Справа № 725/4739/16-а
Суддя: Войтун О. Б.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/4739/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 року.

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого - судді: Войтуна О.Б.,

при секретарі: Ільєвській О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Романюк Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок пенсії.

У позові посилався на те, що він з 21 квітня 2011 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

У зв'язку із виходом на пенсію, він подав відповідну заяву та необхідні документи для призначення пенсії. У свою чергу, відповідач призначив йому пенсію та розрахував її розмір на підставі довідки про заробітну плату, виданої роботодавцем, форма якої затверджена постановою правління ПФУ від 30.10.2008 року №19-11.

Разом з тим, форма довідки, що затверджена даною постановою, і на підставі якої йому було призначено пенсію, не включає усіх складових заробітної плати, які відповідно до чинного законодавства враховуються до розрахунку пенсії.

Постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 03.10.2012 року у справі 2а-8893/12/2670 визнано постанову правління ПФУ «Про затвердження форм довідок про заробітну плату, що подаються для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» №19-11 такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили в частині щодо не включення до складових заробітної плати для призначення (перерахунку) пенсії винагороди за вислугу років, матеріальної допомоги на оздоровлення та соціально-побутових питань, які передбачені Закону України «Про державну службу»» та зобов'язано Пенсійний фонд України привести у відповідність до вимог законодавства форми довідок про заробітну плату, яка включає всі складові заробітної плати, що передбачені чинним законодавством.

Таким чином, вважає, що з вини відповідача при призначенні йому пенсії, були враховані не всі складові заробітної плати, зокрема, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати. В результаті чого, розмір його пенсії було суттєво занижено.

З цього приводу 02 вересня 2016 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії з метою приведення її розміру у відповідність до чинного законодавства, надавши при цьому довідку Департаменту економіки Чернівецької міської ради №02/01-17/1596 від 31 серпня 2016 року про всі складові заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Однак відповідачем 13 вересня 2016 року було відмовлено йому у здійсненні такого перерахунку, мотивуючи це тим, що чинне законодавство не передбачає включення до розрахунку пенсії вказаних вище складових заробітної плати.

Вважає таку відмову відповідача у виконанні перерахунку пенсії неправомірною, такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та грубо порушує його конституційне право на соціальне забезпечення.

Просив визнати неправомірною відмову відповідача включити суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати для призначення йому пенсії відповідно до законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну службу», та виконати відповідний перерахунок розміру пенсії. Зобов'язати відповідача виконати з 02 вересня 2016 року перерахунок та виплату призначеної йому пенсії, з урахуванням усіх складових заробітної плати, відповідно до довідки Департаменту економіки Чернівецької міської ради від 31 серпня 2016 року №02/01-17/1596, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, в розмірі 90 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування. Стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Справа слухалась у відсутність позивача ОСОБА_3, який в судове засідання не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник позивача - ОСОБА_1 позов свого довірителя підтримав та підтвердив викладені у ньому обставини. Просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 у повному обсязі.

Представник відповідача - Романюк Л.І. під час розгляду справи позовні вимоги не визнала, про що надала свої письмові заперечення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та необхідність їх задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 з 21 квітня 2011 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

У зв'язку із виходом на пенсію, позивач подав відповідну заяву та необхідні документи для призначення пенсії. У свою чергу, відповідач призначив йому пенсію в розмірі 90% від суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та розрахував її розмір на підставі довідки про заробітну плату, виданої роботодавцем, форма якої затверджена постановою правління ПФУ від 30.10.2008 року №19-11.

Разом з тим, як стало відомо позивачу, форма наданої ним до УПФ довідки, на підставі якої йому було призначено пенсію, не включала усіх складових заробітної плати, які відповідно до чинного законодавства враховуються до розрахунку пенсії та постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 03.10.2012 року у справі 2а-8893/12/2670 форму довідки №19-11 визнано такою, що не відповідає актам вищої юридичної сили.

У зв'язку із цим, 02 вересня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної йому пенсії з метою приведення її розміру у відповідність до чинного законодавства. До заяви позивачем було додано довідку Департаменту економіки Чернівецької міської ради №02/01-17/1596 від 31 серпня 2016 року про складові заробітної плати, що не були враховані при призначенні йому пенсії, за той період часу, який включався до розрахунку розміру пенсії при її призначенні. До вказаної довідки було включено всі складові заробітної плати, з яких сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с.9,10).

Втім, на своє звернення ОСОБА_3 отримав відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №425/к-11 від 13.09.2016 року про відмову у здійсненні йому перерахунку пенсії, мотивуючи це тим, що зазначені у заяві виплати не є складовими заробітної плати державного службовця.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.33 Закону України «Про державну службу» заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 6 ст.33 Закону України «Про державну службу» визначено, що державним службовцям можуть встановлюватись надбавки за високі досягнення в праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога.

За змістом частини 7 вказаної статті, умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, ст.35 цього ж Закону передбачено виплату державним службовцям допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Частина 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці» вказує, що в структуру заробітної плати входить також додаткова заробітна плата, яка визначена як винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантії і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в п.2.2.2, п.2.2.7 та п.2.3.3 Інструкції по статистиці заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004р. №5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за №114/8713, де вказано, що до складу фонду додаткової заробітної плати входять премії та винагороди, у тому числі за вислугу років, що мають систематичний характер, суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати працівників та матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників.

Згідно зі ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, суми індексації заробітної плати, а також грошові винагороди та компенсації входили до системи оплати праці державного службовця, крім того, суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду України від 20.02.2012р. у справі №21-430а11, від 28.05.2013р. у справі №21-97а13, від 04.03.2014р. у справі №21-14а14.

При цьому ч.1 ст. 244-2 КАС України визначено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, є обов'язковими для всіх судів України.

Зокрема, як вбачається з правової позиції сформованої Верховним Судом України у постанові від 20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11 отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

За таких обставин, доводи відповідача про те, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань,матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати не враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця, оскільки такі види виплат не включаються до складу заробітної плати державного службовця, є необґрунтованими.

Таким чином, відповідач неправомірно відмовився включати в перерахунок пенсії позивача заробітну плату з врахуванням всіх видів оплати праці, які позивач отримував перед виходом на пенсію і на які нараховувались внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII, проте з 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, у зв'язку з чим положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XIIвтратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року, яка набрала чинності з 01.05.2016р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам статті 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України "Про державну службу", який щодо спірних правовідносин є загальним.

Системний аналіз вище вказаних норм законодавства дає підстави для висновку, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні її пенсії позивачу, а тому останній обґрунтовано звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та надав відповідну довідку про складові заробітної плати.

У відповідності до абз.3 п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, днем звернення за перерахунком пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 02 вересня 2016 року, а відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією.

Таким чином, право позивача підлягає захисту з моменту його звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, тобто з 02 вересня 2016 року.

У відповідності до вимог ст. 37 Закону України «Про державну службу», в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію, пенсія державним службовцям призначалась в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності 01 квітня 2014 року, внесено зміни до Закону України "Про державну службу".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" в редакції Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 70 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни в постанову в ст. 37 Закону України «Про державну службу», замінено цифри з 70 відсотків на 60 відсотків.

Однак, згідно ст. 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи людини і громадянина не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийняті нових законів, або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного суду України від 06.07.1999 року №8-рп/99 від 20.03.2002р. №5-рп/2002, від 17.03.2004р. №7-рп/2004, від 01.12.2004р. №20-рп/2004).

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку при здійсненні перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження обставин, викладених у письмових запереченнях на позов, а також на спростування доводів позивача.

За таких обставин, встановивши фактичні обставини та аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3

Частиною 1 статті 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує належно здійсненні і документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України, а тому слід стягнути на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с.1)

На підставі вище викладеного та керуючись ст. 19,22,46 Конституції України, ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» в редакції чинній на момент призначення пенсії позивачу, ст.ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72, 94, 99, 158-163, 244-2 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання неправомірною відмови в перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача виконати перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області включити суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати для призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до законів України «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про державну службу», та виконати відповідний перерахунок розміру пенсії.

Зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виконати з 02 вересня 2016 року перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_3 пенсії, з урахуванням усіх складових заробітної плати, відповідно до довідки Департаменту економіки Чернівецької міської ради від 31 серпня 2016 року №02/01-17/1596, в тому числі матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, в розмірі 90 відсотків суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов'язкове державне страхування.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 судовий збір сплачений за подання позовної заяви до суду в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на постанову суду подається у 10-ти денний строк з моменту її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Войтун О.Б.