Справа № 738/1377/16-а
Суддя: Сова Т. Г.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/1377/16-а
№ провадження 2-а/738/24/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року Менський районний суд

Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Сова Т.Г.

секретарів Костюк І.А., Зубкович Н.Ф., Бреус Н.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Любенко М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Менському районному суді Чернігівської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Менської виправної колонії № 91 УДПтСУ в Чернігівській області про скасування рішення адміністративної комісії та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Менської ВК № 91 про скасування рішення адміністративної комісії та зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_3 з 03.03.2014 відбуває покарання в Менській ВК № 91. 12 травня 2016 року в установі було проведено засідання адміністративної комісії, на якому розглядалось питання про застосування відносно ОСОБА_4 ст.ст. 100, 101 КВК України, і комісією було прийнято рішення про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_3 пільги, передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України. Позивач не погоджується з таким рішенням комісії, вважає, що не було враховано всі дані відносно нього, зокрема, що стосується його працевлаштування, поведінки, наявності ІІІ групи інвалідності, а тому для захисту свої прав звернувся до суду з адміністративним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Любенко М.І. в судовому засіданні позовних вимог не визнав, заперечував проти їх задоволення, посилаючись на те, що це рішення прийнято комісією. Після перерви в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, враховуючи пояснення представника відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є захист прав та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 6 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Відповідно до ст. 100 КВК України, залежно від поведінки засудженого і ставлення до праці, в разі її наявності, та навчання умови відбування покарання змінюються в межах однієї колонії або шляхом переведення до колонії іншого виду. Зміна умов тримання в межах однієї колонії здійснюється за клопотанням начальника відділення соціально-психологічної служби постановою начальника колонії.

Згідно ст. 101 КВК України засуджені, які стають на шлях виправлення, переводяться: у колоніях мінімального і середнього рівня безпеки - до дільниці соціальної реабілітації після фактичного відбуття: не менше половини строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, тягар доказування лежить на стороні відповідача.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3, засуджений вироком Роменського міського суду Сумської області від 03.02.2013 за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини строку покарання остаточно призначено покарання 9 років позбавлення волі, в місцях позбавлення волі перебуває з 13.08.2013, в Менській ВК № 91 - з 03.03.2014 (а.с.9-10).

Згідно довідки, даної планово - виробничим відділом 21.06.2016, засуджений ОСОБА_3 працевлаштований на посаду сантехніка установи з неповним робочим днем та оплатою праці 0,25 посадового окладу, згідно наказу № 60 від 18.06.2014 (а.с.8).

Із медичної довідки, виданої начальником медичної частини С.І. Хотян 21.06.2016, станом на 05.03.2014 ОСОБА_3 має захворювання, встановлений діагноз: хр. хв. нирки. хр. пієлонефрит єдиної лівої нирки, нефректомія с права 2001 році в стадії ремісії, з 29.10.2015 встановлена третя група інвалідності (а.с.6).

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_3 слідує, що останній стягнень не має, має одне заохочення надане правами начальника відділення 12.10.2015 - за сумлінну поведінку та стягнення до праці (а.с.11).

Судом було ретельно вивчено думку та докази, надані кожною стороною.

Враховуючи, що чинне законодавство України не дає права суду вирішити питання про застосування до засудженого ст.ст. 100, 101 КВК України, а також надані представником відповідача докази, якими останній не зміг обґрунтувати та підтвердити належні підстави для відмови в застосуванні до засудженого ОСОБА_3 ст.ст. 100, 101 КВК України, суд приходить до висновку, що дії відповідача суперечили вимогам чинного законодавства, рішення адміністративної комісії Менської ВК № 91 про відмову в застосуванні пільги, передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України відносно засудженого ОСОБА_3 є таким, що не відповідає фактичним даним, що характеризують особу засудженого, в зв'язку з цим приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 11, 12, 71, 86, 160, 163 та 186 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Менської виправної колонії № 91 УДПтСУ в Чернігівській області про скасування рішення адміністративної комісії та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення адміністративної комісії Менської ВК № 91 УДПтСУ в Чернігівській області від 15.09.2016 про незастосування відносно ОСОБА_3 ст.ст. 100, 101 КВК України.

Зобов'язати Менську виправну колонію № 91 УДПтСУ в Чернігівській області розглянути на комісії установи питання про застосування відносно засудженого ОСОБА_3 ст.ст. 100, 101 КВК України.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.Г. Сова