Справа № 2а-4417/12/1370
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/9717/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України

в складі: Стародуб О.П. (доповідач), Олексієнко М.М., Швець В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014р. у справі за його позовом до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, третя особа - Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про скасування постанов від 14.05.2012р. ВП №32549917 та ВП №32549860 та зобов'язання стягнути штраф з нарахованої йому заробітної плати в розмірі 425 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2012р., яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014р., в задоволенні позовних вимог відмовлено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився позивач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить скасувати ухвалені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та касаційну скаргу у межах її доводів, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частини 1 та 2 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 308 КУпАП).

В ході розгляду справи судами встановлено, що постановою Державної автомобільної інспекції від 28.08.2010р. ВС №197398 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 18)

Постановою Державної автомобільної інспекції від 10.09.2010р. ВС №167284 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. (а.с. 19)

Вказані постанови позивачем були оскаржені у судовому порядку, за результатами їх розгляду позовна вимога щодо оскарження постанови від 28.08.2010р. ВС №197398 залишена без розгляду, а в задоволенні вимоги про скасування постанови від 10.09.2010р. ВС №167284 відмовлено.

У встановлені Законом України «Про виконавче провадження» строки матеріали виконавчого провадження з виконання постанов Державної автомобільної інспекції були передані з Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції до Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції для подальшого примусового виконання за місцем роботи боржника.

Постановами державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції від 14.05.2012р. ВП №32549860 та ВП №32549917 відкрито виконавчі провадження та надано строк для добровільного їх виконання до 21.05.2012р.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того що оскільки у встановлений законом строк для добровільного виконання штраф у розмірі 425 грн. та 51 грн. позивачем не сплачено, відповідно до вимог частини 2 статті 308 КУпАП у примусовому порядку з нього підлягає стягненню штраф у подвійному розмірі, про що він був повідомлений при складанні постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того, суди виходили з того, що виконавчі документи (постанови ВС № 197398 від 28.08.2010р. та ВС №167284 від 10.09.2010р.) відповідають вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та строки їх пред'явлення до виконання дотримані.

З такими висновками судів попередніх інстанцій колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги щодо добровільного виконання позивачем рішення по сплаті штрафів, що підтверджується його заявою від 19.11.2010р. про відрахування необхідних сум з заробітної плати за місцем роботи (а.с. 54), висновки судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують і є безпідставними, оскільки апеляційним судом зроблено законний та обґрунтований висновок, що така заява позивача не може вважатися фактичною сплатою штрафів та її подання не спростовує правомірності накладення штрафів у подвійному розмірі за невиконання постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 06.06.2012р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014р. у даній справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в порядку передбаченому главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: О.П. Стародуб

М.М. Олексієнко

В.В. Швець