Справа № 742/3161/16-а
Суддя: Гумен В. М.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/191/16
Єдиний унікальний № 742/3161/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Гумен В.М.

при секретарі Харченко Л.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, - встановив:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що з 27 лютого 2008 року перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати. В зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури з 01 грудня 2015 року, позивач звернувся із заявою до відповідача про проведення перерахунку призначеної йому пенсії з 01 січня 2016 року та надав довідку Прокуратури Чернігівської області від 22 лютого 2016 року №18ф-77. Проте, листом від 21 вересня 2016 року за №145/10/В-3 відповідач відмовив йому в проведенні такого перерахунку, посилаючись на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються. Оскільки, вказану відмову позивач вважає протиправною, та такою, що суперечить нормам чинного законодавства, він і звернувся з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить суд зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ЗУ «Про прокуратуру».

Представник відповідача в судове засіданні не з'явився, в своєму запереченні просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в письмовому запереченні, також подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмове заперечення відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Так, з 27 лютого 2008 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Прилуцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України як отримувач пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків від суми його місячної заробітної плати, відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру». Страховий стаж роботи позивача становить 26 років 25 днів, в тому числі стаж роботи на посаді працівника прокуратури - 19 років 07 місяці 26 днів.

З матеріалів справи вбачається, що 08 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку його пенсії за вислугу років в зв'язку із збільшенням заробітної плати працівників органів прокуратури та надав довідку Прокуратури Чернігівської області про заробітну плату від 22 лютого 2016 року № 18ф-77.

Проте, листом від 21 вересня 2016 року № 145/10/В-3, Прилуцьким об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України було відмовлено в проведенні даного перерахунку посилаючись на те, що у відповідності до розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213, з 01 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Як встановлено судом, позивач працював в органах прокуратури та набув права на пенсійне забезпечення у 2008 році за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (в редакції, чинній на час набуття такого права).

Згідно із частиною 13 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, держава взяла на себе обов'язок забезпечити не лише нарахування але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

15.07.2015 набув чинності Закон України «Про прокуратуру» згідно Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» (Відомості Верховної Ради України, 1991 р., N 53, ст. 793, N 50, ст. 474; 1995 р., N 11, ст. 71, N 34, ст. 268; 2001 р., N 9, ст. 38, N 44, ст. 233; 2002 р., N 17, ст. 117, ст. 125; 2003 р., N 29, ст. 233, N 30, ст. 247; 2004 р., N 8, ст. 66; 2005 р., N 2, ст. 32, N 6, ст. 132, N 11, ст. 198; 2006 р., N 1, ст. 18, N 19 - 20, ст. 156; 2007 р., N 7 - 8, ст. 66, N 33, ст. 442; 2008 р., NN 5 - 8, ст. 78, N 48, ст. 357; 2010 р., N 37, ст. 497, NN 41 - 45, ст. 529; 2011 р., N 23, ст. 160, N 30, ст. 279; 2012 р., N 12 - 13, ст. 82; 2013 р., N 14, ст. 89, N 21, ст. 208, N 37, ст. 490, N 39, ст. 517; 2014 р., N 11, ст. 132, N 17, ст. 593, N 20 - 21, ст. 745, N 22, ст. 816; із змінами, внесеними Законом України від 14 серпня 2014 року N 1642-VII), крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п'ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50- 1, частини третьої статті 51 2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року;

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії (08.09.2016 року) частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України «Про прокуратуру», які визначали право на перерахунок пенсій працівникам прокуратури, втратили чинність, у зв'язку з чим, суд вважає, що законодавчо визначені підстави для такого перерахунку з цього часу є відсутніми

Згідно ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»(чинної на час виникнення спірних правовідносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що вказане рішення не ґрунтується на положеннях закону, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугою років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 90 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержувані перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

У відповідності до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України №2663-ІІІ від 12 липня 2001 року, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

09 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» за №1013, згідно якої з 01 грудня 2015 року відбулося підвищення заробітної плати відповідних категорій посад працівників прокуратури.

Тому, 08 вересня 2016 року позивач і звернувся до відповідача із заявою про перерахунок його вже призначеної пенсії за вислугу років з 01 січня 2016 року на підставі довідки прокуратури Чернігівської області №18ф-77 від 22 лютого 2016 року про заробітну плату.

У відповідності до ст.ст.22,92 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Враховуючи викладене, посилання відповідача на те, що станом на дату звернення позивача із заявою про проведення перерахунку пенсії за вислугу років, тобто 08 вересня 2016 року, набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у пункті 5 Прикінцевих положень якого зазначено, що в разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру», суд вважає не обґрунтованими і безпідставними, оскільки положення зазначеної правової норми поширюється виключно на правовідносини щодо призначення пенсії, а не щодо її перерахунку.

Конституційний Суд України також неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час

проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов'язана з ризиком для життя і здоров'я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справах №21-348а13 та №21-420а13, в яких суд зазначив, що при проведенні перерахунку пенсії працівникам прокуратури має застосовуватися норма, яка діяла на момент призначення пенсії.

Таким чином, посилання відповідача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії позивача за вислугу років є необгрунтованими, оскільки він застосував нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності. Таке застосування норм права суперечить вимогам ч.1 ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен був перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків від розміру місячної заробітної плати, зазначеної у довідці Прокуратури Чернігівської області від 22 лютого 2016 року №18ф-77.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, в тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з приписів ст. 94 КАС України, які відповідно, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 6, 8, 9, 17-18, 69, 104-106, 158-163, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України, щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків заробітної плати, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 22 лютого 2016 року №18ф-77.

Зобов'язати Прилуцьке об'єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків заробітної плати без обмежень максимального розміру, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 22 лютого 2016 року №18ф-77 з 01 січня 2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі Прилуцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Суддя Гумен В.М.