Справа № 2а-823/10
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/49600/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Голяшкіна О.В.,

Донця О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2013 року у справі за позовом Прокурора Коломийського району в інтересах ОСОБА_3 до Воскресинцівської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Коломийського району звернувся в суд в інтересах ОСОБА_3 з позовом до Воскресинцівської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій сільської ради щодо видачі ОСОБА_4 державних актів на право власності на землю як таких, що вчинено без урахування положень межових знаків та конфігурації земельних ділянок.

Постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2010 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2013 року, позов задоволено: визнано недійсним державний акт №40, виданий 17.10.2009 Воскресинцівською сільською радою на ім'я ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,2500 га та державний акт №39, виданий 17.10.2009 Воскресинцівською сільською радою на ім'я ОСОБА_4 на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 0,1422 га.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 як особа, яка не брала участь у справі, але вважає, що оскаржуваними рішеннями порушено її права, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального просила скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Воскресинцівської сільської ради від 01.02.2007 ОСОБА_4 видано два державних акти на право власності на земельні ділянки, розташовані в с. Воскресинці Коломийського району по АДРЕСА_1, - площею 0,25 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, будівель і споруд та площею 0,1422 га для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби.

Відповідно до акту комісії Воскресинцівської сільської ради від 23.05.2008 та листа Управління Держкомзему у Коломийському районі від 26.05.2010 зазначені акти видано без врахування положень межових знаків та конфігурації земельних ділянок, які були передано в користування ОСОБА_4 та суміжному землекористувачу ОСОБА_5

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з протиправності оскаржуваних державних актів на право власності на землю як таких, що видано у тому числі на частину земельної ділянки, що перебувала у користування ОСОБА_5

Розглядаючи вказаний спір по суті, суди попередніх інстанцій виходили з його підсудності адміністративному суду.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, не погоджується з позицією судів попередніх інстанцій щодо наявності у спірних правовідносинах ознак публічно-правового спору, з огляду на наступне.

За змістом частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто, при визначенні юрисдикції справи необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

При цьому, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й за умови здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Державний акт на право власності на землю по своїй суті це правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності земельною ділянкою юридичної чи фізичної особою, виданий та зареєстрований в установленому законодавством порядку.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

За вказаних обставин, колегія суддів вказує, що спір щодо оскарження Державних актів на право власності на земельну ділянку без оскарження рішень суб'єкта владних повноважень, на підставі яких такі Держані акти видано, не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За змістом частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та закриття провадження у справі.

Також колегія суддів вважає за необхідне вказати на обґрунтованість доводів ОСОБА_2 в частині того, що прийняті у справі рішення є такими, що впливають на її права та обов'язки. Так, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та клопотання ОСОБА_2 як спадкоємиці померлої особи про зупинення провадження у справі до встановлення правонаступника, яке подавалось суду апеляційної інстанції до ухвалення оскаржуваного рішення та яке судом апеляційної інстанції розглянуто не було.

Керуючись статями 160, 167, 220, 222, 228, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 жовтня 2010 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2013 року скасувати.

Провадження у справі за позовом прокурора Коломийського району в інтересах ОСОБА_3 до Воскресинцівської сільської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсними державних актів на право приватної власності на землю закрити.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: