Справа № 357/8839/16-а
Суддя: Бондаренко О. В.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8839/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

ОСОБА_1, розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду № 4 справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом 15.08.2016 року мотивуючи тим, що 15.06.2015 року адміністративною комісією виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області була винесена постанова № 348 у справі про адміністративне правопорушення, якою його, ОСОБА_2, директора ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1 - КРЦ» було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 459,00 грн. Дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки він не був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, його права не роз'яснювались, пояснення не відбирались, протокол він не підписував, його не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, справу розглянуто за його відсутності, крім того, ні в протоколі, ні в оскаржуваній постанові відповідачем не зазначено, які саме правила торгівлі він порушив, тобто, не розкрито об'єктивну сторону правопорушення. Позивач просив суд поновити строк на оскарження постанови адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 348 від 15.06.2016 року, визнати неправомірною та скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради № 348 від 15.06.2016 року, справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КУпАП.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та просив скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області за № 348 від 15.06.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та зазначив, що при складанні протоколу 26.05.2016 року він не був присутнім і не отримував його, права не роз'яснювались, пояснення не відбирались, протокол він не підписував, його не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, справу розглянуто за його відсутності.

В судовому засіданні представник позивача, за довіреністю у справі, ОСОБА_3 позов підтримав та зазначив, що ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено право погоджувати режим роботи об'єктів, в 2011 році виконавчим комітетом був погоджений цілодобовий режим роботи ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1 - КРЦ». В 2015 року відповідачем було прийнято рішення про обмеження режиму роботи ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1 - КРЦ», однак в судовому порядку дане рішення було скасовано. Після цього відповідачем було прийнято рішення про визнання нечинним рішення від 2011 року, однак і дане рішення оскаржується в судовому порядку. На даний час не має ні правил ні порядку щодо погодження режиму роботи підприємств. Відповідач має делеговані повноваження щодо встановлення режиму роботи підприємств не комунальної власності, а для об'єктів комунальної власності вони зобов'язані встановлювати режими роботи. ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1 - КРЦ» не порушувало правил торгівлі, оскільки вини передбачають право приватних підприємств погоджувати роботу з органом місцевого самоврядування, а не обов'язок такого органу вимагати вчиняти такі дії. До позову додано два протоколи: перший було отримано на запит адвоката, а другий надійшов поштою, дані протоколи від одного числа, однак різні за змістом, відрізняються фабули та підписи свідків. Графік роботи ТОВ знаходиться перед входом в кафе, рішення відповідача № 125 скасовано, а рішення № 215 оскаржується в судовому порядку. Позивач дізнався про оскаржувану постанову після отримання її 05.08.2016 року, на запит адвоката, тому строк подання до суду даного позову не пропущений.

Представник відповідача, за довіреністю у справі, ОСОБА_4, в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що до данного часу графік роботи ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1 - КРЦ» відсутній і підприємство працює без нього. Перед складанням протоколу позивачу направляли два листи із запрошенням до виконавчого комітету для погодження графіку роботи, однак вони залишились без результатними. Потім було здійснено вихід за адресою ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1 - КРЦ» і складено протокол про адміністративне правопорушення. Позивач був присутнім при його складанні однак відмовився від його підписання та отримання, про що зазначено в протоколі в присутності свідків. Позивач отримав повістку на комісію 08.06.2016 року, що підтверджено чеком про направлення повідомлення. Під час засідання комісії його не було, тому постанову направили поштою і він її отримав 07.06.2016 року, що також підтверджено чеком про направлення постанови. Згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до повноважень виконавчого комітету входить погодження зручного для населення графіку роботи підприємств. Згідно р.1 п.5 Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами передбачено, що ТОВ сам встановлює графік, а у випадках встановлених законодавством із погодженням виконавчого комітету. Постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області за № 348 від 15.06.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155 КУпАП була прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 26.05.2016 року, інших документів не подавалось, а свідки не допитувались, оскільки членам комісії було відомо про численні скарги на роботу ТОВ «ІНФОРМАЦІЯ_1 - КРЦ».

Представник відповідача, за довіреністю у справі, ОСОБА_5, позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, покази свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

За ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ст. 288 КУпАП, постанову адміністративної комісії може бути оскаржено у виконавчий комітет відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом;

Ст. 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, виходячи із зазначених норм можна дійти висновку, що особа, щодо якої адміністративною комісією винесено постанову про адміністративне правопорушення, може подати скаргу у виконавчий комітет протягом 10 днів з дня винесення такої постанови або звернутись з адміністративним позовом до суду в шестимісячний строк з дня, коли дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не оскаржував постанову адміністративної комісії у справі про адміністративне правопорушення до виконавчого комітету, на засіданні комісії присутнім не був, отримав постанову 05.08.2016 року, адміністративний позов подав 15.08.2016 року, отже звернувся за захистом порушеного права в межах строку встановленого законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи, керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За п.2 ч.1 ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 15.06.2015 року адміністративною комісією виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області була винесена постанова № 348 у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача ОСОБА_2, директора ТОВ «Каліпсо - КРЦ» було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 155 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 459,00 грн. Відповідно до вказаної постанови гр. ОСОБА_2 допустив проступок, який полягає в тому, що 26.05.2016 року близько 14:20 год. він допустив роботу кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 без встановленого графіку роботи, чим порушив вимоги Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами, розділ 1, пункт 5.

Ч.1 ст.155 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, що тягне за собою накладення штрафу від одного до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я, по - батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Судом встановлено, що підставою для винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є фіксування правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення № 8 від 26.05.2016 року ( а.с.47) в якому зазначено, що 26.05.2016 року о14:20 год. в кафе ТОВ «Каліпсо», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зафіксовано роботу кафе без погодженого режиму роботи з виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради, чим порушено вимоги «Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами» розділ 1, пункт 5. Протокол підписаний особою, яка його склала, ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Також зазначено, що протокол складено щодо директора ТОВ «Каліпсо - КРЦ» гр. ОСОБА_2, а в графі пояснення особи, яка притягується до відповідальності зазначено, що адміністратор ТОВ «Каліпсо» відмовився подавати пояснення та інформацію про особисті данні у присутності свідків, та відмовився від отримання другого екземпляру протоколу. Зі змісту протоколу вбачається, що позивачем цей протокол не підписаний, пояснення позивача в протоколі відсутні.

Отже, твердження представників відповідача про те, що позивач, як директор ТОВ «Каліпсо - КРЦ» та особа, яка притягується до відповідальності, відмовився від підписання протоколу спростовуються записом в самому протоколі, оскільки він містить відомості лише про відмову від пояснень та від отримання другого екземпляру протоколу адміністратором вказаного закладу.

Як вбачається з протоколу № 11 установчих зборів учасників «Каліпсо КРЦ» від 17.12.2012 року та наказу № 245 від 17.12.2012 року ( а.с.57,58) ОСОБА_2 був обраний директором ТОВ «Каліпсо КРЦ», отже твердження представників відповідача про те, що зазначені в протоколі відомості щодо адміністратора ТОВ «Каліпсо» стосуються особи позивача не знайшли свого підтвердження.

В судовому засіданні представники позивача не довели належними та допустимими доказами те, що позивач був присутній при складанні протоколу про притягнення адміністративне правопорушення та відмовився від підписання даного протоколу.

За ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.3 ст.70 КАС України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як передбачено ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст.268 КУпАП передбачено, зокрема, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні встановлено, що справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було розглянуто на засіданні адміністративної комісії без участі позивача, дані про своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи відсутні, оскільки суду надано тільки розписку про те, що виклик на засідання комісії позивачу надіслано поштою та квитанцію про направлення даного повідомлення ( а.с. 41,46), однак підтвердження того, що позивач отримав цей виклик, до суду не надано.

Отже, справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності розглянуто 15.06.2015 року адміністративною комісією з порушенням вимог діючого законодавства, на які вказано вище, оскільки за відсутності даних про отримання позивачем виклику на засідання комісії, розгляд справи треба було відкласти та повторно викликати позивача.

Тобто, притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося з порушенням його прав та з порушенням порядку, встановленого законом.

