Справа № 754/12164/16-а
Суддя: Шевчук О. П.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/615/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Шевчука О.П.

при секретарі Бойко Т.О.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції Братчук Андрія Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

До Деснянського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 вересня 2016 року інспектором патрульної поліції Братчук А.М. відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно зазначеної постанови ОСОБА_1 20 вересня 2016 року о 8 год. 18 хв. керуючи транспортним засобом рухався по вул. Оноре де Бальзака, 10 в місті Києві та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21., чим порушив п.п. 33.3.21 Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджується з зазначеним рішенням інспектора, посилаючись на те, що Правила дорожнього руху він не порушував, виїхав з місця для паркування транспортних засобів по вул. Оноре де Бальзака в місті Києві в напрямку пр. Ватутіна.

Приблизно через 50 - 100 метрів він був зупинений інспектором патрульної поліції, який мотивував зупинку тим, що ОСОБА_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.21 ПДР України.

Посилання позивача на те, що Правила дорожнього руху він ре порушував інспектором залишено без уваги та повідомлено, що доказами його вини є показання співробітника патрульної поліції.

Позивач також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення інспектором не складався, справу розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, що є порушенням вимог ст. 276 КУпАП, інспектором не зазначено жодного доказу порушення Правил дорожнього руху.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд постанову інспектора Братчук А.М. скасувати і провадження по справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з наведених в позовній заяві підстав, просить суд його задовольнити. Крім того, допитаний за його клопотанням як свідок, позивач надав покази, аналогічні викладеним в адміністративному позові.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та інспектор патрульної поліції, постанова кого якого оскаржується в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Крім того, допитаний за його клопотанням як свідок інспектор Братчук А.М. пояснив, що ділянка дороги, на якій було вчинено правопорушення становить собою виїзд з вул. Бальзака на вул. Каштанову в місті Києві.

На зазначеній ділянці дороги рух автомобілів дозволено з вул. Бальзака на вул. Каштанову, при цьому рух на вул. Бальзака до пр. Генерала Ватутіна заборонено, про що встановлено дорожній знак .33.3.21 Правил дорожнього руху «В'їзд заборонено».

Здійснюючи патрулювання за зазначеній ділянці дороги інспектор Братчук А.М. побачив як автомобіль ЛЕКСУС проїхав по тротуару з правої сторони дороги та продовжив рух в напрямку пр. Ватутіна.

Побачив патрульний автомобіль, водій зазначеного транспортного засобу заїхав на в'їзд до стоянки транспортних засобів, через незначний час виїхав з неї та був зупинений.

В подальшому виявилось, що водієм зазначеного автомобіля є ОСОБА_1, відносно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Заслухавши пояснення позивача, представника Департаменту патрульної поліції та інспектора патрульної поліції Братчук А.М., дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу від п'ятнадцяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Необхідні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів , що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (пункт 24) роз'яснено судам, що у постанові повинно бути наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В обґрунтування правомірності винесення постанови про адміністративне правопорушення відповідач посилається на те, що він бачив порушення водієм Правил дорожнього руху, а саме - проїзд в зоні дії дорожнього знаку «Проїзд заборонено».

При цьому сам інспектор патрульної поліції визнає ту обставину, що дія знаку «В'їзд заборонено» розповсюджується на проїзну частину, однак водій ОСОБА_1 рухався не по проїзній частині, а по тротуару.

Крім того, відповідачем не надано суду жодного доказу, передбаченого ст. 251 КУпАП в спростування доводів позивача про те, що Правил дорожнього руху він не порушував.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором патрульної поліції Братчук А.М. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винесена з недотримання вимог чинного законодавства, а саме - зібрання доказів вчинення правопорушення та спростування доводів позивача в заперечення правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення у повному обсязі.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись ст. 1712 КАС України, ст. 251 КАС України, суд

В И РІ Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії АР № 263092 від 20.09.2016 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в місті Києві лейтенантом поліції Братчук Андрієм Михайловичем відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити за відсутності в його діях складу порушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя