Справа № 522/15303/16-а
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 листопада 2016 р. Справа № 522/15303/16-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Свячена Ю.Б.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Домусчі С.Д.

за участю секретаря: Богданової С. Д.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про часткове скасування рішення та скасування припису,-

УСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про часткове скасування рішення та скасування припису.

Від представника позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Одеської міської ради №234 від 28 липня 2016 року «Про демонтаж тимчасових споруд» в частині демонтажу тимчасової споруди по вул. Левітана, 118 у м. Одесі, та заборони відповідачам та іншим субєктам владних повноважень вчиняти будь-які дії стосовно демонтажу тимчасової споруди по вул. Левітана, 118 у м. Одесі. Дана заява обґрунтовується тим, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити виконання рішення суду.

Приморським районним судом м. Одеси ухвалою від 19 серпня 2016 року заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про часткове скасування рішення та скасування припису, - задоволено.

Зупинено дію рішення Одеської міської ради №234 від 28 липня 2016 року «Про демонтаж тимчасових споруд» в частині демонтажу тимчасової споруди по вул. Левітана, 118 у м. Одесі, шляхом заборони відповідачам та іншим субєктам владних повноважень вчиняти будь-які дії стосовно демонтажу тимчасової споруди по вул. Левітана, 118 у м. Одесі.

Задовольняючи зазначену заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, а тому вбачає доцільним задовольнити подану представником позивача заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Одеської міської ради №234 від 28 липня 2016 року «Про демонтаж тимчасових споруд» в частині демонтажу тимчасової споруди по вул. Левітана, 118 у м. Одесі, та заборони відповідачам та іншим суб'єктам владних повноважень вчиняти дії стосовно демонтажу тимчасової споруди по вул. Левітана, 118 у м. Одесі.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, Одеська міська рада, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення клопотання, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частини першої ст. 117 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправними рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Крім того, вказані конкретні випадки, коли необхідно приймати рішення про забезпечення позову: якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст.117 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються або заборонити вчиняти певні дії.

Слід зазначити, що представником позивача не обґрунтовано існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача, свободам та інтересам у разі не вжиття заходів забезпечення позову, неможливості позивача в подальшому захистити свої права, свободи, інтереси, а також не надано доказів в обґрунтування цього.

Мотиви , з яких суд дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам , свободам та інтересам позивача, а також про протиправність дій управління щодо винесення спірного припису не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки, як зазначено в оскаржуваній ухвалі суду, рішенням Одеської міської ради від 28.07.2016 року №234 «Про демонтаж тимчасових споруд» в частині демонтажу тимчасової споруди по вул. Левітана, 118 у м. Одесі, шляхом заборони відповідачам та іншим суб'єктам владних повноважень вчиняти будь-які дії стосовно демонтажу тимчасової споруди по вул. Левітана, 118 у м. Одесі. Проте Одеська міська рада VII скликання не порушувала законні права та інтереси позивача, оскільки не приймала рішення, що визначено предметом поданого позивачем адміністративного позову, а також дію якого зупинено оскаржуваною ухвалою суду.

Таким чином, суд першої інстанції , не з'ясувавши , чи взагалі існує оскаржуване рішення , та який орган його прийняв, зупинив неіснуюче рішення Одеської міської ради.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі об'єднав два відокремлені способи забезпечення адміністративного позову , встановивши, що зупинення дії рішення міської ради має відбутися шляхом заборони вчиняти будь-які дії, що є порушенням норм процесуального права, оскільки законодавцем встановлено перелік можливих способів забезпечення позову, що можуть бути вжиті як поодинці, так і одночасно, однак виконання ухвали про забезпечення позову конкретним способом не може відбуватися шляхом застосування іншого. Та, не зважаючи на приписи чинного законодавства України, в оскаржуваній ухвалі судом зазначена заборона вчиняти будь-які дії, що суперечить приписам ч.4 ст.117 КАС України та свідчить про вихід суду за межі предмету позову, що є неприпустимим.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що в порядку ч.1 ст.118 КАС України суд першої інстанції прийняв ухвалу про забезпечення позову без повідомлення відповідачів, тоді як відповідно до вказаної норми права розгляд клопотання про забезпечення позову в такому порядку здійснюється лише у разі обґрунтованості та необхідності термінового вирішення даного клопотання. З матеріалів справи убачається терміновості в прийнятті ухвали без виклику учасників процесу не було.

Згідно до п.4 ч.1 ст. 202 КАС України: «Підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання…».

З огляду на наведене та враховуючи те, що судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права, суд апеляційної інстанції погоджується з вимогами Одеської міської ради про скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2016 року про забезпечення адміністративного позову.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради - задовольнити повністю.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2016 року про забезпечення позову скасувати та прийняти нову ухвалу суду.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: С.Д. Домусчі