Що стосується адміністративного правопорушення, то у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що позивачем 26.05.2016 року о14:20 год. було допущено роботу кафе без погодженого режиму роботи з виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради, чим порушено вимоги «Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами» розділ 1, пункт 5, а в оскаржуваній постанові вказано, що він допустив роботу кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1 без встановленого графіку роботи, чим порушив вимоги Правил роздрібної торгівлі продовольчими товарами, розділ 1, пункт 5.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні дав покази, що він являється головним спеціалістом відділу з питань торгово - побутового обслуговування і складав протокол про адміністративне правопорушення за № 08 від 26.05.2016 року. При складанні даного протоколу позивач був присутнім і йому роз'яснювались права відповідно до закону, однак він відмовився від його підписання та отримання. В куточку споживача ТОВ «Каліпсо - КРЦ» виписки з рішення виконавчого комітету про погодження графіку роботи в наявності не було, рішення № 269 від 14.06.2011 року йому не надавали. Дійсно 27.05.2016 року позивачу було відправлено протокол, однак помилковий ( бланк з помилками, який мали ліквідувати), а потім 31.05.2016 року позивачу було направлено протокол на підставі якого була винесена постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області за № 348 від 15.06.2016 року. Позивачу неодноразово направляли листи про те, що необхідно погодити режим роботи ТОВ «Каліпсо - КРЦ», однак він не відреагував на них. Порядок погодження графіку роботи передбачено ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування».

Правилами торгівлі продовольчими товарами, які затверджено наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 11.07.2003 року № 185, зареєстровано в Мінюсті України 23.07.2003 року за № 628/7949, ці Правила регламентують порядок приймання, зберігання, підготовки до продажу і продаж продовольчих товарів через роздрібну торговельну мережу, а також визначають вимоги в дотриманні прав споживачів щодо якості й безпеки товару та рівня торговельного обслуговування.

Згідно п.5 розділу 1 Правил режим роботи торговельного об'єкта встановлюється суб'єктом господарювання самостійно, а у випадках, передбачених законодавством, за погодженням з органами місцевого самоврядування.

Тобто, в цьому пункті лише вказано на порядок встановлення режиму роботи торговельного об'єкта, але будь-яких правил щодо дотримання чи недотримання режиму роботи закладу не встановлено.

Представники відповідача в судовому засіданні в обгрунтування заперечень зазначили, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про місце самоврядування» позивач допустив роботу кафе без погодженого графіку роботи, про виконання даних вимог він неодноразово повідомлявся, однак не здійснив жодних дій для виконання вимог Закону.

Так, згідно із ст. 30 Закону України «Про місце самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, крім іншого, а) власні (самоврядні) повноваження: 9) встановлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад; та б) делеговані повноваження: 4) встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Однак, предметом розгляду даної справи є постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області за № 348 від 15.06.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155 КУпАП, а не бездіяльність позивача щодо не погодження зручного для населення режиму роботи ТОВ «Каліпсо - КРЦ».

Крім того, як вказано вище, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.155 КУпАП полягає у порушенні правил торгівлі, виконання робіт і надання послуг працівниками торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадянами, які займаються підприємницькою діяльністю, а саме: у порушенні порядку приймання, зберігання, підготовки до продажу і продажу продовольчих товарів через роздрібну торговельну мережу, порушенні вимог в дотриманні прав споживачів щодо якості й безпеки товару та рівня торговельного обслуговування, що визначені вищенаведеними Правилами.

Отже, доказів того, що позивач скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.155 КУпАП, суду не було надано, тоді як в даному випадку обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За ст.293 КпАПУ орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно зі ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Як зазначено вище, відповідачем не доведено наявності події та складу адміністративного правопорушення, за вчинення якого позивача було піддано адміністративній відповідальності.

Отже, суд приходить до висновку, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є неправомірною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 155, 245, 247, 251, 256, 258, 259, 268, 269, 280,293 КУпАП , Правилами торгівлі продовольчими товарами, які затверджено наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 11.07.2003 року № 185, зареєстровано в Мінюсті України 23.07.2003 року за № 628/7949, ст.ст.6,17,18, 69, 71, 72, 158-163, 167, 171-2 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 8 квітня 2015 року, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області за № 348 від 15.06.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 155 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О. В. Бондаренко