Справа № 201/13329/16-а
Суддя: Ходаківський М. П.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/1070/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання - Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції рядового поліції Денисенка Дениса Олексійовича, Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 22 вересня 2016 року надійшов позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції рядового поліції Денисенка Дениса Олексійовича, Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

У зв'язку із відставкою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Черновського Г.В., в провадженні якого перебували матеріали даної позовної заяви, 03 жовтня 2016 року згідно з автоматизованою системою документообігу в загальному суді матеріали вказаної позовної заяви були передані судді Ходаківському М.П.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 14 вересня 2016 року близько 18 години 15 хвилин він під час керування автомобілем «Toyota Land Cruise 200», д/н НОМЕР_1, рухався по вул. Донецьке шосе у м. Дніпро, та його було зупинено інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції рядового поліції Денисенком Денисом Олексійовичем. Постановою серії АР № 692 від 14 вересня 2016 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху позивача було притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за невиконання вимог дорожнього знаку 5.16 розділ 33 додаток 1 до «Напрямки руху по смугам» Правил дорожнього руху України. Позивач з даною постановою не згодний, оскільки вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушенням законодавства, тому просить її скасувати. Також позивач просить суд визнати неправомірними дії інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції рядового поліції Денисенка Дениса Олексійовича щодо складання постанови серії АР № 000692 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 вересня 2016 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст.122 КУпАП.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, а тому відповідно до ст. 41 КАС України фіксування судового засідання не здійснюється. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Від представника відповідача до суду надійшли письмові заперечення, де просили у задоволенні позову відмовити, а також надано диск з відеофіксацією.

Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1 ст. 5 КАС України адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. КАС України визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 3 КАС України справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дії їй бездіяльності Конституцією чи іншими законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що 14 вересня 2016 року у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову серії АР № 000692 у справі про адміністративне правопорушення, якою накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн..

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до визначення ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Пунктом 24 постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що інспектором справа про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розглянута на місці зупинки його автомобіля і відразу було складено постанову серії АР № 000692 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Посилання позивача, що розгляд справи на місці без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечення на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, порушує його права, суд вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до п.2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п'ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Що стосується посилання позивача на неможливість винесення постанови та розгляду справи поліцейським на місці зупинення автомобіля позивача, то треба зазначити, що згідно с. 3 ст. 258 КУпАП у випадках, коли не складається протокол, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення. Тому дані доводи позивача суд вважає необґрунтованими.

Щодо визнання незаконною та скасування постанови серії АР № 000692 від 14 вересня, то суд вважає дані вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до матеріалів справи відповідачем до суду було надано диск з відеофіксацією зупинки автомобіля позивача та фіксування самого факту винесення постанови про адміністративне правопорушення. Проте у постанові про накладення адміністративного стягнення серії АР № 000692 відсутні відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.

З наведених обставин, суд приходить до висновку про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст. 283 КУпАП, чим порушено права та законні інтереси позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і поновлення таких прав можливе шляхом визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відносно нього.

З урахуванням викладеного, суд має підстави в порядку ст. 293 ч.1 п.3 КУпАП постанову серії АР № 000692 від 14 вересня 2016 року скасувати, а адміністративне провадження відносно позивача за ч. 1 ст.122 КУпАП закрити на підставі п. 6 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 288, 289 КУпАП, ст. ст. 70, 71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до, інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції рядового поліції Денисенко Дениса Олексійовича, Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії АР № 000692 від 14 вересня 2016 року, винесену інспектором 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську Департаменту патрульної поліції рядового поліції Денисенком Денисом Олексійовичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КУпАП, скасувати.

Провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про вчинення 14 вересня 2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити.

У задоволенні решти позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.П. Ходаківський