Справа № 808/2508/15
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 жовтня 2016 рокусправа № 808/2508/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Уханенка С.А.

суддів: Богданенка І.Ю. Дадим Ю.М.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2016 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області, Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Запоріжжя Запорізької області, Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області, третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про визнання протиправними та скасування приписів, постанов і стягнення коштів , -

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила: визнати протиправними та нечинними з моменту видання припис №220 від 06 серпня 2014 року, постанову №241 від 20 серпня 2014 року, припис №282 від 28 жовтня 2014 року, постанову №296 від 30 жовтня 2014 року, які видані Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області; здійснити поворот виконання постанови Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області №241 від 20 серпня 2014 року шляхом стягнення на її користь з рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області суми в розмірі 18 830,00 гривень.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2016 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано приписи №220 від 06.08.2014, №282 від 28.10.2014 та постанови №241 від 20.08.2014, №296 від 30.10.2014, які винесені Департаментом Державної архітектурно будівельної інспекції у Запорізькій області відносно ОСОБА_1.

Зобовязано Департамент Державної архітектурно будівельної інспекції у Запорізькій області здійснити поворот виконання постанови Департаменту Державного архітектурно будівельної інспекції у Запорізькій області №241 від 20.08.2014 шляхом стягнення на користь позивача з рахунку Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області суму у розмірі 17000 грн.

В іншій частині цих позовних вимог позивачу відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне зясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для її розгляду та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове рішення по суті, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.08.2014 року на підставі звернення прокуратури Запорізької області про проведення перевірки від 28.07.2014 року №07/1/1-3922-13 та на виконання покладених повноважень головним державним інспектором Запорізького інспекційного відділу інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 на обєкті будівництва торгівельного комплексу за адресою м.Запоріжжя, вул.Цегельна, буд.157, за результатами якої було складено акт від 06.08.2014 року, згідно якого встановлено факт відсутності у позивача проектної, виконавчої документації з будівництва вищезазначеної будівлі, а також факт відсутності права на виконання будівельних робіт, що є порушенням абз.2 ч. 2 п. 8 ст. 36 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та п. 16 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.

На підставі зазначеного акту перевірки та у відповідності до ст. 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності 06.08.2014 відповідачем було винесено припис № 220, яким за це порушення позивача було зобовязано в строк з 07.08.2014 до оформлення права на виконання зазначених робіт у відповідності до вимог чинного законодавства припинити виконання будівельних робіт, та усунути порушення вимог законодавства шляхом знесення самочинно збудованої будівлі у строк до 07.09.2014.

06.08.2014 відносно позивачки було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 96 КупАП та постановою № 241 від 20.08.2014 ОСОБА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96 КупАП, та притягнута до адміністративної відповідальності за цією статтею шляхом накладення штрафу у сумі 8500 гр., який нею було сплачено в подвійному розмірі з врахуванням виконавчого збору за квитанцією від 15.04.2015 року у розмірі 18 830,00 грн.

23.09.2014 року на підставі необхідності перевірки виконання вимог припису №220 від 06.08.2014 року, головним державним інспектором Запорізького інспекційного відділу інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 на обєкті будівництва торгівельного комплексу за адресою м.Запоріжжя, вул.Цегельна, буд.157, за результатами якої було складено акт від 23.09.2014 року, згідно якого встановлено факт невиконання позивачкою припису відповідача № 220 від 06.08.2014, а саме будівля торговельного комплексу на вул. Цегельній, 157 у м. Запоріжжі, нею не знесена у встановлені приписом строки.

Приписом відповідача № 282 від 28.10.2014 позивачку було зобовязано усунути порушення вимог законодавства шляхом знесення самочинно збудованої будівлі торговельного центру по вул. Цегельній, 157 у м. Запоріжжі, у строк до 28.11.2014 року.

28.10.2014 відносно позивачки було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та постановою № 296 від 30.10.2014 ОСОБА_1 була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КупАП, та притягнута до відповідальності за цією статтею КупАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 6800 гр. на користь держави.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем не доведено в повній мірі правомірність винесених рішень відносно позивача.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно із статтею 10 Закону України "Про архітектурну діяльність" для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч.4 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23 травня 2011 року (надалі - Порядок), посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов'язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; забороняти за вмотивованим письмовим рішенням керівника органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Абзацом 3 пнкту4 частини 2 статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" передбачено, що суб'єкти містобудування, які є замовниками будівництва об'єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання таких робіт, а також наведення недостовірних даних у зазначеній декларації на об'єктах II категорії складності - у розмірі тридцяти шести мінімальних заробітних плат.

