Справа № 802/1786/16-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

31 жовтня 2016 р. Справа № 802/1786/16-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Віятик Наталія Володимирівна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці

до: приватного підприємства "ТАУ-Поділля"

про: стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 в розмірі 5022,56 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до приватного підприємства "ТАУ-Поділля" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 в розмірі 5022,56 грн.

Частиною 1 статті 107 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 106 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ст. 104 КАС України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. При цьому адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви, яка повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені ст. 106 КАС України.

Норми статті 106 КАС України не містять виключень і поширюють на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв'язку з чим недотримання положень цієї статті свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Частиною третьою статті 106 КАС України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу вимог пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову майнового характеру встановлюється ставка судового збору для суб'єкта владних повноважень у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 року розмір мінімальної заробітної плати складав 1378,00 грн.

Таким чином, починаючи з 01.01.2016 року для суб'єкта владних повноважень ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1378,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви, позовні вимоги, заявлені управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці, мають характер майнового спору. Отже, розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду з такими вимогами становить 1378,00 грн.

Проте до матеріалів позовної заяви документа про сплату судового збору не додано, що дає підстави для висновку про те, що позовна заява не оплачена судовим збором у встановленому законом порядку та розмірі.

Водночас управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці у прохальній частині позовної заяви заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовується тим, що Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» не передбачено використання коштів Пенсійного фонду на сплату судового збору, а відповідно до ч. 2 ст. 73 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі не передбачені цим Законом.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує наступне.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства в Україні визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Аналогічна норма міститься і у статті 10 КАС України.

Принцип рівності перед законом і судом є проявом загального принципу рівності, він забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, не передбачено пільг щодо сплати судового збору для органів державної влади, в тому числі для управлінь Пенсійного фонду України.

Згідно із пунктом 2 розділу II Прикінцевих положень Закону України від 22.05.2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Наведені в клопотанні аргументи не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки доказів звернення до відповідних органів щодо вирішення питання про виділення додаткових асигнувань для оплати судового збору та відмови у виділенні грошових коштів на відповідні видатки, позивачем не додано.

Враховуючи наведене, вважаю, що в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Крім того, частиною другою статті 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача 5022,56 грн. боргу по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгової пенсії призначеної відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" гр. ОСОБА_1 за період з грудня 2015 року по вересень 2016 року.

Однак, судом встановлено, що до позовної заяви позивачем не долучено розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсії призначеної відповідно до п. "б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" гр. ОСОБА_1 за грудень 2015 року та січень-вересень 2016 року. Одночасно необхідно надати докази надіслання вказаних розрахунків відповідачу.

Враховуючи вищенаведене, суд не може вирішити питання щодо відкриття провадження в справі.

Згідно з ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 КАС України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого адміністративного позову вимогам ст. 106 КАС України, позовну заяву управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці слід залишити без руху з наданням особі, яка її подала, строку для усунення виявлених судом недоліків.

Керуючись ст. ст. 105, 106, 108, 165, 185, 186, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

2. Позовну заяву управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до приватного підприємства "ТАУ-Поділля" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по списку №2 в розмірі 5022,56 грн. залишити без руху.

3. Надати позивачу пятиденний термін з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків шляхом надання суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі та надання додаткових документів.

4. Копію ухвали надіслати позивачу - для відома та виконання.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна