Справа № 219/5817/16-а
Суддя: Чопик О. П.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/5817/16-а
Провадження № 2-а/219/76/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Чопик О.П.,

при секретарі Чубикало О.А.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмуті Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до Артемівського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій, посилаючись на те, що він є пенсіонером за віком, перебуває на обліку у відповідача та до грудня 2015 року включно отримував пенсію за віком шляхом зарахування коштів на рахунок, відкритий у публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк». Зазначив, що на початку квітня 2016 року від працівника відповідача йому стало відомо про припинення йому виплати пенсії та необхідністю вкотре зявитись до відповідного підрозділу Пенсійного фонду і відкрити рахунок у публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». Вважає бездіяльність відповідача щодо невиплати йому пенсії з січня 2016 року такою, що порушує його конституційні та конвенційні права, порушує, зокрема, Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому пенсії з січня 2016 року; зобовязати відповідача поновити нарахування та виплату йому пенсії та сплатити виниклу заборгованість за період з січня 2016 року, на рахунок в уповноваженому банку, обраному ним; звернути постанову в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання; зобов'язати відповідача надати до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звіт про виконання постанови у строк один місяць з дня отримання копії постанови після набрання нею законної сили.

Позивач в судове засідання не зявився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності та про підтримання позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, надавши пояснення про те, що позивач перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як такий, якого електронна пенсійна справа надійшла 21 квітня 2015 року, та якому було виплачено заборгованість з виплати пенсії з 1 лютого 2015 року по 31 травня 2015 року. Ствердила, що після цього щомісяця пенсія позивачеві виплачувалась 22 числа кожного місяця до грудня 2015 року включно. Зазначила, що виплата пенсії була припинена з 1 січня 2016 року у звязку з непредставленням необхідних документів з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №509. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, попередня назва установи - Артемівське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області та управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області, як особа, яка отримує пенсію за віком.

Так, ОСОБА_2, будучи особою, переміщеною з тимчасово окупованої території, звернувся до управління Пенсійного фонду України в м.Артемівську та Артемівському районі Донецької області зі заявою про витребування пенсійної справи з управління Пенсійного фонду України в м.Лисичанську Луганської області. На виконання цієї заяви, 21 квітня 2015 року електронна пенсійна справа передана відповідному підрозділу та виплачено заборгованість з виплати пенсії за період з 2 лютого 2015 року по 31 травня 2015 року в розмірі 23 439,96 грн. У подальшому пенсія виплачувалась щомісяця в період до 1 січня 2016 року.

У судовому засіданні встановлено, що з 1 січня 2016 року нарахування та виплату позивачеві пенсії припинено.

Суд звертає увагу на те, що статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

У відповідності до ч.3 цієї виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 вказаного Закону передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов'язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, припинення виплати пенсії можливе лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення і лише з підстав визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Установлено, що рішення територіальним органом Пенсійного фонду щодо припинення виплати ОСОБА_2 пенсії не приймалося, що підтвердила представник відповідача у судовому засідання.

Згідно зі Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 року прийнято постанову «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей» № 595. Цією постановою затверджено Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі - Тимчасовий порядок).

Пунктом 8 Тимчасового порядку встановлено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообовязкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до листа начальника Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради від 19 жовтня 2016 року №01-3009 ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні як переміщена особа у звязку з проведенням антитерористичної операції відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (на обліку з 2 лютого 2015 року), 2 серпня 2015 року строк дії довідки закінчено.

Як ствердила представник відповідача, з метою забезпечення контролю за дотриманням норм законодавства при взятті на облік та виплаті пенсій внутрішньо переміщеним особам з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції», Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб» змін до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або районів проведення антитерористичної операції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2015 року № 79, які набрали чинності 18 березня 2015 року, призначення та поновлення пенсій особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, здійснюється тільки після обміну інформацією з Єдиною інформаційною базою даних про взятих на облік осіб, між органами соціального захисту населення та управліннями Пенсійного фонду.

Водночас суд зауважує, що згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення. При цьому повноваженнями приймати закони наділена лише Верховна Рада України (ст.91 Конституції України). Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України).

Конституційне поняття «закон України» не є автономним, це нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Водночас, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть змінювати в бік звуження права громадян, які встановлено законами.

Припинення виплати пенсії на підставі положень постанов Кабінету Міністрів України без вирішення цього питання шляхом прийняття відповідного рішення територіальними органами Пенсійного фонду не сумісне з дотриманням вимог чинного Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Особливу увагу слід звернути на те, що у преамбулі до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначено, що зміна умов і норм загальнообов'язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_2 пенсії з січня 2016 року та зобовязання відповідача поновити нарахування та виплату ОСОБА_2 пенсію та сплатити виниклу заборгованість за період з січня 2016 року є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Суд з метою повного захисту прав та інтересів позивача вважає за можливе вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправної бездіяльність відповідача не лише щодо невиплати пенсії позивачеві, а й щодо ненарахування такої, оскільки представник відповідача не довела нарахування пенсії ОСОБА_2 за період з січня 2016 року.

Крім того, питання виплати пенсії врегульовано ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, банківський рахунок визначає отримувач пенсії самостійно, і як наслідок цього, банк обирається цією особою.

Суд відзначає, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» зі змінами від 14 березня 2016 року, виплата (продовження) виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України». При цьому, з системного аналізу цієї постанови вбачається, що виплата пенсій таким особам через вказаний банк здійснюється починаючи з 1 липня 2016 року.

У межах спірних відносин припинення відповідачем виплати позивачеві пенсії відбулося з 1 січня 2016 року до внесення змін від 14 березня 2016 року до Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Позивач особисто зявився до управління та надав заяву про поновлення виплати пенсії, яка до січня 2016 року здійснювалась на рахунок, відкритий не в публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», а в іншому банку, обраному отримувачем пенсії. Тому виплата пенсії повинна була здійснюватися з січня 2016 року на цей рахунок, наданий раніше ОСОБА_2

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити у повному обсязі за підставністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Також, у відповідності до ч.1 ст.267 Кодексу адміністративного судочинства, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Право на отримання пенсії є обєктом захисту за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа Європейського суду з прав людини «Мюллер проти Австрії», 1975 рік) та повязане з правом мирно володіти своїм майном.

Саме це створює підстави для особливого контролю з боку відповідних органів державної влади, у цьому випадку судів, за виконанням рішень, які стосуються неправомірної невиплати пенсії у встановленому законом порядку. Тому відповідача суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, слід зобовязати подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк.

Керуючись ст.ст. 2, 7-12, 71, 86, 160, 161, 162, 167, 256, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з наступними змінами, суд

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_2 до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобовязання до вчинення дій задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 пенсії з січня 2016 року.

Зобовязати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 та сплатити виниклу заборгованість за період з січня 2016 року, на рахунок в уповноваженому банку, обраному отримувачем пенсії ОСОБА_2.

Звернути постанову в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Зобов'язати Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надати до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звіт про виконання постанови у строк один місяць з дня отримання копії постанови після набрання нею законної сили.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова складена в повному обсязі 4 листопада 2016 року.

Головуюча О