Справа № 214/4633/16-а
Суддя: Євтушенко О. І.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4633/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Євтушенка О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Бєлікової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Федорова Артура Леонідовича про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 15.08.2016 року, уточнивши вимоги, просив суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Федорова А.Л. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього на місці зупинки транспортного засобу 04.08.2016 року; скасувати постанову серії ДР № 137383 від 04.08.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що під час винесення оскаржуваної ним постанови відповідач допустив ряд істотних процесуальних порушень, а саме: незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля ОСОБА_1, в той час як закон дозволяє розглядати справи про адміністративне правопорушення виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений їх розглядати; позбавив його можливості скористатись правами, визначеними ст.268 КУпАП; під час розгляду справи проігнорував порядок, встановлений ст.ст.278,279 КУпАП. Крім того, акцентував увагу суду на відсутності зазначення в постанові точного місця вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, посилань на конкретні норми закону, які він порушив, та суті порушення.

В судове засідання позивач та його представник - адвокат Гричаний С.В. не з'явились, однак подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, уточнені позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої ним заяви просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення пред'явлених вимог заперечував, посилаючись на їх необґрунтованість. Згідно позиції, викладеної в письмових запереченнях проти позову (а.с.18-22), зазначив, що 04.08.2016 року близько 09.00 год. під час здійснення ним патрулювання на об'їзній дорозі в м. Кривому Розі Дніпропетровської області було помічено автомобіль марки Skoda Favorite, р/н НОМЕР_1, у якого державний номерний знак був із сильно затертими символами. Він зупинив транспортний засіб, відрекомендував себе та повідомив причину зупинки. Водій автомобіля, як з'ясувалось ОСОБА_1, повідомив, що номерний знак у такому стані, в якому його отримав, але після проведення ним перевірки можливості визначення символів на номерному знаку на відстані 20 метрів було встановлено, що їх можна розібрати. Натомість в ході перевірки документів та ідентифікації особи водія було встановлено, що автомобіль, яким він керував, не пройшов реєстрацію в державтоінспекції, у зв'язку з чим обов'язковій фіксації підлягав факт виявленого порушення, який визнав наявність в діях водія складу правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП. Він роз'яснив позивачеві його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з'ясував усі обставини справи і виніс постанову із накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення. Посилання позивача на неправомірність розгляду ним справи на місці зупинки автомобіля вважав безпідставними, оскільки він, будучи посадовою особою органу поліції, вправі розглядати справи про адміністративні правопорушення в порядку скороченого провадження безпосередньо на місці правопорушення, що не суперечить Рішенню Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року, ч.6 ст.276 КУпАП.

За даних обставин суд вважає за можливе відповідно до ч.4 ст.122 КАС України справу розглянути в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, враховуючи позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог за наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

04.08.2016 року інспектором роти №3 батальйону №3 УПП в м. Кривому Розі ДПП Федоровим А.Л. винесено постанову серії ДР №137383 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.9).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 04.08.2016 року о 09.30 год. на об'їзній дорозі в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки Skoda Favorite, тимчасовий р/н НОМЕР_1, не зареєстрованим у встановленому законом порядку, чим допустив порушення п.2.9 «в», п.30.1 ПДР України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.6 ст.121 КУпАП в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Положеннями ч.2 ст.276 КУпАП передбачено альтернативу у виборі місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 КУпАП: за місцем його вчинення, обліку транспортного засобу або місцем проживання порушника.

Крім того, ч.6 ст.276 КУпАП передбачено можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення й в іншому місці.

Аналіз положень глави 22 КУпАП в системному зв'язку з положеннями глави 17 КУпАП вказує на неможливість ототожнення понять «місце вчинення адміністративного правопорушення» з місцем розгляду справи «на місці вчинення адміністративного правопорушення», які мають різне цільове спрямування та правовий зміст. Так, в контексті ст.276 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачає її розгляд за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення в межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України, що також передбачено в п.2.4 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, в якій винесена постанова, була розглянута інспектором ПП Федоровим А.Л. як уповноваженою посадовою особою органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення, з попереднім роз'ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та встановленням всіх обставин вчинення інкримінованого йому правопорушення згідно ст.ст.251, 280 КУпАП.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням.

