Справа № 466/9751/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Справа № 876/5330/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 03 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження № 553 від 02.10.2015 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення позовним вимог.

Особи які беруть участь у справі в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялися про час і місце слухання справи, і оскільки їхня явка в суді не є обовязковою, апеляційний розгляд справи проведено у їх відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що жодними допустимими доказами не доведено будь-яких допущених порушень чи невідповідностей чинному законодавству оскаржуваного розпорядження, а тому позовні вимог безпідставні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачем - власником будинку № 1а на вул. М.Хвильового у м. Львові влаштовано металеву огорожу довжиною 12м/п - висотою 1,70 м; довжиною 29м/п - висотою 1,60 м на фундаменті та довжиною 20 м/п - висотою 1,50 м без фундаменту на розі вулиць М.Хвильового, 1а та Інструментальної у м. Львові.

На засіданні міжвідомчої комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради, що відбулося 22.09.2015 року, визнано необхідність демонтажу самочинно влаштованої металевої огорожі у зв'язку з порушенням норм, визначених Положенням про порядок влаштування огорож у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 834.

Розпорядженням Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 02 жовтня 2015 року № 553 «Про демонтаж самочинно влаштованої металевої огорожі», зобов'язано позивача у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно влаштовану металеву огорожу довжиною 12 м/п, висотою 1,70 м; довжиною 29 м/п, висотою 1,60 м на фундаменті та довжиною 20м/п - висотою 1,50 м без фундаменту на розі вулиць М.Хвильового, 1а та Інструментальної у зв'язку з порушенням норм, визначених Положенням про порядок влаштування огорож у м. Львові, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 834 (а.с. 5).

Відповідно до абз.2 п.2 розд. I Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт господарські (присадибні) споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій, до яких належать колодязі, вигрібні ями, огорожі, ворота, хвіртки, замощення тощо та прибудови до них (наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79).

Оскільки спірна металева огорожа належить до господарських споруд, влаштована без погодженої належним чином проектної документації, а тому відноситься до самочинного будівництва.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Головним наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього, як на об'єкт нерухомості (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Рішенням Львівської міської ради від 09.09.2011 року № 835 затверджено Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові (далі Положення), яке регулює процедуру вирішення питань, повязаних з самочинним будівництвом на території м. Львова, з метою визначення можливості збереження самочинно збудованих (реконструйованих) обєктів містобудування та архітектури.

Відповідно до п. 2.6 Положення на особу, яка скоїла порушення, уповноважена посадова особа складає акт-попередження (додається), протокол про адміністративне правопорушення та скеровує його адміністративній комісії при районній адміністрації. Адміністративна комісія, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, виносить постанову по справі.

Фізична або юридична особа, яка здійснює (здійснила) самочинне будівництво, зобовязана протягом 30 днів з дня складення акта-попередження подати заяву на імя директора департаменту містобудування про отримання висновку про можливість експлуатації проведеного або про можливість закінчення здійсненого (здійснюваного) самочинного будівництва (п. 4.1 Положення).

Згідно п.п. 4.5., 4.6 Положення висновок департаменту містобудування скеровується на розгляд міжвідомчої комісії при районній адміністрації відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво.

Фізична або юридична особа, яка здійснює (здійснила) самочинне будівництво, отримавши висновок департаменту містобудування, зобовязана подати заяву на імя голови районної адміністрації відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, з клопотанням про надання дозволу на закінчення самочинно розпочатого будівництва (реконструкції), погодження самочинно здійсненого будівництва.

Рішенням Львівської міської ради № 331 від 25.05.2007 року затверджено Положення про міжвідомчу комісію при виконкомі Львівської міської ради (далі Положення № 331), п. 3.11 якого передбачає, що міжвідомча комісія при районній адміністрації Львівської міської ради утворюється розпорядженням голови районної адміністрації і розглядає питання і дає технічні висновки про, зокрема, здійснене (здійснюване) юридичними, фізичними особами, фізичними особами - субєктами підприємницької діяльності самочинне будівництво, самочинну реконструкцію, переобладнання та капітальний ремонт існуючих обєктів відповідно вимог Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові.

Висновки міжвідомчої комісії затверджуються розпорядженням голови районної адміністрації.

Згідно з положеннями п.п. 5.1.3, 5.3 Положення міжвідомчі комісії при районних адміністраціях можуть приймати у кожному конкретному випадку самочинного будівництва одне з таких рішень:

- про передачу матеріалів до суду у разі істотного відхилення будівництва від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, або істотного порушення будівельних норм і правил з відповідним позовом про зобовязання проведення особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відповідної перебудови. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за кошти особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

- про передачу матеріалів до суду щодо визнання за територіальною громадою міста права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на земельній ділянці, що знаходиться у комунальній власності, якщо це не порушує права інших осіб. У разі визнання права власності за територіальною громадою міста особа, яка вчинила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, визначених організаціями, які відповідно до законодавства мають право здійснювати оцінку майна, нерухомості, складати кошториси. Після визнання за територіальною громадою міста права власності на нерухоме майно районна адміністрація подає на розгляд виконавчого комітету проект рішення про передачу такого майна на баланс та обслуговування відповідного львівського комунального підприємства, що обслуговує житловий фонд, зі зміною договору найму з наймачем (наймачами) майна.

- про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, за її кошти:

у разі неможливості виділення земельної ділянки для цього будівництва;

у разі заперечення виконавчим органом міської ради визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на земельній ділянці, що знаходиться у комунальній власності і не підлягає передачі у власність;

у разі порушення прав інших осіб;

- про погодження самочинного будівництва за наявності позитивних висновків, документів і матеріалів, обумовлених у пунктах 4.3, 4.6, 4.8 цього Положення, та договору про погодження самочинного будівництва, укладеного особою-порушником з районною адміністрацією. до підготовки проекту розпорядження голови районної адміністрації, внесення коштів до цільового фонду розвитку соціальної інфраструктури м. Львова згідно з цим договором, розмір яких визначається у відсотках до оціночної вартості споруди у діючих цінах, з врахуванням її фізичного зносу.

Водночас, системний аналіз перелічених нормативних актів дає підстави стверджувати, що самостійне винесення рішення про зобов'язання вчинити демонтаж здійсненого будівництва лежить поза межами повноважень виконавчих органів місцевої ради.

Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування визначені положеннями Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статтею 31 якого їм надається, зокрема, право на здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій, вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування, тощо.

Питання знесення об'єктів самовільного будівництва внормовано ч. 7 ст. 376 ЦК України та статтею 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", якими обумовлено, що такий демонтаж відбувається виключно на підставі рішення суду за наслідками відповідних позовів органів місцевого самоврядування та державного архітектурно-будівельного контролю.

За змістом ст. 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» розяснено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,205,207,254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити повністю.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 03 червня 2016 року у справі № 466/9751/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради № 553 від 02.10.2015 року «Про демонтаж самочинно влаштованої металевої огорожі».

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

ОСОБА_3