Справа № 814/1743/16
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Іменем України

07 листопада 2016 р. Справа № 814/1743/16
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., за участю секретаря судового засідання Кононенка Д.Ф., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 ,
доКомандування повітряних Сил Збройних Сил України,
треті особи за участю: позивача: ОСОБА_1 представника позивача: Трушнікова Н.Н. представників третіх осіб 2, 3: Ворона О.П., Саламатін О.В. відповідач: не з`явивсяКомандир військової частини -польова частина НОМЕР_1 полковник ОСОБА_2 , польова частина НОМЕР_1 ,Миколаїв,54056 Міністерство оборони України,
провизнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Командування Повітряних Сил Збройних Сил України та командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасувати відмову щодо звільнення його з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту на підставі ст.26 ч.6 п.«а» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 29.10.15 закінчився строк його п`ятирічного контракту з Міністерством оборони України про проходження військової служби в Збройних Силах України, 31.08.16 він своєчасно повідомив відповідача про свої небажання продовжувати контракт на новий строк, але відповідачами рішення про його звільнення прийнято не було.
Відповідач позов не визнав, свої заперечення обґрунтував посиланням на те, що в теперішній час, у зв`язку з виданням Указу Президента України від 17.03.14 №303/2014 «Про часткову мобілізацію» країна перебуває у стані особливого періоду, а відповідно до ч.9 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у разі настання особливого періоду для військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, дія контракту продовжується понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації.
В свою чергу, позивач пояснив, що неможливо вести мову про наявність особливого періоду, оскільки мобілізація вже завершилась, нової хвилі мобілізації не проводиться, вже було декілька Указів Президента України про демобілізацію. В теперішній час всі мобілізовані військовослужбовці першої-шостої хвилі мобілізації демобілізовані. Крім того, жоден з органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій не функціонує в режимі особливого періоду.
Дослідив матеріали справи, вислухав позивача, представників сторін, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , 1988 р.н. проходить військову службу в Збройних Силах України та має військове звання майор.
29.10.10 уклав контракт з Міністерством оборони України на проходження військової служби у Збройних Силах України строком на п`ять років.
31.08.16 майор ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення з військової служби у зв`язку з закінченням строку контракту, відповідно до ст.26 ч.6 п.«а» Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
02.09.16 командуванням військової частини польова пошта НОМЕР_1 проведено співбесіду з позивачем.
02.09.16 командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 повідомлено позивача про неможливість його звільнення зі служби у зв`язку з введенням в країні особливого періоду.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ч.8 ст.4 Закону, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Таким чином, законодавство чітко пов`язує настання особливого періоду з оголошенням мобілізації.
Враховуючи, що Указами Президента України від 17.03.14 №303/2014 «Про часткову мобілізацію», від 06.05.14 №454/2014 «Про часткову мобілізацію», від 21.07.14 №607/2014 «Про часткову мобілізацію», від 14.01.15 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» було оголошено мобілізацію, з 17.03.14 в Україні розпочався особливий період.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону», ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період не завершується процесом мобілізація, а й охоплює воєнний час та частково післявоєнний час.
Обставинами, які стали причиною оголошення часткових мобілізацій та запровадження особливого стану стали: 1) збройна агресія Російської Федерації (ст.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»); 2) проведення антитерористичної операції (Указ Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.14 №405/2014)
Відповідно до ст.1 Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
До цього часу Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не видався, а антитерористична операція не завершена.
Враховуючи, що в теперішній час не припинились обставини, які стали причинами введення особливого періоду, тимчасово окуповані території не звільнені, антитерористична операція не завершена, необхідно погодитись з відповідачами, що в теперішній час особливий період не завершений.
Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для громадян, які приймаються на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану та призначаються на посади, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію.
Таким чином, враховуючи, що в теперішній час в України запроваджено особливий період, у відповідачів не було правових підстав для прийняття рішення про звільнення позивача з військової служби.
В задоволенні позову належить відмовити повністю.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. В задоволенні позову відмовити.
2. Апеляційна скарга на цю постанову може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання у повному обсязі.

Суддя В. В. Біоносенко

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України постанова складена у повному обсязі 07.11.16
Суддя В.В. Біоносенко