Справа № 695/1830/16-а
Суддя: Степченко М. Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1830/16-а
номер провадження 2-а/695/64/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.,

при секретарі Бреус В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області в особі старшого інспектора Золотоніського ВП старшого лейтенанта поліції Темченка Андрія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області в особі старшого інспектора Золотоніського ВП старшого лейтенанта поліції Темченка Андрія Сергійовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач пояснив свій позов тим, що 14.06.2016р. інспектор Золотоніського ВП Темченко А.С. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, нібито ним скоєне, виніс постанову серії АН1 № 200421, якою визнав його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Позивач вважає притягнення його до адміністративної відповідальності протиправним, оскільки в постанові вказано, що «ОСОБА_1 14.06.2016 року о 08-55 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснив рух через перехрестя вулиць Новоселівська-Обухова на червоний сигнал світлофора». Але викладені в постанові факти не відповідають реальним обставинам справи, оскільки 14.06.16р. близько 09 год. він керуючи автомобілем НОМЕР_1 та перетинаючи перехрестя вулиць Новоселівська-Обухова на дозволений зелений сигнал світлофора виїхав на перехрестя, щоб здійснити розворот. На вказаному перехресті з боку вулиці Обухова в напрямку вулиці Новоселівська рухався патрульний автомобіль, який, відповідно до ПДР, він пропустив та завершив свій маневр на даному перехресті, так як в цей час загорівся жовтий сигнал світлофора, то він змушений був залишити перехрестя на жовтий сигнал світлофора. Крім того, твердження інспектора Золотоніського ВП про те, що він здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора червоного кольору, є неправдивим. Згідно п. 16.1, п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїздних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді, таким чином ПДР він не порушував. Таким чином, в разі, якщо дійсно 14 червня 2016 року мав місце факт правопорушення, то інспектор повинен був опитати в якості свідка пасажира автомобіля. Також відповідач позбавив його права на подачу доказів та на безпосередню участь у розгляді справи про адмінправопорушення, що є суттєвим порушенням процесу і само по собі є безумовною підставою для скасування будь-якого рішення про притягнення особи до адмінвідповідальності як неправомірного.

Позивач з даною постановою не згоден та вважає, що вона винесена передчасно, без додаткової перевірки, як наслідок є незаконною та необґрунтованою, оскільки: порушено вимоги ст. 245 КУпАП, де вказано: «Завданням в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом…»; порушено вимоги ст. 280 КУпАП, де вказано: «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність…». Тому, на думку позивача, така поверхневість дослідження обставин правопорушення призвела до винесення постанови та накладення стягнення, яка є не об'єктивною та незаконною і повинна бути скасована, а справа підлягає до закриття за відсутності складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні позивач просив задовольнити позовну заяву з наведених у ній підстав визнати незаконною та скасувати постанову старшого інспектора Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Темченка А.С. по справі про адміністративне правопорушення серії АН1 № 200421 від 14.06.2016 року, за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення нього адміністративного стягнення, а справу закрити.

Відповідач - старший інспектор Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області Темченко А.С. у судове засідання повторно не з'явився та не надав письмових заперечень проти позову, хоча про день та час розгляду справи ставився до відома судом і не повідомив суд про причини неявки.

Із пояснень свідка ОСОБА_3, яка була допитана в судовому засіданні за клопотанням позивача слідує, що 14.06.2016 року вона була пасажиром автомобіля, яким керував ОСОБА_1 та коли вони проїхали перехрестя, їх було зупинено працівником Золотоніського ВП, який пред'явив претензії до ОСОБА_4, що той здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Незважаючи на те, що він в'їхав на перехрестя на зелене світло світлофора, а в зв'язку з виниклою перешкодою для руху, завершив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора, склав постанову, при цьому на заперечення водія не реагував. Вона особисто вважає, що ОСОБА_4 вказаного в постанові порушення ПДР України не вчиняв.

Суд, вислухавши доводи позивача, пояснення свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АН1 № 200421 від 14.06.2016 року вбачається, що позивач 14.06.2016 року о 08-55 год. керував автомобілем НОМЕР_1, здійснив рух через перехрестя вулиць Новоселівська-Обухова на червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 Правила дорожнього руху України. За що ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП України і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз'їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв'язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 4. ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Суд приходить до висновку, що належними доказами, що можуть підтвердити наявність адміністративного правопорушенні є фото- або відеофіксація, а як вбачається з оскаржуваної постанови у ній відсутній запис про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до положень ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, постанова про адміністративне правопорушення виноситься при наявності правопорушення, а в даному випадку судом було встановлено, що правопорушення ОСОБА_4 не вчиняв, що підтверджується тим, що в справі відсутні докази фіксації того факту, що він вчинив дане порушення, не надані пояснення свідків, очевидців порушення, що само по собі є безумовною підставою для скасування рішення про притягнення особи до адмінвідповідальності як неправомірного. Крім того, в постанові не зазначено, який саме підпункт пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху порушив ОСОБА_4 Навпаки в ході розгляду справи позивач заперечував факт вчинення цього правопорушення, оскільки він в'їхав на перехрестя доріг на зелене світло світлофора, а інспектор Золотоніського ВП не спростував доказами цих заперечень в ході розгляду справи про адмінправопорушення, як не надав жодного доказу з передбачених ст. 251 КУпАП, які б підтверджував факт вчинення ОСОБА_4 вказаного правопорушення, хоча ст. 71 КАС України покладає обов'язок доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на орган (суб'єкта) владних повноважень.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова не містить достатніх доказів порушення позивачем ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, про які йдеться в постанові. Жодних доказів того, що позивач здійснив рух через перехрестя вулиць на червоний сигнал світлофора, відповідачем суду не надано, тому, як наслідок, - відповідно до п.1 ст.247 КУпАП України провадження справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю, а позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 161-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, ст.247, ст.287-288 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого інспектора Золотоніського ВП старшого лейтенанта поліції Темченка А.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії АН1 № 200421 від 14.06.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а адміністративну справу провадженням закрити.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя М. Ю. Степченко

Повний текст постанови виготовлений 01 листопада 2016р.