Статтею 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено умови, що надають право на виконання будівельних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 36 цього Закону, право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до І-ІІІ категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.36 Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації декларації забороняється.

Так, згідно акту, в результаті проведеної 06.08.2014 року перевірки було встановлено факт виконання будівельних робіт з нового будівництва будівлі торгівельного призначення (зі слів ОСОБА_1О.); категорія складності обєкту ІІ; документ підтверджуючий право власності або користування земельною ділянкою відсутній; проектна та виконавча документація з будівництва будівлі відсутні; будівництво виконується без отримання права на виконання будівельних робіт.

Зазначені вище, допущені позивачем порушення підтверджуються доказами наявними в матеріалах справи та не спростовані останнім.

Так, щодо відсутності документу підтверджуючого право власності або користування земельною ділянкою, позивачем на спростування даного факту, відповідного документу до суду не надано. А рішення суду від 23 травня 2012 року, на яке посилається позивач, яким визнано право приватної власності позивача на будівлі магазину по вул. Цегельній, 157 в м.Запоріжжі, не свідчить про набуття права власності на земельну ділянку, на якій знаходиться будівля, окремий порядок набуття якого встановлений законодавством.

Жодних документів, які б свідчили про виконання позивачем дій, вчинення яких необхідне для виконання будівельних робіт ОСОБА_1 також не надано.

При цьому, факт виконання будівельних робіт, підтверджується наданими Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області фотокопіями проведеної фотофіксації обєкта, здійсненої під час проведення перевірки, що позивачем не спростовано.

Посилання позивача на здійснення будівництва до 2008 року, не приймається судом апеляційної інстанції, з огляду на сучасний стан будівлі та використані матеріали, що вбачається з наданих вказаних вище фотокопій, які також свідчать про безпосереднє здійснення будівництва на час проведення перевірки, а також невідповідність конфігурації будівлі на яку визнано судом право власності за позивачем та будівлі, зафіксованої на фото відповідачем під час перевірки.

При цьому, жодних документів, наявність яких передбачена нормами чинного законодавства у разі здійснених позивачем переобладнань та побудов, позивачем не надано.

Таким чином, встановлене Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області порушення мало місце, що не спростовано позивачем.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що підставами для проведення позапланової перевірки є перевірка виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог приписів інспекцій.

Так, згідно акту перевірки від 23.09.2014 року щодо виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог припису, встановлено факт невиконання позивачкою припису відповідача № 220 від 06.08.2014 року та винесено припис № 282 від 28.10.2014 року.

Факт невиконання припису № 220 від 06.08.2014 року позивачем не заперечується.

Таким чином, з огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відсутності встановленого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області порушення допущеного позивачем.

Крім того, приймаючи позовну заяву та ухвалюючи рішення по суті заявлених вимог, суд першої інстанції не звернув уваги, що оскаржувані постанови інспекції Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області прийняті по справі про адміністративне правопорушення, а оскарження таких постанов у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України віднесено до підсудності місцевого суду.

Таким чином, зазначені вимоги розглянуті неповноважним судом, що відповідно до положень п. 4 ч.1 ст. 202 КАС України є підставою для скасування постанови суду.

Вирішуючи дані вимоги по суті, з огляду на єдину підставу прийняття відповідних приписів та постанов, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні цих позовних вимог, виходячи з встановленого вище допущеного позивачем порушення.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити щодо безпідставності висновку суду першої інстанції про можливість стягнення з державного бюджету сум сплачених штрафів у дохід держави внаслідок повороту виконання судового рішення, оскільки ст.265 КАС України передбачено поворот виконання саме судового рішення, а вданому випадку штраф було сплачено не за судовим рішенням, а за постановою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, якою накладено адміністративне стягнення, повернення якого, у разі скасування постанови, здійснюється у передбаченому законом порядку.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 13 травня 2016 р. скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова виготовлена 24.10.2016 року.

Головуючий: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: Ю.М. Дадим