень; 6) наявність дисциплінарних стягнень; 7) результати тестування; 8) результати тестування на поліграфі (у разі проходження).

Процедура проведення співбесіди, як етап атестування, повинна бути достатньо прозорою з тим, щоб і сама особа, яка проходить співбесіду, керівники органів поліції, які реалізовують її результати та суд, перевіряючи законність проведеного атестування, могли з'ясувати фактичні підстави, покладені в основу прийнятого атестаційною комісією рішення.

Оскільки негативне рішення (висновок) атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення (висновок), незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Із наведеного випливає, що атестаційна комісія повинна мотивувати своє рішення (висновок), і суд має право контролювати обґрунтованість такого рішення.

Членами комісії під час проведення атестації позивача було досліджено атестаційний лист, декларацію про доходи, послужний список, інформаційну довідку, висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", інформацію з відкритих джерел. Зауважень щодо вказаних документів у членів атестаційної комісії не вказано.

Згідно атестаційного листа відносно позивача, який був предметом дослідження судом встановлено, що ОСОБА_3 за час служби в Національній поліції України з листопада 2016 року зарекомендував себе виключно з позитивного боку як професійно підготовленого та досвідченого працівника. В березні 2016 року призначений оперуповноваженим Диканського відділення Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, в займаній посаді зарекомендував себе як відповідальний при виконанні своїх службових обов'язків /а.с. 37/.

Висновок прямого керівника у атестаційному листі - "займаній посаді відповідає" /а.с. 38/.

Дослідивши протокол засідання атестаційної комісії щодо атестації позивача, суд дійшов до висновку, що в ньому відсутні обґрунтування та мотиви прийнятих рішень на підставі вищенаведених критеріїв відповідності посаді.

Ні Закон, ні Інструкція не наділяють членів атестаційних комісій правом вирішувати питання можливості перебування особи на службі в поліції виключно на підставі власного, суб'єктивного її сприйняття, оскільки такий підхід до оцінювання може призвести до прийняття необ'єктивних, необґрунтованих і, як наслідок, неправомірних рішень. Будь-який орган державної влади зобов'язаний Конституцією України діяти виключно у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). Неухильне виконання цієї норми Основного Закону держави є гарантією дотримання принципу верховенства права та положень, закріплених в Європейській конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що оскаржувані висновок атестаційної комісії № 2 про невідповідність позивача посаді, викладений у протоколі від 26.08.2016 №15.00026259.0063929, та наказ ГУ Національної поліції в Полтавській області від 14.09.2016 № 288 о/с про звільнення ОСОБА_3 з посади оперуповноваженого Диканського відділення Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, за пунктом 5 частини першої статті 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про Національну поліцію" (як форма виконання негативного висновку атестаційної комісії) є протиправними та підлягають скасуванню.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення КСУ від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 та від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над неправомірним втручанням у право кожної людини.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Громадянам згідно зі статтею 43 Конституції України гарантується захист від незаконного звільнення.

Законом України "Про Національну поліцію" не врегульовано питання відновлення порушених трудових прав осіб у випадках незаконного звільнення.

Відповідно до абз. 2 п. 13 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 за № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" при розгляді спорів з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби застосовуються положення, встановлені спеціальними законами. У разі коли ці закони зазначені питання не врегульовують, то необхідно субсидіарно застосовувати законодавство про працю, зокрема КЗпП України.

Згідно ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого Диканського відділення Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, з якої його було звільнено.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.

Пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.93 № 110, зазначається, що днем звільнення вважається останній день роботи.

Із аналізу вказаних норм, день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем. Таким чином, позивача слід поновити на посаді з дня, наступного за днем звільнення, тобто 15.09.2016.

Згідно ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

За даними довідки ГУ Нацполіції в Полтавській області від 27.10.2016 № 1882/115/29/01/2016 середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_3 складає 147,54 грн /а.с. 58/.

З огляду на те, що ОСОБА_3 підлягає поновленню на посаді з 15.09.2016 розмір належного до виплати позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить з 15.09.2016 по 02.11.2016 (дата винесення судового рішення):

147,54 грн * 34 = 5 016,36 грн,

де 147,54 грн - середньоденна заробітна плата,

34 - кількість робочих днів до прийняття рішення судом.

Таким чином, з Головного управління Національної поліції в Полтавській області належить стягнути на користь позивача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 5 016,36 грн, відповідно, позовні вимоги у частині стягнення на користь позивача за час вимушеного прогулу підлягають задоволенню.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Пунктом 2, 3 частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

За таких обставин суд вважає за необхідне допустити постанову до негайного виконання в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішення (висновку), наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення (висновок) атестаційної комісії № 2 Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 26 серпня 2016 року про визнання ОСОБА_3 таким, що не відповідає займаній посаді та підлягає звільненню через службову невідповідність.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 288 о/с від 14 вересня 2016 року про звільнення ОСОБА_3, оперуповноваженого Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, зі служби в поліції за пунктом 5 частини 1 статті 77 "Про Національну поліцію" (через службову невідповідність) з 14 вересня 2016 року на підставі рішення атестаційної комісії від 26 серпня 2016 року.

Поновити ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області з 15 вересня 2016 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 вересня 2016 року по 02 листопада 2016 року в розмірі 5 016,36 грн (п'ять тисяч шістнадцять гривень тридцять шість копійок).

Допустити до негайного виконання постанову суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого Диканського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області та виплати середнє грошового утримання за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за 1 місяць.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області () судові витрати, понесені ОСОБА_3 у зв'язку зі сплатою судового збору у розмірі 551,20 грн (п'ятсот п'ятдесят одну гривню двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 04 листопада 2016 року.

Суддя Л.О. Єресько