Справа № П/811/116/16
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року Справа № П/811/116/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Хилько Л.І., розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (далі - позивач) до Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить скасувати податкові повідомлення-рішення області: від 18.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платнику податку у вигляді заробітної плати в сумі 1711,20 грн. та штрафної санкції у сумі 574,09 грн.; від 18.06.2015 року № про сплату штрафної санкції з податку на доходи у сумі 1020,00 грн.; - від 18.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 36472,94 та штрафної (фінансової) санкції у сумі 2173,41 грн., всього на суму 58186,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним правомірно було застосовано податкову соціальну пільгу при нарахуванні податку з доходів фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати. Позивач повідомив, що перевіряючим були надані всі документи стосовно нарахування та виплати заробітної плати найманим працівникам, а саме трудові договори, відомості нарахування заробітної плати, табелі та заяви працівників, які не прийняті до уваги перевіряючими і тому безпідставно донарахована сума податку на доходи фізичних осіб. Відповідно, вважає позивач, нарахування штрафних санкцій по податку на доходи фізичних осіб також здійснено безпідставно.

Також позивач повідомив, що у процесі здійснення нотаріальної діяльності до податкового органу подавалися податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за формою 1ДФ. Позивач вважає, що інформація, яку повинен подавати нотаріус до державної податкової служби, не є податковою звітністю в розумінні глави 2 розділу II Податкового кодексу України, а тому нарахування штрафних санкцій за неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків здійснено відповідачем безпідставно.

Позивач також вважає, що відповідачем було необґрунтовано зобов'язано надати первинні документи що містять нотаріальну таємницю, і у зв'язку з ненаданням таких відомостей, відповідач самостійно визначив чистий оподаткований дохід нотаріуса без вмотивованого відображення правових підстав.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Також, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (т.3 а.с.108).

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, з підстав викладених у письмових запереченнях, просить у задоволенні позову відмовити повністю (т.1 а.с.156-159).

У судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти розгляду справи у порядку письмового провадження (т.3 а.с.108).

Відповідно до вимог ч. 4 статті 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

При цьому, згідно із ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно й повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що в період з 07 травня 2015 року по 21 травня 2015 року відповідачем - проведено документальну планову виїзну перевірку позивача, як платника податків, який провадить незалежну професійну діяльність щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2014р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовякове державне соціальне страхування,виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 року, висновки якої зафіксовані в акті №195/1702- від 05.06.2015 року (а.с.8-28,т.1).

В розділі ІІІ "Висновки" акту (т.1 а.с.27-28) зазначено,що перевіркою встановлені порушення: п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено оподатковуваного (чистого) доходу в сумі 243153,06 грн., в т.ч. за 2012 рік в сумі 9920,39 грн., за 2013 рік - 130593,92 грн., за 2014 рік - 102638,75 грн. внаслідок перекручення даних в деклараціях про доходи і майновий стан за 2012-2014рр. Відповідно до п. 167.1 ст. 167, п. 178.2 ст.178 податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за наслідками проведеної перевірки, визначений у сумі загальній сумі 36472,94 грн., в т.ч.: за 2012 рік в сумі 1488,05 грн., за 2013р. - 19589,08 грн., за 2014 р. - 15395,81 грн.;- порушення п.п.168.1:1, п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168, абз "а" п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України - податок на доходи фізичних осіб в сумі 1711,2грн. несвоєчасно сплачено (перераховано) до бюджету як податковим агентом, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку.

Перевіркою встановлено неподання податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за 1,2,3 квартали 2012 року, 4 квартал 2013 року в порушення вимог підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 розділу П Податкового кодексу України. Крім того, перевіркою встановлено несвоєчасне подання податкової звітності та подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку за 4 квартали 2014 в порушення вимог підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 , абз. "б" пп. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України.

На підставі вищевказаного акту відповідачем були прийняті податкові повідомлення рішення:

від 18.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платнику податку у вигляді заробітної плати в сумі 1711,20 грн. та штрафної санкції у сумі 574,09 грн.;

від 18.06.2015 року № про сплату штрафної санкції з податку на доходи у сумі 1020,00 грн.;

від 18.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 36472,94 грн. та штрафної (фінансової) санкції у сумі 2173,41 грн.

Відповідно до положень розділу IV Податкового кодексу України (далі Кодекс) всім платникам податку (крім державних службовців), які мають підстави на застосування до їх доходу у вигляді заробітної плати податкової соціальної пільги, тобто які працюють з одержанням заробітної плати, розмір якої не перевищує граничного розміру, встановленого пп. 169.4.1 п. 169.4 ст.169 Кодексу, тобто не більше розміру місячного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи станом на 1 січня звітного податкового року, помноженого на 1,4 та округленого до найближчих 10 гривень, необхідно подавати своєму працедавцю (тільки за одним, самостійно обраним місцем отримання заробітної плати) заяву про застосування пільги.

При цьому, якщо працівник має право на застосування податкової соціальної пільги більшої, ніж передбачена пп. 169.1.1 п. 169.1 ст.169 розділу IV Кодексу (загальна 100% пільга), він зазначає про таке право у заяві про застосування пільги, до якої додає відповідні підтвердні документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010р. № 1227 "Про затвердження Порядку подання документів для застосування соціальної пільги".

Відповідно вимог п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку з доходів фізичних становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

У позивача працює два найманих працівника, згідно заяв (т.3 а.с.31, 36) до них застосовується податкова соціальна пільга. При перевірці відповідачу були надані всі документи стосовно нарахування та виплати заробітної плати найманим працівникам, а саме трудові договори, відомості нарахування заробітної плати, табелі та заяви працівників (т.3 а.с.31-54).

В порушення норм п. 169.1 ст.169 ПКУ перевіряючими не прийняті до уваги заяви на надання податкової соціальної пільги від найманих працівників. Таким чином, донарахована сума податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платнику податку у вигляді заробітної плати в сумі 1711,20 грн. є непідтвердженою та безпідставно визначеною.

Стаття 3 Закону України "Про нотаріат" визначає, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

В процесі здійснення нотаріальної діяльності позивачем до податкового органу подавалися податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за формою 1ДФ (т.1 а.с.33-92).

Згідно п. 172.4. ст. 172, п. 173.4. ст. 173, п. 174.4. ст. 174 розділу IV Податкового кодексу України на приватних нотаріусів покладено обов'язок щоквартально подавати до органу державної податкової служби за місцем розташування свого робочого місця інформацію про посвідчені ним договори щодо проведення операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомого майна між фізичними особами та продажу (обміну) рухомого майна між стороною (сторонами) цього договору, включаючи інформацію про вартість такого майна та суму сплаченого податку, а також інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину та/або посвідчення договорів дарування в порядку, встановленому вказаним розділом Кодексу для податкового розрахунку.

Зі змісту п. 174.4 ст.174 ПКУ інформація, яку повинен подавати нотаріус до державної податкової служби, не є податковою звітністю в розумінні глави 2 розділу II Податкового кодексу України.

Отже, нарахування штрафних санкцій за неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків у сумі 1020,00 грн., є протиправним.

В силу ст. 32 Закону України "Про нотаріат" приватний нотаріус сплачує податки, встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Ставки податку визначені у п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України.

Згідно із п.178.3 ст.178 Податкового кодексу України оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий дохід, тобто різниця між доходом і документально підтвердженими витратами, необхідними для провадження певного виду незалежної професійної діяльності.

Відповідно до п.178.2 ст.178 Податкового кодексу України доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри (п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України).

Листом Міністерства юстиції України від 02.02.2006 року № 31-35/20 передбачено, що при оподаткуванні доходів приватних нотаріусів за звітний податковий період необхідно враховувати документально підтверджені обов'язкові витрати, пов'язані з організацією їх роботи, зокрема, користування приміщенням (оренда плата, платежі за надання комунальних послуг та інші обов'язкові платежі), яке є робочим місцем приватного нотаріуса (ст. 25 Закону України "Про нотаріат").

