Справа № 226/1387/16-а
Суддя: Петунін І. В.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1387/16-а
Провадження № 2-а/226/52/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 р. м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

при секретарі Альберті О.В., Григор О.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представників відповідачів Юріної Г.В., Пелепа Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області, Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду до Управління Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області, Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії в обґрунтування якого вказав, що він перебуває на обліку в УПФУ в м.Димитров Донецької області та отримує пенсію по інвалідності. 29 червня 2016 року він звернувся до відповідача УПФУ в м.Димитров Донецької області з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за нормами ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Рішенням відповідача № 124574 від 18.07.2016р. в переведенні пенсії йому було відмовлено, оскільки з наданих ним документів, не підтверджується стаж на підземних роботах не менше 25 років. Як було роз'яснено позивачу, за квітень, травень та червень 2016 року відповідач ДП «Красноармійськвугілля» не сплачував за позивача страхові внески до пенсійного фонду, у зв'язку з чим ці періоди не можуть бути зараховані до страхового стажу, а тому страховий стаж складає 24 роки 09 місяців 02 дні. З довідки, виданої відповідачем ДП «Красноармійськвугілля» вбачається, що за квітень-червень 2016 року із заробітної плати позивача щомісячно утримувалась сума страхових внесків до Пенсійного фонду. Вважає, що на момент звернення до відповідача він мав 25 років пільгового стажу, тому наявність заборгованості перед Пенсійним фондом не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство - страхувальник, у якому працює застрахована особа. У зв'язку з вищевикладеним, просить визнати рішення відповідача УПФУ в м.Димитров Донецької області № 124574 від 18.07.2016 року щодо відмови в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та зобов'язати відповідача перевести позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за нормами ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 29.06.2016 року.

Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, за участі його представника ОСОБА_2, наполягав на задоволенні своїх вимог.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача.

Представник відповідача УПФУ в м.Димитров Донецької області Юріна Г.В. надала суду заперечення на позов, які підтримала у судовому засіданні, згідно з якими ОСОБА_1 дійсно перебуває на обліку в УПФУ в м.Димитров Донецької області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи з 22.03.1989 року довічно, на теперішній час працює у ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля». 29.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Управління з заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку за нормами ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». 18.07.2016 року Управлінням було прийнято рішення № 124574 про відмову в переведенні пенсії з відповідними роз'ясненнями (станом на 29.06.2016 року пільговий (підземний) стаж складає 24 роки 9 місяців 2 дні, що недостатньо для переведення на пенсію за віком на пільгових умовах). Статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії за списком робіт і професій, затвердженим постановами КМУ, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Рішення Управління про відмову в переведенні на інший вид пенсії ґрунтується на довідці від 06.07. 2016 року форми ОК-5 (про індивідуальні відомості на застраховану особу ), відповідно до якої страховий стаж позивача зараховано по 31.03.2016 року, а період з 01.04.2016 року не включено до страхового і підземного стажу з підстав відсутності сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Разом з тим, спірний момент, що підлягає з'ясуванню для правильного вирішення даної справи є питання наявності страхового стажу у позивача, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» станом на день прийняття Управлінням спірного рішення. За змістом ч.ч.1-3 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 року(зі змінами), страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних прав. У зв'язку з цим випливає обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески незалежно від фінансового стану платника (ч. 12 ст. 20 Закону України № 1058). До страхувальників, які несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, органами Пенсійного фонду застосовуються фінансові санкції, а вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом (ст. 106 Закону України № 1058). Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті. Відповідно до підпункту «в» п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додається, зокрема, довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 01.07.2000 року, а починаючи з 01.07.2000 року - індивідуальні відомості про застраховану особу, які надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно додатку (форма ОК-5 ). Зі змісту наведених норм слідує висновок, що необхідним та в той же час єдиним документом, що підтверджує страховий стаж особи, а відтак і сплату страхових внесків після 01.07.2000 року, є індивідуальні відомості про застраховану особу, які надаються структурним підрозділом Управління за формами ОК-5, ОК-2. Аналогічної правової позиції з приводу до зарахування до страхового стажу періодів, за які відсутні факти сплати страхових внесків підприємствами і особами дотримується Вищий адміністративний суд України (ухвали від 24.03.2016 року по справі К/800/16730/15, а також від 10.08.2016 року по справі К/ 800/9429/15). Оскільки позивач у своєму позові посилається на інформаційний лист Вищого адміністративного суду від 18.02.2014 року № 212/11/14-14, вважають дане посилання безпідставним, оскільки в означеному листі іде мова про перерахунок пенсії по стажу і заробітній платі відповідно до ст. 42 Закону України № 1058 (особа, яка відпрацювала 24 місяці страхового стажу, має право на перерахунок пенсії), а оскаржуване позивачем рішення Управління стосується переведення пенсії на інший згідно ст. 45 Закону України № 1058 (з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах). Позивач ніколи не отримував пенсію за віком, тому механізм переведення пенсіонера на інший вид пенсії ближчий за змістом до того призначення пенсії. Крім того, вважають, що право на призначення пільгової пенсії за віком виникне у позивача за умови сплати ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» страхових внесків за період з 01.04.2016 року по 30.06.2016 років(при наявності 25 років страхового стажу). Крім того, додала, що УПФУ м.Димитров ведеться цілий ряд заходів щодо стягнення заборгованості, щомісяця надсилаються листи-повідомлення щодо заборгованості. Є спроби подавання відповідних позовів до суду. Провадження не відкриваються у суді, оскільки вони не сплачують судовий збір.

Представник відповідача ДП «Красноармійськвугілля» Пелеп Д.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив що, відповідач є держпідприємством та залежать від фінансування державою. Коли гроші з'являться, вони оплатять ЄСВ. Позивач працює, на момент звернення у позивача було 25 років пільгового стажу. Він не може сказати, чи утримувалися із заробітної плати позивача ЄСВ. Він не заперечує факт заборгованості перед УПФУ м.Димитров та отримують своєчасно повідомлення від УПФУ м.Димитров.

Судом встановлено, що 29.06.2016р. позивач звернувся до відповідача УПФУ в м.Димитров Донецької області із заявою про переведення пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Рішенням відповідача № 124574, позивачу відмовлено у переведенні пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки згідно з наданими документами, з урахуванням стажу підземної роботи заявник фактично має 24 роки 09 міс. 02 дні, замість 25 років, як це передбачено ст. ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що недостатньо для переведення пенсії (а.с. 21).

Відповідно до трудової книжки позивача серія БТ-ІІ № 7049969, він працює на підприємстві відповідача ВП «Шахата «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» з повним підземним робочим днем у шахті з 24.06.1991р. до теперішнього часу (а.с.10-14).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, виданих відповідачем УПФУ в м.Димитров Донецької області, у спірний період ВП «Шахата «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» здійснювало за позивача, як свого працівника по спецстажу, сплату страхових внесків з січня 2000 року по березень 2016 року. Станом на 27.09.2016 року страхові внески сплачені також за квітень і травень 2016 року (а.с. 15-20, 70-73).

Згідно з довідкою відповідача ВП «Шахата «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», станом на 10.10.2016 року відповідачем сплачено Єдиний соціальний внесок за квітень-липень 2016 року (а.с. 79).

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років. При наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок за кожний повний рік цих робіт пенсійний вік, передбачений статтею 12 цього Закону, знижується на 1 рік.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно абз.1 ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За змістом ч.1 статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 вищезгаданого закону, сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тошо. Цим правом кореспондується обов'язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частини другої статті 17 Закону № 1058-ІV незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону№ 1058-ІV). До страхувальників, які несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески органами Пенсійного фонду застосовуються фінансові санкції, а вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом (стаття 106 Закону № 1058-ІV).

Таким чином, страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов'язковій сплаті. Проте, застраховані особи без сприяння державних органів позбавлені можливості безпосередньо і оперативно впливати на повноту і своєчасність такої сплати, що, фактично, у випадку неповної сплати означатиме порушення рівності їх прав на призначення (перерахунок) пенсії при інших рівних умовах.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним т м про трудову діяльність працівника.

За змістом п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як встановлено судом з наданих документів, позивач працював у спірний період у ДП «Красноармійськвугілля», але по незалежним від нього причинам, страхові внески відповідачем не були перераховані до Пенсійного фонду, незважаючи на те, що підлягають обов'язковій сплаті.

Тому суд вважає, дії відповідача Управління Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області щодо відмови у переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за нормами ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправними.

На підставі вищевикладеного, Конституції України, ст.ст.1, 8, 11, 16, 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.14, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 48 Кодексу законів про працю України, п.п.1, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затв. постановою КМУ від 12.08.1993р. № 637, керуючись ст.ст.11, 17-18, 99-100, 107, 158-163, 1832, 185-186, 256 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області, Державного підприємства «Красноармійськвугілля» про визнання рішення протиправним та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м.Димитров Донецької області в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за нормами ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в м.Димитров Донецької області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за нормами ч.1 ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 29.06.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного Фонду України в м.Димитров Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 551(п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена сторонами та іншими особами, які брали участь у справі, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси чи обов'язки в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І.В.Петунін