Справа № 627/966/16-а
Суддя: Остапов М. О.
Дата ухвалення: 2016-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/966/16-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2016 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя Остапов М.О.,

з участю секретаря В`юнник В.В.,

розглянувши в скороченому провадженні , в залі суду смт. Краснокутськ, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про оскарження бездіяльності субєкта місцевого самоврядування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області, в якому просить: Визнати протиправною бездіяльність Каплунівського сільського голови Харківської області ОСОБА_2 при розгляді депутатських звернень депутата Краснокутської районної ради Харківської області ОСОБА_1 від 26 лютого 2016 року та 14 квітня 2016 року.

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що відповідно до наданих йому законом повноважень, ним, 26 лютого 2016 року було направлено депутатське звернення на адресу виконавчого комітету Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Вказане звернення було отримано службовими особами сільської ради 10.03.2016 року.

В подальшому, позивачем особисто в приміщенні Каплунівської сільської ради 01 квітня 2016 року було отримано відповідь на звернення.

При цьому, строк розгляду його звернення становив 20 днів, тобто був порушений, та його не було повідомлено про продовження терміну розгляду його звернення.

В подальшому, 14 квітня 2016 року позивачем було направлено чергове депутатське звернення, яке було отримано службовими особами Каплунівської сільської ради 18.04.2016 року.

Позивач ОСОБА_1 особисто в приміщенні Каплунівської сільської ради 16 травня 2016 року отримав відповідь на звернення.

Позивач та його представник у відкрите судове засідання не прибули, однак надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та прохали їх задовольнити.

Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнав частково.

Судом встановлено, що 26.02.2016 року Депутатом Краснокутської районної ради ОСОБА_1 було направлено на адресу виконавчого комітету Каплунівської сільської ради Краснкоутського району Харківської області депутатське звернення, в якому останній прохав надати інформацію щодо фізичних та юридичних осіб, які здійснюють тимчасове користування землями сільськогосподарських угідь (рілля) площею 14,9 га за межами населених пунктів та площею 58,03 га в межах населених пунктів на території Каплунівської сільської ради Краснкоутського району Харківської області.

З матеріалів справи вбачається, що відповідь на вищевказаний запит надана 01.04.2016 року за вих. № 02-21/151, а саме те, що виконавчий комітет не уповноважений займатися питаннями сесії, тим більше земельними питаннями.

Депутатом Краснокутської районної ради ОСОБА_1 14.04.2016 року було направлено на адресу Каплунівської сільської ради Краснкоутського району Харківської області депутатське звернення, в якому останній повторно прохав надати інформацію щодо фізичних та юридичних осіб, які здійснюють тимчасове користування землями сільськогосподарських угідь (рілля) площею 14,9 га за межами населених пунктів та площею 58,03 га в межах населених пунктів на території Каплунівської сільської ради Краснкоутського району Харківської області.

16.05.2016 року вих. № 02-12/202 Калунівським сільським головою ОСОБА_2 надано відповідь на вищевказане звернення, в якій сільська рада просить конкретизувати земельні ділянки, на які ОСОБА_1 хоче отримати інформацію.

Відповідно до ч.2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ч.4 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акту, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Стаття 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до ст.13 Закону України « Про статус депутатів місцевих рад» , депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов'язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз'яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Позивач ОСОБА_1 є депутатом Краснокутської районної ради Харківської області, і саме як депутат він звернувсь із запитами від 26.02.2016 року та 14.04.2016 року. Також, відповіді на запити від 01.04.2016 року та від 16.05.2016 року йому надавались, як депутату районної ради.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, під публічною інформацією розуміється вся інформація, якою володіє субєкт владних повноважень та яка є відображеною та задокументованою будь-якими засобами та на будь-яких носіях.

Порядок оформлення запитів на інформацію визначений статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відтак, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 3 ст. 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбаченіКонституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов'язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 71, 86, 94, 158-167, 183-2, 186, 244-2, 254 КАС України, ст.. 13 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", п.1 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про оскарження бездіяльності субєкта місцевого самоврядування - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Каплунівського сільського голови Харківської області ОСОБА_2 при розгляді депутатських звернень депутата Краснокутської районної ради Харківської області ОСОБА_1 від 26 лютого 2016 року та 14 квітня 2016 року.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного адміністративного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСТАПОВ М. О.