В силу Узагальнюючої податкової консультації щодо деяких питань оподаткування фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність (приватних нотаріусів, адвокатів), затвердженої наказом ДПС України 24.12.2012 року №1185, до витрат приватного нотаріуса можуть бути віднесені, зокрема: - оренда робочого місця нотаріуса, у тому числі його поточний ремонт, обладнання пандусу для під'їзду інвалідів; - страхування цивільно-правової відповідальності приватного нотаріуса; - технічне забезпечення діяльності робочого місця нотаріуса та його обслуговування: а) охоронна та пожежна сигналізація; б) металеві двері або металеві ролети; в) металеві грати, захисні ролети та броньована ударостійка плівка на вікнах; г) металеві шафи; д) вогнестійкий сейф; е) інформаційна вивіска; є) обслуговування технічного обладнання (комп'ютери, у тому числі їх програмне забезпечення, принтери, сканер, ксерокс, факс, телефон тощо); ж) підключення та користування мережею Інтернет без обмеження кількості провайдерів, включаючи мобільний Інтернет; з) телекомунікаційні послуги; и) меблі; - програмне забезпечення, користування електронною базою законодавства; - встановлення, обслуговування та користування державними та єдиними реєстрами; - виготовлення печатки, штампів з текстами посвідчувальних написів; - витрати на придбання спеціальних бланків нотаріальних документів та ведення реєстрів для реєстрації нотаріальних дій, книг, журналів реєстрації (обліку), передбачених номенклатурою; - витрати на придбання канцелярського приладдя (картонажі, архівні папки, твердий картон, канцелярський папір, технічні засоби для прошивання документів тощо); - витрати на забезпечення збереження документів нотаріального діловодства; - проходження підвищення кваліфікації, участь у короткотермінових семінарах, міжнародних семінарах, симпозіумах, науково-практичних конференціях; удосконалення професійної майстерності; навчання в школі молодого нотаріуса; придбання та передплата юридичної літератури (книг, журналів, дисків, програм тощо); - оплата праці та обов'язкові нарахування на фонд оплати праці помічників, секретарів, стажистів (найманих працівників); - сплата внесків до Пенсійного фонду України, у тому числі на користь найманих працівників, та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування; - відкриття рахунків у банках та їх розрахунково-касове обслуговування (депозитні рахунки); - витрати на поштові та кур'єрські послуги, необхідні для ведення нотаріальної діяльності.

Відповідно до ч.9 ст.24 ЗУ "Про нотаріат" передбачено, що приватний нотаріус вправі укладати цивільно-правові угоди, відповідно, при здійсненні своєї діяльності (на договірних засадах) нотаріус має право на купівлю необхідних ресурсів, придбання товарів, робіт чи послуг.

З огляду на загальне описове визначення витрат незалежної професійної діяльності, наведене у пункті 178.3 Податкового кодексу України, необхідно у кожному окремому випадку аналізувати здійснені витрати за критеріями можливості використання придбаних товарів (робіт, послуг) у незалежній професійній діяльності, ділової мети їх придбання, впливу цих витрат на отримання доходу, й за умови відповідності таким критеріям придбані товари (роботи, послуги) й здійснені витрати слід вважати такими, що необхідні для провадження незалежної професійної діяльності.

Дане стверджується судовою практикою відображеною в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 03.11.2015р. у справі №К/800/29541/15 та від 14.03.2016р. у справі №К/800/42681/15.

Здійсненні Позивачем витрати безпідставно не визнано витратами, що зменшують дохід для визначення об'єкта оподаткування, оскільки придбані товарно-матеріальні цінності у повній мірі були використанні з метою забезпечення належного здійснення Позивачем своєї незалежної професійної діяльності, здійснення ремонту приміщення нотаріальної контори з метою підтримання в належному санітарно-гігієнічному та естетичному вигляді приміщення нотаріальної контори, нормальній організації робочого місця Позивача та забезпечення його базовою побутовою технікою та канцелярськими товарами (т.1 а.с.211-250, т.2 а.с.1-235).

Окрім цього, висновки контролюючого органу про відсутність підтвердження сплати вищенаведених витрат первинними документами не відповідають дійсності а також фактичним обставинам проведеної Відповідачем документальної планової виїзної перевірки.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Оскільки, згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до листа ВАСУ від 01.11.2011 р. МІ936/11/13-11, наявність або відсутність окремих документів, як і помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю були.

Тобто, із зазначеної вище інформації слідує, що підтверджуватися витрати нотаріуса мають на підставі документів, що містять ознаки первинних. Визначити їх конкретний перелік доволі складно, адже нотаріус може здійснювати різноманітні зобов'язальні операції, вступати у правовідносини з різними контрагентами.

Вищенаведені операції, в рамках проведення яких Позивачем були придбані товарно-матеріальні цінності, та які були включені в обсяг витрат були оформлені відповідними товарними чеками та видатковими накладними (т.1 а.с.211-250, т.2 а.с.1-235).

Відповідно вимог п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку з доходів фізичних становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п.110 рішення у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Згідно із ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи усіх форм дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.1 ст.72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 607,09 грн. підлягає присудженню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 94, 159-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення Світловодської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області:

-від 18.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платнику податку у вигляді заробітної плати в сумі 1711,20 грн. та штрафної санкції у сумі 574,09 грн.;

-від 18.06.2015 року № про сплату штрафної санкції з податку на доходи у сумі 1020,00 грн.;

-від 18.06.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 36472,94 грн. та штрафної (фінансової) санкції у сумі 2173,41 грн.

Присудити приватному нотаріусу Світловодського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (код НОМЕР_4, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 607,09 грн. з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Світловодської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її оголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Л.І. Хилько