Справа № 812/1338/16
Суддя: С.М. Чиркін
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 листопада 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1338/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чиркін С.М., перевіривши матеріали адміністративного позову комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними, скасування вимоги від 05.08.2016 № Ю-650-25 про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2016 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області, в якому позивач просить:

1) скасувати вимогу від 05.08.2016 № Ю-650-25 про сплату боргу (недоїмки) на суму 242560,17 грн;

2) визнати дії Відповідача стосовно нарахування недоїмки в сумі 242560,17 грн.

Пунктом 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 106 КАС України позовні заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її підписання.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, її підписано директором комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство», але жодних документів на підтвердження того, що зазначена особа дійсно є директором зазначеного підприємства не надано.

Таким чином, позивачу у відповідності до вимог ст. 106 КАС України необхідно надати документи на підтвердження повноважень представника, яким підписана позовна заява.

Відповідно до частини третьої статті 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Частиною другою статті 87 КАС України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно із частиною першою статті 3 Закону України № 3674-VI судовий збір, зокрема, справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано: субєктом владних повноважень, юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При визначенні характеру адміністративного позову як майнового судом враховується таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене позовними вимогами майнового характеру є вимоги щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов'язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Оскільки скасування вимоги від 05.08.2016 № Ю-650-25 про сплату боргу (недоїмки) впливають на склад майна комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство», тому вимога позивача про скасування зазначеної вимоги є майновою.

Таким чином, в позовній заяві позивачем заявлено одну вимогу не майнового характеру (пункт 2) та одну вимогу майнового характеру (пункт 1).

Частиною третьою статті 6 Закону України № 3674-VI передбачено, що за подання позовної заяви яка має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року - 1378,00 грн, встановлений статтею 8 Закону України від 25.12.2015 № 928-VIII «Про Державний бюджет України на 2016 рік», ціну адміністративного позову 242560,17 грн, ставку судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та ставку судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір в загальному розмір 5016,40 грн (за позовну вимогу майнового характеру 3638,40 грн та 1378,00 грн за позовну вимогу немайнового характеру).

Таким чином, позивачу, у відповідності до вимог статті 4 Закону № 3674-VI, слід надати суду документ про сплату судового збору в сумі 5016,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Оскільки вищевказані обставини перешкоджають відкриттю провадження у справі, адміністративний позов комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними, скасування вимоги від 05.08.2016 № Ю-650-25 про сплату боргу (недоїмки) належить залишенню без руху з встановленням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. ст. 106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне підприємство» до Рубіжанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Луганській області про визнання дій протиправними, скасування вимоги від 05.08.2016 № Ю-650-25 про сплату боргу (недоїмки) залишити без руху.

Позивачу протягом пяти календарних днів з дня отримання даної ухвали надати суду документи на підтвердження повноважень представника, яким підписана позовна заява та документ про сплату судового збору в сумі 5016,40 грн, сплаченого за наступними реквізитами:

отримувач коштів - УК у м. Сєвєродонецький/Луганський окр.адмін.суд/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37944909;

банк отримувача -ГУДКCУ в Луганській області;

код банку отримувача (МФО) - 804013;

рахунок отримувача - 4080;

код класифікації доходів бюджету - 22030101;

призначення платежу - *; 101; реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи; судовий збір, за позовом (ПІБ), Луганський окружний адміністративний суд.

У разі ненадання вищевказаних документів позовна заява буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1