Справа № 818/1126/16
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 р. Справа № 818/1126/16

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

суддів: Бондаря С.О., Опімах Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гордієнко Є.Є.,

представника відповідача - Харченка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 818/1126/16

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної гвардії України

про скасування відмови та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України (далі - відповідач, ГУ Нацгвардії України), в якому просить:

- скасувати відмову Головного управління Національної гвардії України, викладену у листі від 28.03.2016 року № 27/33/4-2020, щодо прийняття рішення щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням 20 відсотків втрати професійної працездатності, внаслідок захворювання пов`язаного з захистом Батьківщини;

- зобов`язати Головне управління Національної гвардії України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у порядку та розмірі передбаченому ст. 16 Закону У країни "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п.п. 1 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" у розмірі 70-крагного прожиткового мінімуму.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та Міністерством внутрішніх справ України був укладений контракт про проходження військової служби у внутрішніх військах з 15 серпня 2012 року строком на три роки. В період військової служби, позивач за наказами військової частини перебував у відрядженнях та безпосередньо брав участь в антитерирористичній операції, забезпеченні проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції.

В зв`язку з захворюванням, отриманим в період військової служби при виконанні службових обов`язків, ОСОБА_1 02 липня 2015 року був звільнений з військової служби. 9 липня 2015 року Головним управлінням Національної гвардії України йому було видане посвідчення ветерана війни - учасника бойових дій.

Згідно довідки МСЕК від 07.11.2015 року, ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 20%, причина втрати професійної працездатності - захворювання пов`язане з захистом Батьківщини.

Керуючись положеннями Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 Про Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві позивач звертався до Військової частини НОМЕР_1 із заявою стосовно призначення йому виплати одноразової грошової допомоги. До заяви від 02.02.2016 року позивач додав відповідні документи та Довідку страхової компанії Оранта від 07.12.2015 № 02-22/1123 (в підтвердження того, що страхові виплати не отримував).

Військова частина НОМЕР_1 своїм листом від 15.03.2016 року № 324 повідомила позивача, що його заява була розглянута та разом з висновком щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги була направлена до Головного управління Національної гвардії України.

ОСОБА_1 звертався до суду з адміністративним позовом на бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неподання у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку щодо виплати мені одноразової грошової допомоги і в цій частині його вимоги були задоволені (справа № 818/926/16).

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2016 позивача було повідомлено, що рішенням Головного управління Національної гвардії України, викладеним у листі від 28.03.2016 року № 27/33/4-2020, його документи на отримання одноразової грошової допомоги не погоджені.

Головне управління Національної гвардії України посилаючись на те, що позивачу не встановлено групу інвалідності, а встановлено 20 відсотків втрати професійної працездатності через захворювання пов`язане з проходженням військової служби, відмовило йому у виплаті одноразової допомоги.

Позивач вважає відмову Головного управління Національної гвардії України протиправною та такою, що порушує його право на отримання одноразової грошової допомоги гарантованої державою.

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у його задоволенні, у письмовому запереченні на адміністративний позов зазначив, що згідно чинних нормативно-правових актів виплата одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності виплачується військовослужбовцю у разі коли ним отримано поранення (контузію, травму або каліцтво) під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до постанови військово-лікарської комісії УМВС України в Сумській області від 20.10.2015 № 2 позивачу встановлено діагноз: емоційно нестійкий розлад особистості з тривожно-депресивним синдромом. НЦД за гіпертонічним типом з нестійким вегето-судинними розладами. Тобто військово-лікарською комісією встановлено захворювання позивача, при цьому поранення (контузія, травма або каліцтво) у позивача під час служби не встановлено.

Ураховуючи зазначене, Головне управління Національної гвардії України діяло виключно на підставі законодавства України, у межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України, при цьому не порушило, а ні прав, а ні інтересів ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у внутрішніх військах МВС України з 15 серпня 2012 року протягом трьох років за контрактом (а.с. 9).

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 від 20.02.2015 № 1499 в період з 14.06.2014 по 20.07.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції - м. Ізюм Харківської області (а.с. 11).

Відповідно до постанови військово-лікарської комісії УМВС України в Сумській області від 20.10.2015 № 2 позивачу встановлено діагноз: емоційно нестійкий розлад особистості з тривожно-депресивним синдромом. НЦД за гіпертонічним типом з нестійким вегето-судинними розладами. Так, пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 12).

Як встановлено із листа військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2016 № 324, ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про розгляд документів для виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку із втратою професійної працездатності на 20 відсотків. Командуванням військової частини заява позивача розглянута, висновок військової частини НОМЕР_1 щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги направлений до Головного правління Національної гвардії України (а.с. 15).

Листом Головного управління Національної гвардії України від 28.03.2016 № 27/33/4-2020 повернуто до військової частини НОМЕР_1 документи, які були надіслані до Головного управління Національної гвардії України, щодо виплати одноразової грошової допомоги колишньому військовослужбовцеві ОСОБА_1 без погодження, та повідомлено, що зазначені документи не підлягають оплаті, оскільки ОСОБА_2 не встановлено групу інвалідності і відповідно до надання довідки про результати визначення втрати працездатності встановлено 20 відсотків втрати професійної працездатності через захворювання, пов`язане проходженням військової служби. Згідно зі статтею 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 виплата за втрату працездатності передбачена в разі, якщо отримано військовослужбовцем поранення (контузію, травму або каліцтво) під час виконання ним обов`язків військової служби (а.с. 16).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1, п.7 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання, яка, серед іншого, призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Частиною 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №975 від 25.12.2013 у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який встановлюється медико-соціальними експертними комісіями, у розмірі, що визначається у відсотках від: 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Із вказаних норм вбачається, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, можливе лише у випадку, якщо така втрата працездатності була наслідком отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання обов`язків військової служби.

Згідно з п. 13, 11 Порядку, затвердженого Постановою КМУ №975 від 25.12.2013, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку, серед яких: заява про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності, постанова відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінки паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документ, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів.

Матеріали справи свідчать про те, що підставою для відмови у задоволенні заяви позивача від 02.02.2016 року щодо виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності стали висновки військово-лікарської комісії УМВС України в Сумській області, викладені у постанові №2 від 20.10.2015 року.

Так, відповідно до змісту зазначеної постанови позивач визнаний непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, встановлено захворювання позивача, пов`язане із захистом Батьківщини.

Суд вважає, що постанова Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 року містить обов`язкову умову для призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності це наявність встановленого причинного зв`язку між втратою працездатності та виконання обов`язків військової служби, та отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва).

Проте, в своїй позовній заяві позивач не спростовує висновків військово-лікарської комісії УМВС України в Сумській області, викладених у постанові №2 від 20.10.2015 року.

Також, Постанова №2 від 20.10.2015 року Військово-лікарської комісії УМВС України в Сумській області була чинна на час прийняття оскаржуваного висновку відповідачем

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги щодо скасування відмови Головного управління Національної гвардії України, викладену у листі від 28.03.2016 року № 27/33/4-2020, щодо прийняття рішення щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням 20 відсотків втрати професійної працездатності, внаслідок захворювання пов`язаного з захистом Батьківщини та зобов`язання Головне управління Національної гвардії України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у порядку та розмірі передбаченому ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та п.п. 1 п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму є необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про скасування відмови та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складений та підписаний 03.11.2016.

Головуючий суддя О.А. Прилипчук

Суддя С.О. Бондар

Суддя Л.М. Опімах