Справа № 643/17220/14-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року м. Київ К/800/30827/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Донця О.Є.,

Голяшкіна О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Виконавчого комітету Харківської міської ради на постанову Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської міської ради, про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Харківської міської ради, Харківської міської ради, в якому просила скасувати рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 06 листопада 2013 року № 706 «Про поновлення, належне утримання і приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан» в частині знесення самовільно розташованого об'єкту - нежитлової будівлі (торгівельний павільйон з логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_1»), розташований за адресою: АДРЕСА_1, зазначеному в пункті 21 переліку, наведеному в Додатку до рішення.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року, позов задоволено: спірне рішення виконавчого комітету Харківської міської ради скасовано в оскаржуваній частині.

У поданій касаційній скарзі Виконавчий комітет Харківської міської ради, з посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Виконкому Харківської міської ради від 10 вересня 1997 року № 757 ТОВ Торгівельний дім «Прогрес» на умовах оренди в тимчасове користування надана земельна ділянка для будівництва та обслуговування торгівельного майданчику.

ТОВ «Прогрес» спільно із залученням фізичних осіб, відповідно розробленого та затвердженого проекту, який також погоджений Міським управлінням архітектури 13 березня 1998 року, в липні 1998 року побудовано торгівельний майданчик, який у подальшому прийнятий до експлуатації на підставі акту від 15 липня 1998 року № 172.

Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 21 липня 1998 року № 172 затверджено акт від 15 липня 1998 року № 172 про прийняття до експлуатації торгівельного майданчика та присвоєно йому поштову адресу: АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Київської районної ради м. Харкова від 17 вересня 2002 року № 233 внесені зміни до пункту 2 зазначеного рішення від 21 липня 1998 року № 172 та викладено його в наступній редакції: затвердити акт прийняття до експлуатації торгівельного комплексу з підсобними приміщеннями.

По АДРЕСА_1 розташований торговий комплекс, який складається з чотирьох нежитлових приміщень «А-1», «Б-1», «В-1» та «Г-1», у яких розташовані нежитлові приміщення - торгівельні зали (торгівельні павільйони). Нежитлове приміщення № 7 в літ. «А-1» загальною площею 20,8 кв.м. є часткою цього торгівельного майданчику (комплексу).

На зазначений торгівельний павільйон Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації виготовлений технічний паспорт, у якому в розділі «Нежитлові приміщення», загальною площею 20,8 кв.м., та надане в розділі «Технічний опис конструктивних елементів та інженерного обладнання» зазначено, що він виконаний на бетонному монолітному фундаменті та побудований із цегли. Відповідно експлікації до технічного паспорту зазначений павільйон є внутрішньою площею споруди «А-1» - торгівельною залою.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 13 березня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хотенець Ю.А., реєстровий № 118, право власності на цей торгівельний павільйон перейшло до позивача, про що остання отримала витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13 березня 2013 року № 1192451 та отримано реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна - 1.

Поряд із цим, рішенням 33 сесії 5 скликання Харківської міської ради від 29 квітня 2009 року № 114/09 (зі змінами та доповненнями, внесеними рішенням від 16 листопада 2011 року № 504/11), з метою впорядкування відносин у сфері благоустрою м. Харкова, внесено зміни до Правил благоустрою території міста Харкова, Розділ 5 доповнений параграфом 5.10 «Порядок звільнення території міста Харкова від безхазяйного майна, самовільно розміщених об'єктів, малих архітектурних форм, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів».

Відповідно до положень пункту 5.10.3 вищевказаних Правил звільнення території міста Харкова від зазначених у пункті 5.10.2 цього параграфу об'єктів відбувається у випадку самовільного розміщення цих об'єктів без передбаченого чинним законодавством дозволу та/або без оформлення у встановленому законом порядку права власності чи права користування на земельну ділянку, на якій розміщено цей об'єкт.

На підставі вказаних Правил виконавчим комітетом приймаються рішення про звільнення території міста Харкова від об'єктів, передбачених у Розділі 5, параграфу 5.10.

06 листопада 2013 року виконавчим комітетом Харківської міської ради прийнято рішення від № 706 «Про відновлення, належне утримання та приведення міської території у придатний для використання територіальною громадою міста стан».

У додатку до названого рішення визначено перелік самовільно розміщених об'єктів, від яких звільняється територія м. Харкова з метою відновлення, належного утримання та приведення у придатний для використання територіальною громадою міста стан, де пунктами 5-15, 17-24 та 26 визначено звільнення території міста Харкова від нежитлових споруд (торгівельних павільйонів), що розташовані по АДРЕСА_1, зокрема, згідно з пунктом 21, нежитлової будівлі (торгівельний павільйон з логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_1»).

Відповідно до листа Виконавчого комітету Харківської міської ради від 05 травня 2014 року № 4731/9-14 визначена в пункті 21 Додатку до рішення нежитлова будівля (торгівельний павільйон з логотипом «ІНФОРМАЦІЯ_1») є саме тим павільйоном, який належить позивачу.

При цьому, підпунктом 1.2 вказаного рішення визначено в разі не звільнення території в добровільному порядку провести звільнення території від самовільно побудованих об'єктів та розміщеного майна згідно з додатком шляхом їх демонтажу та переміщення на територію КП «Харківводоканал» за адресою: вул. Коростельська, 46.

Вважаючи зазначене рішення відповідача протиправним у частині пункту 21 наведеного Додатку, позивач звернулась до суду за захистом порушеного права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскаржуваним рішенням Виконавчого комітету порушено права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому заявлені позовні вимоги про його скасування в частині пункту 21 Переліку самовільно розміщених об'єктів, від яких звільняється територія м. Харкова, є обґрунтованими.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

На час виникнення спірних відносин порядок проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно визначено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 та Порядком ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28 січня 2003 року № 7/5.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

За приписами статті 5 цього ж Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною четвертою статті 15 зазначеного Закону передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до пункту 1.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5, державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Пунктом 1.6 Тимчасового положення № 7/5 визначено, що державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Державна реєстрація права користування (сервітуту) на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках; права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; довірчого управління нерухомим майном проводиться після державної реєстрації права власності на таке майно.

Державна реєстрація права власності на об'єкти незавершеного будівництва проводиться у порядку, визначеному Положенням, з урахуванням особливостей, встановлених у розділі IV Положення.

Не підлягають державній реєстрації право власності та інші речові права на тимчасові споруди.

Крім того, відповідно до абзацу сьомого пункту 4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, що розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є можливим без їх знецінення та зміни призначення.

Як вірно встановлено судами, нежитлове приміщення (торгівельний павільйон) № 7 (літ. «А-1») загальною площею 20,8 кв.м., не є малою архітектурною формою, а є окремою торговою залою - часткою споруди «А-1» по АДРЕСА_1, яка є часткою торгівельного комплексу «Ніка», створеного як нерухоме майно, а розташовані в ньому торгівельні приміщення є нежитловими приміщеннями, які інвентаризовані відповідним БТІ, відокремлені в натурі, є самостійним нерухомим майном і об'єктом цивільних прав та на які зареєстроване право власності.

Відтак, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування рішення відповідача у відповідній частині.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для задоволення позову.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено, а тому підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Виконавчого комітету Харківської міської ради відхилити, а постанову Московського районного суду м. Харкова від 24 березня 2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: