Справа № 813/1589/16
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року № 876/6652/16
Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участі секретаря судового засідання: Чопко Ю.Т.

представників позивача - Шуневич Т.Т., Зіньковської Н.В.

представника відповідача - Парус Ю.В.

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Пустомитівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4 про визнання неправомірними дій, недійсним та скасування запису, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

12.05.2016 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз») звернулося в суд із адміністративним позовом до Пустомитівської районної державної адміністрації, з урахуванням уточнення позовних вимог, в якому просить: визнати неправомірними дії державного реєстратора при проведенні реєстраційної дії «внесення рішення засновників юридичної особи щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації» ПП «Вапнярка» від 27.10.2015 № 8001124 та недійсним і скасувати запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 01.02.2016 № 9001124 про припинення ПП «Вапнярка» за рішенням засновників, зобов'язати державного реєстратора Пустомитівської районної державної адміністарції не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення щодо відміни державної реєстрації припинення ПП «Вапнярка» внести до Єдиного державного реєстру запис про відміну державної реєстрації припинення ПП «Вапнярка» та в той же день повідомити органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про внесення такого запису для взяття ПП «Вапнярка» на облік та /або вчинення інших дій відповідно до законодавства, а також повідомити ПП «Вапнярка» про внесення до Єдиного державного реєстру запису про відміну державної реєстрації її припинення.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що під час прийняття рішення засновниками ПП «Вапнярка» були допущені порушення норм чинного законодавства, а саме не було дотримано порядку ліквідації підприємства. Крім того, власником ПП «Вапнярки» ОСОБА_4 з метою уникнення відповідальності перед ПАТ «Львівгаз» через велику заборгованість перед позивачем щодо несанкціонованого відбору газу, було припинено юридичну особу. Державним реєстратором неправомірно вчинено реєстраційні дії, так як поданий лист з архіву від 17.12.2015 № 447 не відповідає п. 2 ч. 12 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Крім того, у рішенні № 1 від 27.10.2015 про припинення ПП «Вапнярка» не вказано порядок заявлення вимог кредиторами.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.08.2016 в задоволенні позову відмовлено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням вимог чинного законодавства України, судом першої інстанції не правильно встановлено усіх фактичних обставин справи, не вірно застосовані норми матеріального права. Крім того, неповно та неправильно з'ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору та не надано належну оцінку всім доказам у справі, а тому просить скасувати постанову суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що ПП «Вапнярка» порушено порядок припинення діяльності юридичної особи, в зв'язку з чим відповідачем винесено неправомірне рішення про ліквідацію такого. Крім того, подані документи підприємством, для державної реєстрації припинення юридичної особи, не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а державний реєстратор не мав права приймати до розгляду таке рішення та вносити в державний реєстр відповідний запис. Крім того, в результаті неправомірних дій державного реєстратора ПАТ «Львівгаз» позбавлено права на звернення до суду про стягнення заборгованості з підприємства.

Також судом першої інстанції безпідставно не винесено окремої ухвали на дії третьої особи, оскільки при ліквідації підприємства мало місце порушення закону та надання неправдивих відомостей.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача, третя особа апеляційну скаргу заперечили.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, третьої особи, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 27.10.2015 власником ПП «Вапнярка» було подано державному реєстратору рішення № 1 від 27.10.2015 щодо припинення юридичної особи ПП «Вапнярка».

27.10.2015 державним реєстратором вчинено реєстраційну дію «внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації» щодо ПП «Вапнярка».

29.10.2015 опубліковано повідомлення про прийняття засновниками (учасниками) ПП «Вапнярка» рішення про припинення юридичної особи в результаті ліквідації у Бюлетені державної реєстрації.

01.02.2016 головою ліквідаційної комісії з припинення юридичної особи ПП «Вапнярка» подано державному реєстратору заяву про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації та довідку з архіву № 447 від 17.12.2015.

01.02.2016 державним реєстратором було вчинено реєстраційну дію «Державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації».

Відмовляючи у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» до Пустомитівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при вчиненні дій щодо припинення юридичної особи діяв у межах своєї компетенції, у порядок і спосіб передбачений законом, при цьому жодних прав чи інтересів позивача порушено не було, а порядок задоволення вимог кредиторів при ліквідації юридичної особи визначено Цивільним кодексом України.

Суд першої інстанції також відмовив у клопотанні позивача про винесення окремої ухвали щодо, вчинення шахрайських дій власником ПП «Вапнярка» ОСОБА_4 при припиненні юридичної особи, оскільки ці обставини не досліджувались судом та виходять за межі позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин).

Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону передбачено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 цієї статті державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державний реєстратор) - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації, нотаріус.

Пунктом 7 частини першої «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» зазначено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Згідно ч. 1, 6 ст. 34 Закону (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин) для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи заявник повинен подати (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстраторові оригінал або нотаріально засвідчену копію рішення засновників (учасників) або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи. Документи, які подані для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення щодо припинення юридичної особи, приймаються за описом, копія якого в день надходження документів видається (надсилається поштовим відправленням) заявнику з відміткою про дату надходження документів. Державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру запис про призначення комісії з припинення не пізніше наступного робочого дня з дати отримання (надходження) зазначених відомостей.

Згідно ч. 12 ст. 17 Закону для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації на підставі рішення про припинення юридичної особи, прийнятого учасниками юридичної особи або відповідного органу юридичної особи, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідних державних органів, або судового рішення про припинення юридичної особи, не пов'язаного з її банкрутством, після закінчення процедури припинення, але не раніше закінчення строку заявлення вимог кредиторами, подаються такі документи: заява про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації; довідка архівної установи про прийняття документів, що відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Як встановлено ч. 1 ст. 35 вищезазначеного Закону державний реєстратор за відсутності підстав для залишення документів, які подані для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи, без розгляду повинен у день надходження цих документів внести до Єдиного державного реєстру запис про рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи та в той же день повідомити органи статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України відомості про внесення такого запису. Повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

З урахуванням вищенаведених обставин та положень закону, враховуючи подання при ліквідації ПП «Вапнярка» до державної реєстраційної служби повного пакету документів для проведення реєстраційних дій, що виключало підстави для відмови у проведенні державної реєстрації припинення юридичної особи, державним реєстратором державну реєстрацію здійснено у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Варто зазначити, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі «Zand v. Austria» від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що здійснюючи передбачене ст. 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Однак, позивачем не доведено наявність факту порушення його прав та інтересів з боку відповідача у сфері публічно-правових відносин у зв'язку із вчиненням оскаржуваних дій та прийняття рішення.

З наведеного, судом першої інстанції було правомірно винесено рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки ПП «Вапнярка» не було порушено норми законодавства у сфері ліквідації юридичної особи, а державний реєстратор діяв у спосіб та у межах повноважень, наданих йому Законом, у зв'язку з чим ним правомірно, відповідно до вимог чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, внесено рішення засновників підприємства щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Що стосується заявленого клопотання позивача про винесення окремої ухвали щодо вчинення, ймовірно, шахрайських дій власником ПП «Вапнярки» ОСОБА_4 при припиненні юридичної особи та «переоформленні» підприємства на свою дочку ОСОБА_5 для уникнення відповідальності перед ПАТ «Львівгаз», то суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для винесення окремої ухвали, так як такі обставини не досліджувались судом та виходять за межі позовних вимог.

Частиною 1 статті 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 41, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2016 року у справі № 813/1589/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів, після набрання нею законної сили, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Ухвала у повному обсязі складена та підписана 31.10.2016.