Справа № 810/1321/16
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/23780/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу Київської митниці державної фіскальної служби України

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року

у справі № 810/1321/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"

до Київської митниці Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської митниці ДФС в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № 125110010/2015/010112/2 від 12 жовтня 2015 року.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року, позов задоволено, скасовано спірні рішення.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Київської митниці Державної фіскальної служби, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, з метою митного оформлення товару позивачем подано митну електронну митну декларацію № 125110010/2015/180584, разом з документами, необхідними для митного оформлення товарів. В вказаних деклараціях митна вартість товару визначена за основним методом - за ціною договору (контракту), з урахуванням складових митної вартості - витрат на транспортування до кордону України у сумі 30 724,00 грн. та страхування - у сумі 473,23 грн.

Також додав пакет документів, які необхідні для розмитнення товару, а саме: (d 2730) міжнародну автомобільну накладну (CMR) від 08 жовтня 2015 року № 248063; (3004) рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від 08 жовтня 2015 року № 4648; (3007) документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 08 жовтня 2015 року № 709-120; (3105) рахунок-фактуру (інвойс) від 08 жовтня 2015 року № ; (3141) пакувальний лист від 08 жовтня 2015 року № ; (3530) страховий поліс від 08 жовтня 2015 року № 6287; (m 4104) зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 26 листопада 2014 року № 709; (m 4301) договір (контракт) про перевезення від 13 березня 2012 року № 24; (5503) інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару від 08 жовтня 2015 року № 2730; (5504) інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару від 08 жовтня 2015 року № 2730; (5508) інформацію про позитивні результати проведення ветеринарно-санітарного контролю від 08 жовтня 2015 року № 2730; (7011) сертифікат про походження товару загальної форми від 22 вересня 2015 року № S15330; (m 9000) договір страхування від 06 грудня 2013 року № 101014611; (m 9000) додаток № 1 до договору про перевезення від 26 червня 2012 року; (m 9000) додаток № 3 до договору про перевезення від 01 жовтня 2014 року; (m 9000) додаток № 4 до договору про перевезення від 02 лютого 2015 року; (9000) заява на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 05 жовтня 2015 року № 709-120; (9000) сертифікат якості б/н від 08 жовтня 2015 року.

Під час розгляду митним органом документів, наданих позивачем для митного оформлення товару, спрацювала автоматизована система управління ризиками (АСАУР) за показником «митна вартість товару».

Крім того, під час розмитнення товару інспектор митної служби дійшов висновку, що подані декларантом документи містять розбіжності, а також не містять повної інформації про митну вартість та її складові частини.

08 жовтня 2015 року декларант надіслав митному органу повідомлення вих. № 2135, до якого додав документи: прайс-лист б/н від 08 жовтня 2015 року та комерційну пропозицію б/н від 08 жовтня 2015 року. Крім того, декларант повідомив, що документи, які підтверджують витрати на транспортування та страхування вже надавалися митному органу разом з електронною декларацією. Декларант також зазначив, оскільки пунктом 8.1 контракту від 26 листопада 2014 року № 709 передбачено, що оплата за товар здійснюється через 30 календарних днів з моменту його отримання, надати виписку з бухгалтерської документації щодо оплати товару не має можливості. Інші документи також надати не має можливості у зв'язку з їх відсутністю.

12 жовтня 2015 року посадовою особою Київської митниці ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товару № 125110010/2015/010112/2, відповідно до якого визначено митну вартість товару за шостим (резервним) методом.

В рішені, митний орган зазначив, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, оскільки використані декларантом відомості не є об'єктивними та достатньо підтвердженими документально; методи визначення митної вартості за ціною контракту не застосовуються у зв'язку з невиконанням позивачем вимог Митного кодексу України; використаний резервний метод на основі наявної у митному органі інформації.

Жодних відомостей про те, в чому саме полягає розбіжність або яка саме інформація про митну вартість товару чи її складові виявилась відсутньою, в документах митного органу, які складались під час митного оформлення товару, не відображено.

У зв'язку з викладеним, посадовою особою митного органу прийнято рішення про відмову у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оформлене карткою відмови від 12 жовтня 2015 року № 125110010/2015/50069.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов'язковою, оскільки з цією обставиною закон пов'язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що декларантом були надані усі документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України на підтвердження митної вартості ввезеного на митну територію товарів та підтверджено всі складові їх митної вартості.

В той же час митним органом не вказано про розбіжності, неточності чи інші недоліки, документів, які б не дозволили митному органу визначити митну вартість товарів за першим методом їх визначення.

Доводи митного органу, з приводу наявності обгрунтованого сумніву в достовірності поданих декларантом відомостей, що не дозволяло визначити митну вартість товарів за основним методом її визначення, спростовано судами першої інстанції та апеляційної інстанцій.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку з ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської митниці державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 30 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2016 року у справі № 810/1321/16 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед