Справа № 824/320/16-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/320/16-а
13 год. 05 хв.

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Брезіної Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Якимець Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Рендюк Н.В.

представника відповідача Пендерецького П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Чернівецькій області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (позивач) просив суд визнати протиправною відмову Управління поліції охорони в Чернівецькій області (відповідач) у виплаті йому одноразової грошової допомоги, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби за повні 16 років у відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з розрахунку 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби та стягнути з відповідача суму середньомісячного грошового забезпечення за період затримки розрахунку, починаючи з 01.04.2016 року по день фактичної виплати з розрахунку 4403,95 грн за місяць або 73,40 грн за день.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має достатню вислугу років, що дають йому право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні, а саме: з 18.10.1999 р. по 25.04.2001 р. військова служба у Збройних Силах України; з 01.10.2001 р. по 06.11.2015 р. служба в органах внутрішніх справ в управлінні МВС на Львівській залізниці та у відділі державної служби охорони при Управлінні МВС України у Чернівецькій області; з 07.11.2015 р. по 01.04.2016 р. служба в поліції охорони Управління поліції охорони в Чернівецькій області. Позивач, вважаючи, що відмова у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в органах поліції порушує його права, звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача такої грошової допомоги.

Стверджує, що у день його звільнення зі служби, відповідач не здійснив виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим, з відповідача підлягає стягненню середньомісячне грошове забезпечення за час затримки виплати одноразової грошової допомоги, починаючи з 01.04.2016 року по день фактичної виплати з розрахунку 4403,95 грн за місяць чи 73,40 грн за календарний день.

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що листом від 06.04.2016 року №221/43/44/13/01-2016 було повідомлено позивача про те, що відсутні підстави для виплати та визначення суми одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" така допомога виплачується особам, які на час звільнення набули право на призначення пенсії відповідно до цього Закону.

На думку відповідача, однією із обов`язкових умов виплати одноразової грошової допомоги є наявність права на призначення пенсії. Оскільки внаслідок звільнення зі служби позивач не набув права на пенсію згідно з Законом, йому обґрунтовано не було нараховано і виплачено суму одноразово грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Також відповідач зазначає, що у рапорті позивача вказано, що він звільняється за сімейними обставинами, однак такі обставини не наведено, як того вимагає Перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та зі служби осіб рядового і начальницького складу.

Відповідач стверджує, що при звільненні зі служби в національній поліції України за п. 7 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію", підставою для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби є наявність належної вислуги років та наявність поважної причини для звільнення.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити у повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до відомостей із військового квитка серії НОМЕР_1 позивач з 18.10.1999 р. по 25.04.2001 р. проходив службу в Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_2 в званні рядовий (а.с. 12-13).

З 01.10.2001 р. позивач прийнятий на службу в органах внутрішніх справ до Управління МВС на Львівській залізниці та зарахований курсантом УПППМУМВС України в Житомирській області, що підтверджується відомостями із трудової книжки НОМЕР_3 (а.с. 10-11);

Наказом Управління МВС України на Львівській залізниці від 28.08.2015 р. №59о/с позивач відряджений в розпорядження відділу державної служби охорони при Управлінні МВС України у Чернівецькій області (а.с. 14);

Наказом Відділу Державної служби охорони від 03.09.2015 р. №97о/с 03.09.2015 р. позивача призначено міліціонером-водієм СВГЗ №1 роти міліції охорони ВДСО при УМВС України в Чернівецькій області (а.с. 15);

Наказом Відділу Державної виконавчої служби охорони від 06.11.2015 р. №127о/с позивача звільнено в запас Збройних Сил за п. 64 "з" (у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади, установи, організації) (а.с. 16).

Наказом Управління поліції охорони в Чернівецькій області від 07.11.2015 р. №1о/с, відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" позивача призначено поліцейським-водієм роти поліції охорони Управління поліції охорони в Чернівецькій області, присвоївши спеціальне звання старший сержант поліції (а.с. 17).

25.03.2016 р., позивач подав рапорт про звільнення з Національної поліції України за власним бажанням, у зв`язку із наявністю поважних причин, що перешкоджають виконання службових обов`язків та подальшому проходженню служби в Національній поліції України, а саме у зв`язку із сімейними обставинами (а.с. 18).

В доповнення до рапорту про звільнення від 25.03.2016 р., позивач 29.03.2016 р. подав рапорт в якому просив відповідно до ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення із військової служби та деяких інших осіб" виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби (а.с. 19).

Наказом Управління поліції охорони в Чернівецькій області від 30.03.2016 року №27о/с позивача звільнено у запас Збройних Сил за п. 7 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію". Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні складає 16 років 00 місяців 07 днів. Чергова відпустка використана за 2015 рік. Чергова відпустка за 2016 рік не використана (а.с. 20).