За даних обставин суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376, а тому посилання позивача на її винесення з допущенням істотних порушень процесуального порядку є необґрунтованими, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Крім того, доводи позивача про те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання адміністративного протоколу, є безпідставними та неаргументованими, оскільки вони ґрунтуються виключно на суб'єктивному тлумаченні рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року та суперечать положенням ст.ст.213, 222, 258, 276 КУпАП, які містять прямий імперативний припис щодо права уповноваженої посадової особи органу поліції безпосередньо на місці вчинення правопорушення виносити постанову в порядку скороченого провадження.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо суттєвості порушення його прав та створення неможливості їх реалізації в повному обсязі, виходячи з того, що позивачем ОСОБА_1 не зазначено, які саме його права було порушено чи обмежено їх реалізацію з боку відповідача та в чому саме це полягало, враховуючи, що сам факт звернення позивача до суду з даним позовом є наслідком реалізації визначеного саме ст.268 КУпАП права на оскарження ним постанови по справі про адміністративне правопорушення, положення якої інспектором ПП Федоровим А.Л. були роз'яснені.

Враховуючи те, що позивачем не зазначено, якими саме діями відповідача порушено його права, в чому полягали такі порушення, з урахуванням встановлення судом обставин винесення відповідачем постанови з дотриманням визначеного законом процесуального порядку, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, оскільки предметом оскарження є постанова по справі про адміністративне правопорушення, здійснюючи розгляд справи, відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України суд зобов'язаний перевірити її обґрунтованість та відповідність дійсним обставинам.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.6 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку.

Відповідно до п.2.9 «в», 30.1 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов'язковість її проведення. Власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх у Державтоінспекції або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов'язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Згідно ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Судовим розглядом встановлено, що автомобіль марки Skoda Favorite, р/н НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, 21.05.2016 року був знятий з обліку для реалізації, та на момент притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності - 04.08.2016 року перереєстрацію за новим власником не пройшов, що підтверджується реєстраційними картками транспортного засобу (а.с. 32, 33), наданими відповідачем в рахунок доказування правомірності прийнятого ним рішення згідно ч.2 ст.71 КАС України, які в сукупності з обсягом інших у справі доказів є беззаперечними та переконливими на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП та прийняття оскаржуваної постанови.

Доводи позивача щодо відсутності в постанові посилань на конкретні положення нормативно-правових актів, які він, на думку відповідача, порушив, а також не зазначення в постанові місця вчинення адміністративного правопорушення, суд оцінює критично, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Між іншим, під час притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відповідачем було дотримано принцип законності та "...досягнуто справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі Фрузен проти Росії" та від 09.06.2005 року у справі "Бакланов проти Росії".

Враховуючи викладене, а також відсутність з боку позивача мотивувань та доказів, які б свідчили про невизнання ним наявності допущення ним порушень п.2.9 «в», п.30.1 ПДР України та спростовували доводи відповідача - інспектора ПП Федорова А.Л., тому суд не вбачає підстав для скасування постанови серії ДР № 137383 від 04.08.2016 року, у зв'язку з чим в задоволенні позовних вимог в цій частині також слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до ст.288 КУпАП, в силу ч.5 ст.94 КАС України судові витрати підлягають компенсації за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.4-15, 17, 18, 70-72, 77, 79-80, 86, 94, ч.4 ст.122, ст.ст.158-163, 171-2, 185, 186, 254 КАС України, Рішенням КСУ № 3-рп/2015 від 08.04.2015 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Федорова Артура Леонідовича про визнання протиправними дій, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання її копії через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.186 КАС України.

Суддя О.І. Євтушенко