Справа № 824/718/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/718/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області до міського комунального підприємства «Харчування учнів шкіл міста Чернівці», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача управління освіти Чернівецької міської ради, про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Державна фінансова інспекція в Чернівецькій області звернулась до суду з позовом до міського комунального підприємства «Харчування учнів шкіл міста Чернівці», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління освіти Чернівецької міської ради, про стягнення коштів у розмірі 358 215, 72 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що за результатом проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності Управління освіти Чернівецької міської ради Державною фінансовою інспекцією в Чернівецькій області встановлено, що відповідачем не в повному обсязі відшкодовувалися комунальні послуги, які спожиті понад встановлені ліміти, як це передбачено умовами договорів позички нерухомого майна. Зазначене призвело до нанесення збитків Чернівецькому міському бюджету в сумі 358 215,72 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Окрім того, зазначив, що на виконання вимог Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області від 09 березня 2016 року №24-03-15-15/1918 управлінням освіти Чернівецької міської ради було направлено лист відповідачу про відшкодування суми збитків, виявлених ревізією, однак, станом на день розгляду справи зазначені збитки добровільно не відшкодовані.

Відповідач про дату, час та місце проведення розгляду справи був належним чином повідомлений. Однак в судове засідання вдруге не з'явився. Свою позицію відносно даного спору не повідомив.

Водночас від директора міського комунального підприємства «Харчування учнів шкіл міста Чернівці» ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із захворюванням останньої.

Розглянувши заявлене клопотання та заслухавши думку представника позивача, яка просила суд в задоволенні клопотання відмовити про провести судове засідання у даній справі, суд приходить до висновку про його безпідставність та необґрунтованість, оскільки на підтвердження обставин, наведених у клопотанні, заявником не було надано жодних доказів.

Крім цього, суд зважає і на те, що згідно частини сьомої статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Частинами першою, третьою статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи. Довіреності від імені органу, підприємства, установи, організації видаються за підписом керівника або іншої уповноваженої на те законом, положенням, статутом особи і засвідчуються печаткою цього органу, підприємства, установи, організації (за наявності).

Таким чином, законним представником відповідача - міського комунального підприємства «Харчування учнів шкіл міста Чернівці» у даній справі може бути як його керівник, так і уповноважена ним особа.

Згідно частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Оскільки міське комунальне підприємство «Харчування учнів шкіл міста Чернівці» без поважних причин не забезпечило явку свого представника в судові засідання 27 вересня 2016 року та 01 листопада 2016 року, суд вважає за можливе не відкладати справу та вирішити її на підставі наявних у ній доказів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача управління освіти Чернівецької міської ради також була повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення розгляду справи. Проте в судове засідання не прибула, при цьому жодних заяв до суду не направила.

Заслухавши пояснення особи, яка прибула в судове засідання, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, зокрема, що орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за: виконанням функцій з управління об'єктами державної власності; цільовим використанням коштів державного і місцевих бюджетів; цільовим використанням і своєчасним поверненням кредитів (позик), одержаних під державні (місцеві) гарантії; складанням бюджетної звітності, паспортів бюджетних програм та звітів про їх виконання (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі), кошторисів та інших документів, що застосовуються в процесі виконання бюджету; станом внутрішнього контролю та внутрішнього аудиту у розпорядників бюджетних коштів; усуненням виявлених недоліків і порушень

Згідно пунктів 1, 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до пункту 10 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Поряд з цим згідно частини першої статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Відтак, суд приймає до уваги та враховує правову позицію, викладену Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 15 квітня 2014 року у справі №21-40а14 та від 13 травня 2014 року у справі 21-89а14.

Згідно позиції Верховного Суду України при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Судом встановлено, що відповідно до п.1.2.1.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області на ІV квартал 2015 року Державною фінансовою інспекцією в Чернівецькій області з 23 листопада 2015 року по 15 лютого 2016 року проведено ревізію фінансово - господарської діяльності управління освіти Чернівецької міської ради за період з 01 листопада 2012 року по 31 грудня 2015 року.

Ревізією проведення витрат за комунальні послуги, спожиті понад затверджені ліміти юридичними особами надавачами послуг з харчування, встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до пункту 1 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28 липня 2009 року №535/14 міському комунальному підприємству «Харчування учнів шкіл міста Чернівці» надано в позичку нежитлові приміщення терміном на два роки та одинадцять місяців. Пунктом 2 указаного рішення визначено, що ряд установ, які харчують учнів у загальноосвітніх навчальних закладах міста, серед яких і міське комунальне підприємство «Харчування учнів шкіл міста Чернівці», звільняються від сплати комунальних послуг (газу, води, електроенергії, опалення та ін.) за приміщення, які використовуються під буфети та їдальні.

На підставі цього рішення між відповідачем та Департаментом економіки Чернівецької міської ради укладено ряд договорів позички, а саме № 155/БО, № 156/БО, №187/БО від 09 липня 2012 року, №131/БО від 30 липня 2014 року строком дії на два роки та одинадцять місяців. За умовами договорів відповідачу надано в позичку нежитлові приміщення, які використовуються як буфети та їдальні.

Згідно пункту 4.1.9 договорів позички передбачено, що оплата комунальних послуг та енергоносіїв у межах встановлених лімітів, необхідних для забезпечення харчування учнів, здійснюється за рахунок коштів, передбачених у кошторисі управління освіти Чернівецької міської ради. Оплата комунальних послуг та енергоносіїв за межами лімітів здійснюється за рахунок надавача послуг.

Строк дії договорів позички № 155/БО, № 156/БО, №187/БО від 09 липня 2012 року до 08 червня 2015 року, №131/БО від 30 липня 2014 року до 29 червня 2017 року.

Отже, указані договори були чинними в період, який був предметом ревізії.

З матеріалів справи вбачається, що в ході ревізії позивачем направлено запити №24-03-15-15/392 від 21 січня 2016 року до Чернівецької міської ради та №24-03-15-15/561 від 02 лютого 2016 року до Департаменту економіки Чернівецької міської ради з метою підтвердження факту поширення на договори позички, укладені у 2012 році рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28 липня 2016 року №535/14 щодо здійснення оплати комунальних послуг та енергоносіїв у межах лімітів, за рахунок коштів, передбачених у кошторисі управління освіти Чернівецької міської ради та за межами лімітів за рахунок надавачів послуг з харчування.

Згідно відомостей, зазначених у відповідях Департаменту економіки Чернівецької міської ради №02/01-17/165 від 26 січня 2016 року та №02/01-17/235 від 05 лютого 2016 року договори позички з надавачами послуг з харчування, укладені в 2012 році на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 28 липня 2009 року №535/14 та заяви позичкодавця є чинними.

Наказами управління освіти Чернівецької міської ради №36 від 24 січня 2016 року і №77 від 03 березня 2014 року затверджено ліміти використання енергоносіїв для організацій, що харчують учнів м. Чернівці у 2013 році та у 2014 році, в тому числі і міського комунального підприємства «Харчування учнів шкіл міста Чернівці». Зі змістом зазначених наказів відповідач ознайомлений, що підтверджується підписом керівника підприємства.

В ході ревізії позивачем встановлено, що протягом періоду дії договорів позички відповідачем не в повному обсязі відшкодувалися комунальні послуги, які спожиті підприємством понад встановлені ліміти.

При цьому, проведеним співставленням доведених лімітів з даними про фактичне споживання міським комунальним підприємством «Харчування учнів шкіл міста Чернівці» комунальних послуг встановлено, що протягом 2012-2014 років управлінням освіти Чернівецької міської ради проведено оплату за комунальні послуги, які спожиті відповідачем понад встановлені ліміти на загальну суму 358 215,72 грн.

Таким чином, в ході ревізії позивачем встановлено, що загальному фонду міського бюджету завдано збитків в сумі 358 215,72 грн.

Зазначені порушення були відображені в акті ревізії фінансово-господарської діяльності управління освіти Чернівецької міської ради від 19 лютого 2016 року №24-03/3.

За результатами проведеної ревізії управлінню освіти Чернівецької міської ради направлено вимоги Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області №24-03-15-15/1918 від 09 березня 2016 року про усунення порушень законодавства виявлених ревізією.

Поряд із цим, як вбачається з матеріалів справи та підтверджено позивачем в судовому засіданні, будь-яких заперечень чи зауважень до акту ревізії від 19 лютого 2016 року №24-03/3 чи до вимог №24-03-15-15/1918 від 09 березня 2016 року третьою особою чи відповідачем не заявлялось.

В листі управління освіти Чернівецької міської ради від 04 квітня 2016 року №01-15, направленого Державній фінансовій інспекції в Чернівецькій області, повідомлено про усунення порушень та недоліків, які встановлені в акті ревізії від 19 лютого 2016 року №24-03/3. Окрім того, зазначено, що порушення в частині повернення на рахунок управління освіти та перерахування в дохід держави коштів за спожиті комунальні послуги в повному обсязі не усунуті, зокрема, в частині їх повернення міським комунальним підприємством «Харчування учнів шкіл міста Чернівці».

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконання вимог Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області №24-03-15-15/1918 від 09 березня 2016 року управління освіти Чернівецької міської ради направило відповідачу лист про відшкодування коштів за комунальні послуги в сумі 358 215,72 грн. Однак, відповідачем не забезпечено відшкодування вказаних коштів.

Частиною першою статті 827 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.

Пунктом 4.1.9 договорів позички № 155/БО, № 156/БО, №187/БО від 09 липня 2012 року та №131/БО від 30 липня 2014 року укладених між Департаментом економіки Чернівецької міської ради та відповідачем передбачено оплату комунальних послуг та енергоносіїв у межах встановлених лімітів, необхідних для забезпечення у кошторисі управління освіти Чернівецької міської ради. При цьому, оплата комунальних послуг та енергоносіїв за межами лімітів, здійснюється за рахунок надавача послуг.

Згідно пункту 5.1 указаних договорів за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цими договорами сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

У відповідності до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, за результатом проведеної контролюючим органом ревізії встановлено, підтверджено матеріалами справи та не було спростовано відповідачем, що міським комунальним підприємством «Харчування учнів шкіл міста Чернівці» не відшкодовано комунальні послуги в розмірі 358215,72 грн, які спожиті понад встановлені ліміти, як це передбачалося умовами договорів позички № 155/БО, № 156/БО, №187/БО від 09 липня 2012 року та №131/БО від 30 липня 2014 року та рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 28 липня 2009 року №535/14. Внаслідок такого порушення загальному фонду міського бюджету завдано збитків в сумі 358215,72 грн.

Відповідно до частини першої статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно частини першої та другої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною першою статті 79 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що письмовими доказами є документи (у тому числі електронні документи), акти, листи, телеграми, будь-які інші письмові записи, що містять в собі відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Станом на дату розгляду даної справи в її матеріалах відсутні докази, які б свідчили про повернення відповідачем коштів за комунальні послуги.

Між тим, згідно розрахунку щодо суми переліміту, спожитого відповідачем, вартість понесених управлінням освіти Чернівецької міської ради витрат на електроенергію, водопостачання та газ, які були спожиті понад встановлений ліміт становить всього 358215,73 грн.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано.

Враховуючи викладені обставин та указані норми матеріального й процесуального права, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог органу державного фінансового контролю щодо стягнення з відповідача збитків, завданих загальному фонду Чернівецького міського бюджету внаслідок невідшкодування коштів за комунальні послуги понад встановлені ліміти.

Керуючись статтями 160 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з міського комунального підприємства «Харчування учнів шкіл міста Чернівці» до Чернівецького міського бюджету збитки, завдані загальному фонду міського бюджету, внаслідок споживання комунальних послуг понад затверджені ліміти, в сумі 358215 (триста пятдесят вісім тисяч двісті п'ятнадцять) грн 72 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 04 листопада 2016 року.