У зв`язку із невиплатою позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 25% місячного грошового забезпечення, він звернувся із відповідним зверненням до Управління поліції охорони в Чернівецькій області.

Розглянувши звернення позивача, листом від 06.04.2016 року №221/43/44/13/01-2016 відповідач повідомив його, що внаслідок звільнення зі служби позивач не набув права на пенсію згідно з Законом, а тому не було нараховано і виплачено суму одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (а.с. 21).

Відповідно до довідки про доходи, загальна сума доходу позивача за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року становить 19351,90 гривень. (а.с. 22).

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначаються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 pоку N2262-XII (Закон N2262-XII).

Частиною 2 статті 9 Закону N2262-XII встановлено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідно до абз. 4 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 р. N 393 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з абз. 8 п. 10 Порядку N393 строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови. Абзацами 2, 3, 15 п. 1 Порядку N393 постановлено установити, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1 2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, в тому числі: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту; служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; служба в Національній поліції.

У відповідності до абзацу 2 п. 14 Порядку N393 військовослужбовцям, поліцейським, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби, звільненим із служби безпосередньо з посад, які вони займали в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі, виплата одноразової грошової допомоги у випадках, передбачених пунктом 10 цієї постанови, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких військовослужбовці та зазначені особи працювали.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що одноразова грошова допомога особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяких інших осіб, які звільнені з служби за віком, за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини має разовий характер. Право на її одержання пов`язане з наявністю 10-річної вислуги та звільненням зі служби, зокрема, з указаної підстави. Наведені норми п.10 Порядку №393 не пов`язують виплату одноразової допомоги з набуттям права на пенсію. Тому не набуття права на пенсію позивача не може нівелювати його право на отримання зазначеної грошової допомоги за умови наявності 10 років вислуги.

Як видно із наказу Управління поліції охорони в Чернівецькій області від 30.03.2016р. №27о/с вислуга років у позивача на день звільнення в календарному обчисленні складає 16 років 00 місяців 07 днів.

Таким чином, суд вважає протиправною відмову Управління поліції охорони в Чернівецькій області у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, при звільненні зі служби за повні 16 років у відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з розрахунку 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача, як на підставу для невиплати одноразової грошової допомоги, на те, що ОСОБА_1 звільнявся за сімейними обставинами, однак не навів останніх, як того вимагає постанова Кабінету Міністрів України №413 від 12.06.2013 року "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" (далі - постанова КМУ №413).

Однак, в даній ситуації відповідач звільнив позивача за п. 7 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" (за власним бажанням), тобто погодився із тим, що такі обставини дійсно існують. Факт звільнення позивача за власним бажанням відбувся, а тому посилання відповідача про незазначення відомостей у рапорті, як на підставу для невиплати одноразової грошової допомоги є надуманими і не ґрунтується на вимогах законодавства.

Щодо позовної вимоги в частині стягнення з Управління поліції охорони в Чернівецькій області суми середньомісячного грошового забезпечення за період затримки розрахунку, починаючи з 01.04.2016 р. по день фактичної виплати з розрахунку 4403,95 грн. за місяць або 73,40 грн. за день суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника

Таким чином, зважаючи на протиправну невиплату позивачу одноразової грошової допомоги у відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з вини відповідача, позивач має право на отримання грошового забезпечення за час затримки розрахунку починаючи з 01.04.2016 р. по день фактичної виплати з розрахунку 4403,95 грн. за місяць чи 73,40 грн. за календарний день.

З врахуванням наведено, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Управління поліції охорони в Чернівецькій області, як суб`єкт владних повноважень, не довело належними засобами доказування правомірність своїх дій щодо відмови та не виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 25% місячного грошового забезпечення.

Крім того, суд звертає увагу, що постанова підлягає до негайного виконання відповідно до п.2 ч.1 ст.256 КАС України в частині присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, яка становить 4403,95 гривень.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до квитанції №39 від 16.05.2016 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,21 грн., який необхідно повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною відмову Управління поліції охорони в Чернівецькій області (відповідач) у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби за повні 16 років у відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з розрахунку 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

3. Стягнути з Управління поліції охорони в Чернівецькій області - відповідача суму середньомісячного грошового забезпечення за період затримки розрахунку, починаючи з 01.04.2016 року по день фактичної виплати з розрахунку 4403 (чотири тисячі чотириста три) грн 95 коп. за місяць або 73 (сімдесят три) грн 40 коп. за день.

4. Повернути позивачу сплачений судовий збір згідно квитанції №39 від 16.05.2016 р. на суму 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

5. Звернути до негайного виконання рішення в частині стягнення грошового забезпечення за період затримки грошового виплати одноразової грошової допомоги у межах суми за один місяць у розмірі 4403,95 гривень.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.
Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна

Постанова в повному обсязі складена 31 жовтня 2016 р.