Справа № 2-а-570/11
Суддя: Таварткіладзе О. М.
Дата ухвалення: 2011-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

__________________________________________________________________
Справа№2-а-570/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2011 року, Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Таварткіладзе О. М.

за участю секретаря - Лазнікова І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 тетяна ВАсилівна третя особа про скасування адмін. постанови -

встановив:

04.01.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря ОСОБА_2 із позовною заявою про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. У якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача судом залучено Державну екологічну інспекцію з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря. Позивач мотивує свій позов тим, що 21.12.2010 року на ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»прибули інспектори з Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7 У зв*язку з відсутністю повноважень у вищезазначених інспекторів у проведенні перевірки їм було відмовлено. У зв*язку з цим Інспектором Банєвою Т.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1067478 від 21.12.2010 року, відповідно до якого позивача було обвинувачено у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 188-5 КУпАП і зазначено, що відмова у проведенні перевірки прибулим інспекторам є порушенням ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». 24.12.2010 року Інспектором Банєвою Т.В. за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративний штраф 765 грн. Позивач вважає, що постанову винесено з порушенням діючого законодавства, а саме всупереч положенню про державну екологічну інспекцію, згідно п. 7 якого діяльність Інспекції поширюється на:

- територію від початку української річки Дунай до її гирла, що обмежується урізом води річки Дунай і далі від гирлової її частини на територію завширшки сто метрів від урізу води вздовж Чорного моря, навколо його заток та лиманів, до адміністративної межі території Автономної республіки Крим з Херсонською областю (Каланчацький район);

- усі об*єкти, розташовані в зоні діяльності Інспекції;

- морські та портові пункти; морські причали (елінги) яхт-клубів; суднобудівні та судноремонтні підприємства; кораблі, судна, інші плавучі об*єкти та засоби, берегові об*єкти (у тому числі ті, що належать Міністерству оборони України, органам внутрішніх справ, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України); морські споруди; підприємства, господарська діяльність яких пов*язана з виловом та переробкою водних живих ресурсів (крім тих, що займаються лише переробкою водних живих ресурсів, без їх самостійного вилову);

- внутрішні морські води, територіальне море, виключну (морську) економічну зону України, континентальний шельф України та лимани».

Також постанову винесено і без врахування п. 8 цього ж Положення, який зокрема передбачає, що об*єктами контролю Інспекції є:

- морські та портові пункти України, судноремонтні підприємства, майстерні, причали та приморські об*єкти рибного господарства в повному обсязі їх впливу на навколишнє природне середовище в зоні діяльності Інспекції;

- об*єкти (у тому числі Міністерства оборони України, органів внутрішніх справ, Служби безпеки України), підприємства, Установи, організації незалежно від форм власності та підпорядкування), їх господарська діяльність, яка може чинити негативний вплив на морське середовище, зокрема скидання стічних вод у морські води, затоки або лимани, що мають зв*язок з морем у зоні діяльності Інспекції;

- усі українські та іноземні судна, кораблі та інші плавучі об*єкти і морські споруди незалежно від форм власності та підпорядкування, діяльність яких відбувається у внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні України та на континентальному шельфі України

Позивач зазначає, що підприємство, яким він керує ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»не підпадає під жодний об*єкт і територію, яку контролює Державна екологічна інспекція з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря і тому всі намагання посадових осіб здійснити перевірку непідконтрольного Інспекції підприємства є незаконними, в той час, як відповідальність передбачена ст. 188-5 КУпАП може наставати за невиконання законних розпоряджень чи приписів або інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль в галузі охорони навколишнього природного середовища. Позивач вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, згадана постанова винесена незаконно і тому просить скасувати її у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримав, просив його задовольнити та додатково пояснив, що при намаганні здійснити перевірку ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»ОСОБА_1 були пред*явлені службові посвідчення Інспекторів та направлення на перевірку. Адміністративний протокол складений 21.12.2010 року в присутності ОСОБА_1, якому було вручено копію протоколу. Постанову розглянуто формально вже в присутності представника позивача 24.12.2010 року.

Відповідач - Державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря ОСОБА_2 в судовому засіданні адміністративний позов не визнала, просила у задоволенні позову відмовити і суду пояснила, що діяла виключно згідно із повноваженнями, що передбачені законодавством і у межах компетенції у відповідності до завдання планової перевірки підприємства, затвердженої Начальником державної екологічної інспекції України в м. Києві.

