Справа № 803/1489/16
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Справа № 803/1489/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

при секретарі Головатій І.В.,

за участю представника відповідача Коваль І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області (далі - ТСЦ 0742, відповідач), в якому просить зобов'язати ТСЦ 0742 зареєструвати за ним транспортний засіб марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу відмовлено у реєстрації вищевказаного транспортного засобу у зв'язку з наданням неналежного сертифікату відповідності транспортного засобу. Вважає, що відповідач діяв незаконно, а тому неправомірно відмовив у реєстрації транспортного засобу марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Позивач в судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.52).

Відповідач в поданих запереченнях на адміністративний позов та в судовому засіданні його представник позовні вимоги ОСОБА_2 не визнали, просили відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2011 №738 «Деякі питання сертифікації транспортних засобів, їх частин та обладнання» (далі - Постанова №738) відповідними наказами Мінінфраструктури встановлено перелік органів із сертифікації, які уповноважені на виконання робіт із затвердження типу та індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання та органів із сертифікації, призначених на виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів. З 01.01.2016 року старий порядок сертифікації транспортних засобів, їх складових та приладдя в державній системі сертифікації припинився та здійснюється за новими правилами, а всі сертифікати відповідності і свідоцтва про визнання відповідності на нові і такі, що були у користуванні, транспортні засоби, вузли та агрегати і частини до них, які видані в Українській державній системі сертифікації продукції - Системі сертифікації «УкрСЕПРО» до 01.01.2016 року залишаються чинними до закінчення терміну їх дії. А тому, для проведення державної реєстрації вказаного в позовній заяві автомобіля, позивачу необхідно надати до територіального сервісного центру документи, передбачені вимогами п.8, п.10, п.28, п.29 Постанови КМУ від 07.09.1998 року №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» (а.с.31-37).

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.09.2016 року ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №2348 придбав у ПП «БЕСТ КАР» автомобіль марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 (а.с.14-15).

Разом з договором купівлі-продажу, актом прийому-передачі товару, ВМД №205060001/2016/003948 від 29.04.2016 року, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу в Німеччині продавець надав позивачу Сертифікат відповідності автомобіля вантажного автомобіля марки FIAT DOBLO вимогам ДСТУ, Правил ЄЕК ООН (рівень вимог Євро-5), виготовлений на бланку Державної системи сертифікації «УкрСЕПРО» №UА1.193.0025665-16 від 29.04.2016 року, який проходив процедуру митного оформлення автомобіля, був підставою митного дозволу ввезення авто для вільного використання. Термін дії даного сертифікату - з 29.04.2016 року до 29.10.2016 року (а.с.14-19).

16.09.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зареєструвати за ним вищевказаний транспортний засіб (а.с.11).

Листом від 16.09.2016 року №31/3/2-2382 позивачу відмовлено у реєстрації даного транспортного засобу, оскільки не надано повного пакету документів, у тому числі сертифікату відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо обліку та реєстрації транспортних засобів регулюються нормами Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року за №1388 (далі - Порядок №1388).

Статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, їх складові частини і комплектуючі вироби, що ввозяться на територію України, підлягають перевірці на відповідність діючим стандартам або повинні мати сертифікат, виданий уповноваженим на це Секретаріатом ЄЕК ООН Адміністративним органом по сертифікації дорожніх транспортних засобів.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 Порядку №1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Пунктом 8 цього Порядку встановлено те, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»).

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронна митна декларація, або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договір фінансового лізингу; акт про проведений аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби; інші засвідчені та оформлені в установленому порядку документи, що підтверджують набуття, перехід та припинення права власності на транспортний засіб відповідно до закону.

У разі митного оформлення транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, які ввозяться на митну територію України, за електронною митною декларацією така декларація, засвідчена електронним цифровим підписом відповідальної посадової особи митного органу, передається за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем органам МВС.

Згідно з пунктом 10 Порядку №1388 державна реєстрація транспортних засобів, що перебували в експлуатації та ввезені на митну територію України, проводиться за умови відповідності конструкції і технічного стану даної марки (моделі) транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, обов'язковим вимогам правил, нормативів і стандартів України, що підтверджується сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання іноземного сертифіката, копію яких власники подають до сервісного центру МВС.

Відповідно до пунктів 28, 29 Порядку №1388 ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС. У разі коли транспортні засоби перебували в експлуатації за межами України і були зареєстровані у відповідних органах іншої держави, обов'язковим є подання до сервісних центрів МВС реєстраційних або прирівняних до них документів такої держави.

Отже, вказаним Порядком визначено виключний перелік документів, на підставі яких проводиться реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів. При цьому даний Порядок визначає перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Тобто, реєстрація (перереєстрація) транспортного засобу може бути здійснена тільки після подання відповідних документів, що підтверджують правомірність придбання (володіння) таким транспортним засобом.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем факт правомірності придбання позивачем транспортного засобу марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1. Водночас відмова, викладена у листі ТСЦ 0742 від 16.09.2016 року №31/3/2-2382, не містить переліку документів, які саме ОСОБА_2 не подані для реєстрації даного транспортного засобу.

Відтак, позивачем при зверненні із заявою про реєстрацію даного транспортного засобу подано всі передбачені чинним законодавством документи, з огляду на що заперечення представника відповідача щодо вказаної обставини суд до уваги не бере.

Крім того, суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що підставою для відмови у реєстрації транспортного засобу стало не надання сертифікату відповідності, який видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 Постанови №738 пропуск транспортного засобу, який підлягає державній реєстрації в Державній автомобільній інспекції, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені на транспортному засобі та/або використані для його оснащення, на митну територію України з метою вільного обігу, а також перша державна реєстрація транспортного засобу, введення в обіг обладнання здійснюється за наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання.

Аналізуючи наведене, слід дійти висновку про те, що пропуск транспортного засобу на митну територію України, а також його перша державна реєстрація здійснюється на наявності сертифіката відповідності, виданого згідно з порядком затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання. Тобто, як пропуск на митну територію України, так і перша державна реєстрація транспортного засобу здійснюються за наявності одного і того ж сертифіката відповідності.

Як свідчать матеріали справи, пропуск транспортного засобу FIAT DOBLO, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 був здійснений митним органом 29.04.2016 року, що підтверджується ВМД №205060001/2016/003948 від 29.04.2016 року (а.с.18). При цьому до митного оформлення було пред'явлено декларантом Сертифікат відповідності автомобіля вантажного автомобіля марки FIAT DOBLO вимогам ДСТУ, Правил ЄЕК ООН (рівень вимог Євро-5), виготовлений на бланку Державної системи сертифікації «УкрСЕПРО» №UА1.193.0025665-16 від 29.04.2016 року та виданий ТзОВ «Рівнестандарт» (а.с.19).

Відтак, оскільки митний орган здійснив пропуск на митну територію України вищевказаного транспортного засобу на підставі наявного у позивача сертифіката відповідності, то відповідно підстав для відмови у здійсненні першої реєстрації автомобіля за наявності вказаного сертифіката у відповідача не було.

Крім того, на думку суду, безпідставними є твердження ТСУ 0742 про те, що з 01.01.2016 року скасовано обов'язкову сертифікацію транспортних засобів в державній системі сертифікації, з огляду на що сертифікація транспортних засобів здійснюється виключно установами, яких наказами Мінінфраструктури призначено органами із сертифікації для для виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання відповідно до Порядку затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 року за №521 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.09.2012 року за №1586/21898.

Так, чинним законодавством не передбачено, що сертифікати відповідності транспортних засобів, видані з 01.01.2016 року в державній системі «УкрСЕПРО», є недійсними, отже підстави для неврахування таких сертифікатів при здійсненні першої державної реєстрації транспортних засобів відсутні.

Водночас суд враховує і ту обставину, що ТзОВ «Рівнестандарт» згідно наказу Міністерства інфраструктури України від 06.09.2016 року №306 включене до переліку органів із сертифікації для виконання робіт з індивідуального затвердження колісних транспортних засобів, їх частин та обладнання, що не заперечується самим відповідачем.

Відповідно до частини першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи ОСОБА_2 у реєстрації транспортного засобу, діяв не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, без урахуванням усіх обставин справи, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом зобов'язання ТСЦ 0742 зареєструвати за ОСОБА_2 транспортний засіб - FIAT DOBLO, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області на користь ОСОБА_2 слід присудити судовий збір в сумі 551,20 грн., сплачений відповідно до квитанції №0643-3695-3425-4111 від 05.10.2016 (а.с.2).

Керуючись ст.ст.11, 17, 158, 160, 162, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Територіальний сервісний центр 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області зареєструвати за ОСОБА_2 транспортний засіб марки FIAT DOBLO, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Присудити на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Територіального сервісного центру 0742 Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області судовий збір у розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій

Постанова в повному обсязі складена 03 листопада 2016 року.