Справа № 815/4489/16
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4489/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Андрухіва В.В., розглянувши в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом до ГУ МВС України в Одеській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 72 о/с дск від 20.07.2016 року в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів ГУМВС України в Одеській області з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил через скорочення штатів, відповідно до пункту 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;

- поновити капітана міліції ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 06.11.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 01.08.2005 року вона перебувала на службі в органах внутрішніх справ, з 15.10.2012 року - на посаді оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів ГУ МВС України в Одеській області. Відповідно до наказу ГУ МВС України в Одеській області № 193 о/с дск від 13.03.2014 року їй надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку з 02.04.2014 року по 01.04.2015 року. Згідно наказу ГУ МВС України в Одеській області № 201 о/с від 30.03.2015 року позивач з 02.04.2015 року по 01.04.2016 року перебувала у додатковій відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею п'ятирічного віку. В грудні 2015 року позивач дізналася, що наказом ГУ МВС України в Одеській області № 1039 о/с від 04.11.2015 року її звільнено із займаної посади у запас Збройних Сил за п. 64 г (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вказаний наказ № 1039 о/с від 04.11.2015 року нею було оскаржено до суду. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по справі №815/7184/15 визнано протиправним та скасовано наказ ГУ МВС України в Одеській області № 1039 о/с дск від 04.11.2015 року та поновлено на посаді з 06.11.2015 року. Позивач зазначає, що 08.08.2016 року вона отримала лист ГУ НП в Одеській області від 28.07.2016 р. №16/1-435, яким її повідомлено, що на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року, винесеної у справі №815/7184/15, наказом ГУ МВС України в Одеській області від 20.07.2016 року №71 о/с дск ОСОБА_3 поновлено на посаді з 06 листопада 2015 року. Також повідомлено, що згідно з пунктами 10 та 11 розділу XI Закону України «Про Національну поліції» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, наказом ГУМВС України в Одеській області від 20.07.2016 року №72 о/с дск її звільнено з 06 листопада 2015 року у запас Збройних Сил за п. 64»г» (через скорочення штатів), у звязку з чим просять прибути до ГУНП в Одеській області для отримання трудової книжки. Із вказаним наказом № 72 о/с дск від 20.07.2016 року позивач не погоджується, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що відповідачем були порушені права позивача в частині звільнення зі служби в ОВС всупереч вимогам ч.3 ст.184 КЗпП України, якою встановлена заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей до трьох років (до шести років), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. Також поивач зазначила, що звільнення не позбавляє роботодавця обовязку належним чином та в установлені законом строки попередити працівника про наступне звільнення, у разі, якщо таке матиме місце, проте цього зроблено не було.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з наведених вище підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.10.2016 року позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що наказ № 72 о/с дск від 20.07.2016 року, яким позивача було звільнено з посади в ОВС було прийнято у встановленому законом порядку та на законних підставах.

Повідомлений належним чином відповідач в судове засідання 24.10.2016 року не з'явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, тому суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідача.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, оскільки до суду з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи у письмовому провадженні.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали особової справи позивача у судовому засіданні 05.10.2016 року, дослідивши в письмовому провадженні надані сторонами письмові докази, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 з 13.08.2001 року проходила службу в органах внутрішніх справ, з 15.10.2012 року - на посаді оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів ГУ МВС України в Одеській області.

Згідно наказу ГУ МВС України в Одеській області № 231 о/с дск від 31.05.2011 року позивачу було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 31.05.2011 року по 01.04.2014 року.

Відповідно до наказу ГУ МВС України в Одеській області № 193 о/с дск від 13.03.2014 року позивачу надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею чотирирічного віку з 02.04.2014 року по 01.04.2015 року.

Згідно наказу ГУ МВС України в Одеській області № 201 о/с дск від 30.03.2015 року позивачу надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею п'ятирічного віку з 02.04.2015 року по 01.04.2016 року.

Наказом ГУ МВС України в Одеській області № 1039 о/с дск від 04.11.2015 року капітана міліції ОСОБА_3, оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів ГУ МВС України в Одеській області, було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил через скорочення штатів, відповідно до пункту 64 г Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Позивач оскаржила наказ № 1039 о/с дск від 04.11.2015 року в частині її звільнення в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по справі № 815/7184/15 позов ОСОБА_1 до ГУ МВС України в Одеській області задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 1039 о/с дск від 04.11.2015 року в частині звільнення капітана міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів ГУМВС України в Одеській області з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил через скорочення штатів, відповідно до пункту 64 г Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ; поновлено капітана міліції ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 06.11.2015 року. На підставі ч.1 ст.256 КАС України допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення капітана міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

23.06.2016 року Одеським окружним адміністративним судом по справі № 815/7184/15 видано виконавчий лист.

На виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09 червня 2016 року по справі № 815/7184/15 наказом ГУ МВС України в Одеській області від 20.07.2016 року № 71 о/с дск скасовано пункт наказу ГУ МВС України в Одеській області від 04.11.2015 року № 1039 о/с дск в частині звільнення з органів внутрішніх справ капітана міліції ОСОБА_1 (М-120548), оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, та поновлено капітана міліції ОСОБА_3 (М-120548) на службі в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 06.11.2015 року.

Також судом встановлено, що наказом ГУ МВС України в Одеській області № 72 о/с від 20.07.2016 року капітана міліції ОСОБА_3, оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів ГУ МВС України в Одеській області, звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил через скорочення штатів, відповідно до пункту 64 г Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 06.11.2015 року.

Листами від 28.07.2016 року № 16/1-435, від 18.08.2016 року № 16/1-462 та від 26.09.2016 року № 16/1-534 Головне управління Національної поліції в Одеській області повідомляло позивача про те, що на виконання постанови суду по справі № 815/7184/15 наказом ГУМВС України в Одеській області від 20.07.2016 року № 71 о/с дск її поновлено на посаді з 06 листопада 2015 року, а також повідомило позивача, що згідно з пунктами 10 та 11 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ наказом ГУ МВС України в Одеській області від 20.07.2016 року № 72 о/с дск її звільнено з 06.11.2015 року у запас збройних сил за п. 64 «г» (через скорочення штатів), і у звязку з цим просило прибути до Головного управління Національної поліції в Одеській області для отримання трудової книжки.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2016 року по справі № 815/7184/15 апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області повернуто апелянту через несплату судового збору за подачу апеляційної скарги. Таким чином, 01.08.2016 року постанова Одеського окружного адміністративного суду від 09.06.2016 року по вказаній справі набрала законної сили.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Одеського окружного адміністративного суду 09 червня 2016 року по справі № 815/7184/15, яка набрала законної сили 01.08.2016 року, встановлено, що ГУ МВС України в Одеській області були порушені права позивача, в частині звільнення зі служби з органів внутрішніх справ всупереч вимогам ч.3 ст.184 КЗпП України, якою встановлена заборона звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей до трьох років (ч.6 тст.179 КЗпП України - до шести років), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Судом у справі № 815/7184/15 також встановлено, що відповідачем - ГУ МВС України в Одеській області було порушено процедуру звільнення позивача в частині непопередження про звільнення та непропонування іншої посади в новоствореному правоохоронному органі (Національній поліції України), на який покладено ті ж функції та повноваження, що раніше виконувала міліція.

Також судом було встановлено, що відповідач не сприяв в реалізації права позивача щодо проходження ним подальшої служби в органах поліції, оскільки жодних листів на адресу позивача з цього приводу не направлялось, а телефонні звінки, які як зазначає відповідач, були здійснені позивачу, згідно акту від 05.11.2015 року, в день прийняття наказу про звільнення та вже після прийняття такого наказу (04.11.2015р. та 05.11.2015р.), не можуть свідчити про виконання свого обов'язку відповідачем.

Вищевикладені обставини, встановлені судом у справі № 815/7184/15, відповідно до ч.1 ст.72 КАС України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Таким чином, позивача наказом від 20.07.2016 року № 71 о/с дск поновлено на посаді, та у той самий день наказом № 72 о/с дск звільнено з органів внутрішніх справ з тих самих підстав, що й наказом № 1039 о/с дск від 04.11.2015 року, який визнано постановою Одеського окружного адміністративного суду 09 червня 2016 року по справі № 815/7184/15 протиправним.

Згідно з пп. г п. 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29.07.1991 року, на підставі якого звільнено позивача - особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів при відсутності можливості подальшого використання на службі.

02.07.2015 року було прийнято Закон України Про Національну поліцію № 580-VIII (далі Закон України № 580-VIII), який опубліковано в газеті Голос України 06.08.2015 року.

У пп.1 п.1 Прикінцевих та перехідних положень наведеного Закону закріплено, що цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 1, 2, 3, 7-13, 15, 17-18 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень наведеного Закону визнано такими, що втратили чинність: Закон України "Про міліцію" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., N 4, ст. 20 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради Української РСР "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про міліцію" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., N 4, ст. 21).

Згідно пунктів 8-11 Прикінцевих та перехідних положень розділу XI Закону України № 580-VIII:

З дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. (п.8).

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.(п.9).

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.(п.10).

Перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.(п.11).

Як встановлено судом, оскаржуваний наказ № 72 о/с дск про звільнення позивача з займаної ним посади в органах внутрішніх справ був прийнятий 20.07.2016 року, у той день день, що і наказ № 71 о/с дск про поновлення позивача на службі за рішенням суду.

При цьому, будь-яких доказів того, що відповідач у період між виданням наказів № 71 о/с дск та № 72 о/с дск з'ясував наявність у позивача бажання проходити службу в поліції, чи відсутність згоди позивача на проходження служби в поліції, відповідно до вимог пунктів 9 та 10 Прикінцевих та перехідних положень розділу XI Закону України № 580-VIII, відповідач суду не надав і в оглянутій судом особовій справі позивача такі докази відсутні.

З огляду на те, що ОСОБА_2 вдруге оскаржує наказ про її звільнення з органів внутрішніх справ за п.64 г (через скорочення штату), вона згодна на проходження служби в поліції і, відповідно, не відмовлялася від проходження служби в поліції.

Отже, ГУ МВС України в Одеській області при виданні наказу № 72 о/с дск не враховано відсутність відмови позивача від проходження служби в поліції та взагалі не перевірено можливість реалізації права позивача на прийняття на службу до поліції, що є обовязковою передумовою для звільнення особи згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень розділу XI Закону України № 580-VIII.

Суд наголошує, що п.9 Прикінцевих та перехідних положень розділу XI Закону України № 580-VIII закріплено право осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справ станом на 06.11.2015 року, за їх згодою, бути прийнятими на службу до поліції, за умови відповідності працівників міліції вимогам, встановленим до поліцейських.

Зазначене право працівників міліції на первинному етапі реалізується шляхом вчинення пропозиції відповідними керівними посадовими особами про прийняття на службу до поліції на певну посаду та у пропонований орган, та виявлення такими працівниками міліції бажання проходити службу в поліції шляхом написання відповідних заяв (рапортів).

Проте, в порушення вимог п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 580-VIII, з моменту опублікування цього Закону (06.08.2015 року) та до прийняття оскаржуваного наказу (20.07.2016 року) про звільнення позивача за п.64 г (через скорочення штату), їй не було запропоновано жодної посади (рівнозначної, вищої чи нижчої) в органах поліції, та не було перевірено можливості її подальшого використання на службі.

Таким чином, оскаржуваний наказ був прийнятий ГУ МВС України в Одеській області за відсутності умов для звільнення позивача через скорочення штату.

Також суд бере до уваги, що 18 жовтня 2015 року позивач народила дочку ОСОБА_4, що підтверджується копією Свідоцтва про народження дитинисерії І-ЖД № 458401, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області 31.10.2015 року.

Вказане також свідчить про наявність у позивача соціальних гарантій, встановлених ч.3 ст.184 КЗпП України щодо заборони звільнення жінок, які мають дітей віком до трьох років, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням.

Зазначене відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яким у рішенні від 22.03.2012 року по справі "ОСОБА_5 проти Російської Федерації" зазначено, що право на відпустку по догляду за дитиною належить всім громадянам без будь-яких відмінностей за ознаками статі або професії. Збройні сили, поліція та державні службовці не виключаються з числа користувачів цього фундаментального права.

Згідно ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суд також звертає увагу, що оскаржуваний наказ прийнято 20.07.2016 року, проте позивача звільнено цим наказом з 06.11.2015 року, тобто з дати, що на більш ніж вісім місяців передувала прийняттю цього наказу, що також свідчить про порушення процедури звільнення позивача.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що наказ ГУ МВС України в Одеській області № 72 о/с дск від 20.07.2016 року є протиправним та підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на посаді, з якої її було звільнено.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.256 КАС України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання постанову суду в частині поновлення позивача на посаді оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів ГУ МВС України в Одеській області з дня її незаконного звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-9, 11, 71, ч.1 ст.72, 86, ч.6 ст.128, 159-163, п.3 ч.1 ст.256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області № 72 о/с дск від 20.07.2016 року про звільнення капітана міліції ОСОБА_1, оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів ГУМВС України в Одеській області з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил через скорочення штатів, відповідно до пункту 64 г Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Поновити капітана міліції ОСОБА_3 на посаді оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області з 06.11.2015 року.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення капітана міліції ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого 1-го відділу управління оперативно-технічних заходів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Андрухів