Представник третьої особи Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря в судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити і пояснила, що Інспектор Банеєва Т.В. діяла виключно згідно направлення на планову перевірку, про проведення якої керівництво ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»було заздалегідь повідомлено, тими більше, що проведення планової перевірки затверджується в Міністерстві навколишнього проривного середовища, до складу якого входить також Державна екологічна інспекція з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря. Така перевірка відбувається один раз на календарний рік і до цього перевірки ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»проводилися в 2009 і 2010 роках.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази, що надані до матеріалів справи, вважає, що в задоволені адміністративного позову слід відмовити, при цьому суд виходить із наступного:

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.2001 року № 1520 «Про затвердження положення про державну екологічну інспекцію України» в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2004 року № 770, (далі Інспекція) Інспекція на виконання покладених на неї завдань утворює свої територіальні органи державні екологічні інспекції в областях, м. м. києві і Севастополі, Державну екологічну інспекцію Азовського моря, Державну Азово-чорноморську екологічну інспекцію, Державна екологічна інспекція з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря міністерства охорони навколишнього середовища України, остання є спеціальним підрозділом Міністерства охорони навколишнього середовища України і входить до сфери його управління.

Згідно плану заходів з виконання покладених на Державну екологічну інспекцію з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря на четвертий квартал 2010 року, затвердженого начальником Державної екологічної інспекції України, вбачається, що ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»включено до переліку підприємств, що підлягають перевірці.

Суд приймає до уваги, що такі перевірки ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод» проводилися Державною екологічною інспекцією з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря протягом 2009-2010 років і за результатами перевірок на відповідальних осіб підприємства складалися протоколи за порушення природоохоронного законодавства і накладалися адміністративні штрафи, які сплачувалися без оскаржень.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 106478 від 21.12.2010 року, складеного Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_1 вчинив перешкоди працівникам Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря при проведення ними планової перевірки ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»і відмовив у допуску на підприємство для проведення перевірки, чим порушив ст.. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», за що передбачено відповідальність за ст.. 188-5 КУпАП. (а. с. 6-7).

Згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення від 24.12.2010 року на ОСОБА_1 накладено адміністративний штраф в сумі 765 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП (а. с.8-9).

Суд приймає до уваги пояснення представника позивача, що при намаганні здійснити перевірку ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»ОСОБА_1 були пред*явлені службові посвідчення Інспекторів та направлення на перевірку, після ознайомлення з яким він відмовив працівникам Державної екологічної інспекції з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря у проведенні перевірки підприємства.

Суд не бере до уваги доводи представника позивача, що вимоги представників Інспекції були незаконні і тому ОСОБА_1 не має нести відповідальність за відмову у проведенні перевірки ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод», оскільки такі доводи позивача є його суб*єктивною думкою, яка заснована на невірному розумінні законодавства і нормативно-правових актів і тому є юридично безпідставною.

Суд також приймає до уваги, що між ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»і Державною екологічною інспекцією з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря існує адміністративний спір, який розглядається в Одеському окружному адміністративному суді щодо наявності компетенції Інспекції проводити перевірку підприємства. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1, як генеральний директор ЗАТ «Іллічівський маслоекстракційний завод»маючи право в порядку у ст. 118 КАС України клопотати про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення компетентного державного органу адміністративного відповідача, щодо проведення перевірки підприємства, своїм правом не скористався, а навпаки вирішив в протиправний спосіб перешкодити проведенню планової перевірки державного органу підприємства, яким він керує.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря ОСОБА_2, третя особа Державна екологічна інспекція з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 188-5, 242-1, 247, 251, 280, 288, 289, 293, 294 КУпАП, ст. ст. 6, 7, 9, 11, 69, 70, 71, 72, 86, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 166, 167, 171-2 КАС України, суд -

постановив:

Позов позивача ОСОБА_1 до відповідач ОСОБА_2 тетяна ВАсилівна , третя особа про скасування адмін. постанови - у задоволенні позову відмовлено повністю.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Чорного моря ОСОБА_2, третя особа Державна екологічна інспекція з охорони довкілля Північно-західного регіону Чорного моря про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб*єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя : Таварткіладзе О. М.