Справа № 640/9255/16-а
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 р. Справа № 640/9255/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2016р. по справі № 640/9255/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.), звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради (далі - відповідач, УПСЗН Київського району), в якому просив визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, які полягають у відмові в призначенні позивачеві щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк; зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Київського району Харківської міської ради призначити позивачу щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк, починаючи з дня, коли виплати було припинено; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Київського району Харківської міської ради належні позивачеві призначені їй суми щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з березня 2016 року по день ухвалення судового рішення.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, які полягають у відмові в призначенні позивачеві щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Решту позовних вимог позивач просить залишити без розгляду через відсутність предмету спору.

Відповідач надав до суду заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що відповідно довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від 22.03.2016 року за № ОСОБА_1 взято на облік в якості внутрішньо переміщеної особи.

З відповіді Київського районного відділу у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області від 17.05.2016 року за № 14/5210 вбачається, що ОСОБА_1 повідомлено про те, що ДМС припинено здійснення повноважень у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб.

11 травня 2016 року позивач звернулась з письмовою заявою на ім'я начальника Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради з проханням призначити щомісячну адресну допомогу.

Листом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від 26.05.2016 року за №3059-09 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування підстав відмови в призначенні допомоги управління посилається на те, що згідно з заявою позивача від 22.03.2016 року видано довідку № відповідно до Постанови КМУ "Про облік внутрішньо переміщених осіб" від 01.10.2014 року за № 509, яка не є дійсною без проставлення на її зворотному боці відмітки територіальним підрозділом ДМС про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи. Також вказано на необхідність підтвердження фактичного місця проживання для призначення допомоги.

Не погодившись із вказаною відповіддю, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення рішення по справі предмет спору відсутній, оскільки на засіданні комісії 13.07.2016 року було прийнято рішення про призначення допомоги позивачу з 27.05.2016 року. Розрахунки з позивачем за травень-серпень 2016 року проведено в повному обсязі.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від 22.03.2016 року за № взято на облік в якості внутрішньо переміщеної особи.

11 травня 2016 року позивач звернулась з письмовою заявою на ім'я начальника Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради з проханням призначити щомісячну адресну допомогу.

Листом Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від 26.05.2016 року за №3059-09 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування підстав відмови в призначенні допомоги посилаються на те, що згідно заяви позивача від 22.03.2016 року видано довідку № відповідно до Постанови КМУ "Про облік внутрішньо переміщених осіб" від 01.10.2014 року за № 509, яка не є дійсною без проставлення на її зворотному боці відмітки територіальним підрозділом ДМС про фактичне місце проживання внутрішньо переміщеної особи. Вказано на необхідність підтвердження фактичного місця проживання для призначення допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно з ч. 3 ст. 4 вищевказаного Закону для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Форма заяви затверджується центральним органом виконавчої влади з формування та забезпечення реалізації державної політики у сферах зайнятості населення та трудової міграції, трудових відносин, соціального захисту, соціального обслуговування населення, волонтерської діяльності, з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, а також захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, передбачає, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців (п.2 Порядку).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач була взята відповідачем на облік як внутрішньо переміщена особа та отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Повідомленням про відмову в наданні допомоги переміщеним особам на проживання позивачу було повідомлено про не призначення щомісячної адресної допомоги відповідно до заяви від 11.05.2016 року згідно з п. 7-1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого Постановою КМУ від 01.10.2014 року №509, а саме через відсутність на зворотному боці довідки відмітки Територіального підрозділу ДМС.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи було вилучено з переліку документів, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, визначених Законом України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Пунктом 4 частини 2 розділу І Закону України від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" доповнена частина 1 статті 4 Закону України від 20.10.2014 року "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", яка наголошує, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Отже, з часу набрання чинності цим Законом, а саме з 13.01.2016 року, проставляння територіальними підрозділами Державної міграційної служби України відмітки про реєстрацію місця проживання осіб, зазначених у довідці, не є необхідним, оскільки саме Міністерство соціальної політики визначено відповідальним за забезпечення формування та ведення, а на структурні підрозділи з питань соціального захисту населення покладено завдання щодо вирішення питання стосовно видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, реєстрації та постановки її на облік в Єдиній інформаційній базі.

Такий висновок також випливає з того, що, вносячи зміни Законом України від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", законодавець виключив п. 5 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", норма якого передбачала обов'язок внутрішньо переміщеної особи один раз на шість місяців з'являтися до відповідного структурного підрозділу уповноваженого органу міграційної політики.

Колегія суддів зазначає, що відмовляючи в призначенні та виплаті щомісячної адресної грошової допомоги, відповідач виходив з того, що листом Міністерства соціальної політики України від 20.01.2016 року №756/01/14-16/081 було роз'яснено, що до внесення змін до Постанов КМУ №505, №509 механізм обліку внутрішньо переміщених осіб та призначення їм щомісячної адресної допомоги залишається незмінним, не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Пунктом 2 розділу ІІ Перехідних положень Закону України від 24.12.2015 року "Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" визначено необхідність Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

На час відмови відповідача в наданні позивачу адресної грошової допомоги Кабінетом Міністрів України не було видано нормативно-правових актів, спрямованих на приведення їх у відповідність із внесеними до Закону змінами.

Юридична сила закону як основного джерела права, його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України.

Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади, та п. 3 ч. 1 ст. 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України, яка є єдиним органом законодавчої влади.

Вища юридична сила закону також полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

З огляду на принцип законності пріоритет закону над підзаконними актами, посилання відповідача як на підставу відмови у призначенні щомісячної адресної допомоги на п. 7-1 Порядку через відсутність відмітки територіального підрозділу Державної міграційної служби на зворотному боці довідки про взяття на облік, є таким, що не відповідає діючому законодавству.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо відмови їй у призначенні виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг є такими, що підлягають задоволенню.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови в частині відмови в задоволенні позову щодо визнання протиправними дій відповідача, які полягають у відмові ОСОБА_1 в призначенні їй виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, були порушені норми чинного матеріального права, і як наслідок, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню в цій частині з прийняттям в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог.

Щодо зобов'язання відповідача призначити позивачу виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту порушення права на грошову допомогу та стягнути належні позивачу виплати, колегія суддів зауважує на таке.

З матеріалів справи вбачається, що на засіданні комісії 13.07.2016 року було прийнято рішення про призначення допомоги позивачу з 27.05.2016 року. Розрахунки з позивачем за травень-серпень 2016 року проведено в повному обсязі.

Таким чином, на даний час позивачу призначена та виплачується щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з моменту порушення права на грошову допомогу.

Отже, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Вимоги апеляційної скарги про залишення без розгляду зазначеної частини позовних вимог через відсутність предмету спору задоволенню не підлягають, оскільки ст. 155 КАС України містить вичерпний перелік підстав для залишення позову без розгляду. Вказана позивачем підстава в положеннях зазначеної статті КАС України відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч. 3 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення були допущені порушення норм матеріального права, а тому дана постанова підлягає частковому скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2016р. по справі № 640/9255/16-а скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, які полягають у відмові в призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, які полягають у відмові в призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк.

В іншій частині постанову Київського районного суду м. Харкова від 31.08.2016 р. по справі № 640/9255/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Чалий І.С. Зеленський В.В.