Справа № 824/530/16-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

824/530/16-а

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/530/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сокирянському районі Чернівецької області до Управління Держпраці у Чернівецькій області про скасування припису,-

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким визнати протиправними та скасувати припис Управління Держпраці у Чернівецькій області від 04.07.2016 р. №24-02-21/149.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ревізією, проведеною відповідачем, щодо правильності нарахування індексації страхових сум встановлено, що з вересня 2015 року у зв'язку з внесенням змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" підвищено соціальні стандарти та відповідно перераховано пенсію потерпілим з прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Розмір пенсії потерпілих з 01.09.2015 року збільшився, на підставі чого зменшена сума проведеної індексації страхової виплати на суму підвищення пенсії.

Проте, на думку відповідача, зменшення суми індексації щомісячної страхової виплати за рахунок збільшення розміру пенсії проведено позивачем з порушенням пункту 5 та пункту 10 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07. 2003 року №1078 (далі – Порядок №1078), у зв’язку з чим винесено припис від 04.07.2016 року №24-02-21/149 про вжиття заходів щодо проведення індексації щомісячної страхової виплати потерпілим, які отримують пенсії у період з 01.09.2015 року по день перевірки, у відповідність до вимог чинного законодавства.

Позивач посилається на те, що при проведенні індексації страхових виплат потерпілим на виробництві відділення правомірно керувалось вимогами Порядку №1078, а також листами Міністерства соціальної політики України від 28.03.2016 року №4470/0/14-16/10 та листом-роз'ясненням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 13.11.2015 року №1461-08-2.

Позивач зазначав, що на підставі отриманих розпоряджень з органу Пенсійного фонду України, в яких зазначено розмір пенсії, яка підвищилась, ним було здійснено перерахунок індексації щомісячних страхових виплат, а саме: сума індексації щомісячної страхової виплати зменшена на суму збільшення розміру пенсії, та зафіксована. Даний перерахунок сум індексації щомісячної страхової виплати проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Управлінням Пенсійного фонду в Сокирянському районі надано довідки про розмір пенсій потерпілих на виробництві, які отримують страхові виплати та відповідними постановами сума індексації щомісячної страхової виплати зменшена на суму збільшення розміру пенсії. Даний перерахунок сум індексації щомісячної страхової виплати проведено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до п.10 Порядку проведення індексації грошових доходів населення №1078 від 17.08.2003 року саме загальний дохід, який підлягає індексації, потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, не повинен перевищувати прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У зв'язку із вказаним, позивач вважає припис від 04.07.2016 року №24-02-21/149 про вжиття заходів щодо проведення індексації щомісячної страхової виплати потерпілим за період з 01.09.2015 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач не погоджуючись із позовними вимогами надав суду письмові заперечення в яких зазначив, що при проведенні перевірки та винесенні оскаржуваного припису управління Держпраці у Чернівецькій області діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Так, у відповідності до Порядку здійснення державного нагляду у сфері загальнообов’язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2003 року №1845, відповідачем проведено перевірку додержання робочими органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України законодавства при призначенні та здійсненні страхових витрат, наданні соціальних послуг застрахованим особам. За результатами проведеної перевірки складено акт №024-02-21/185 від 04.07.2016 року та керівнику виданий припис на усунення виявлених порушень №24-02-21/149 від 04.07.2016 року.

Крім того, на виконання листа Виконавчої дирекції ФСС НВ України №1461-08-2 від 13 листопада 2015 року Виконавчою дирекцією ФСС НВ у м. Чернівці у грудні 2015 року від Управління ПФУ отримано довідки про розмір пенсії потерпілим на підставі яких з грудня 2015 року потерпілим проведено перерахунок індексації щомісячної страхової виплати, а саме сума індексації щомісячної страхової виплати зменшена на суму збільшення розміру пенсії, внаслідок чого потерпілі почали отримувати щомісячну проіндексовану страхову виплату менше на суму підвищення пенсії, та відповідно їм зафіксована індексація щомісячної страхової виплати за мінусом суми підвищення пенсії та встановлено базовий місяць – вересень 2015 року та відповідно грудень 2015 року, травень 2016 року – тобто місяць підвищення пенсії.

Проте, зменшення суми індексації щомісячної страхової виплати за рахунок збільшення розміру пенсії проведено з порушенням п. 5 та 10 вищевказаного Порядку. Індексація пенсій проводиться органами Пенсійного фонду на підставі довідок відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, в яких зазначається сума призначеної страхової виплати, проіндексована її сума індексації. Зазначене порушення встановлено в загальному по 69 потерпілим, які перебувають на обліку у Сокирянському відділенні.

Зазначеним пунктом визначаються види грошового доходу, а не сукупність (сума) грошових доходів, щодо яких розраховується підвищення і вираховується різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Станом на 01.09.2015 року, на 01.12.2015 року, на 01.05.2016 року розмір щомісячної страхової виплати потерпілим та утриманцям, які отримують пенсії, не підвищувався.

Відповідач стверджував про безпідставність отримання позивачем від органів Пенсійного фонду України довідок про підвищення розміру пенсії, на підставі відомостей у яких і було проведено індексацію страхових сум. Потреби для отримання зазначених довідок та застосування їх для зменшення суми індексації немає та чинним законодавством, а саме Порядком №1078 не обумовлено. Остаточний перерахунок індексації грошових доходів потерпілих, які отримують щомісячну страхову виплату та пенсію, у межах прожиткового мінімуму, повинен проводити Пенсійний Фонд на підставі довідки відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, в яких має зазначатися сума призначеної страхової виплати, проіндексована її сума і сума індексації.

Представники сторін заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі наказу управління Держпраці у Чернівецькій області від 01 червня 2016 року №158 "Про проведення планових тематичних перевірок", направлення на проведення перевірки від 01 липня 2016 року №04-118, посадовими особами управління Держпраці у Чернівецькій області проведено у позивача перевірку додержання законодавства при призначені та здійсненні страхових виплат, наданні соціальних послуг застрахованим особам (а.с. 50-52).

За результатом проведеної перевірки управлінням Держпраці у Чернівецькій області складено акт перевірки додержання суб’єктами господарювання законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від 05 липня 2016 року №24-02-21/185, яким встановлено, що зменшення суми індексації щомісячної страхової виплати за рахунок збільшення розміру пенсії проведено з порушенням пункту 5 та 10 Порядку №1078, а саме: частиною першою пункту 10 Порядку №1078 визначено, що у разі коли потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання одночасно із щомісячною грошовою сумою, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, виплачується пенсія, в першу чергу індексується щомісячна грошова сума. Станом на 01 вересня 2015 року, 01 травня 2016 року розмір щомісячної страхової виплати не підвищувався (а.с. 10-13).

У зв’язку із встановленням вказаного вище порушення, 04 липня 2016 року відповідачем складено припис №24-02-21/149, яким приписано вжити заходів щодо проведення індексації щомісячної страхової виплати потерпілим, які отримують пенсії, у період з 01.09.2015 року по день перевірки у відповідність до вимог чинного законодавства. Термін виконання – 04 серпня 2016 року (а.с. 15).

14 липня 2016 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сокирянському районі подало заперечення №199 до акту перевірки додержання суб’єктами господарювання законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від страхування від 04 липня 2016 року №024-02-21/185, в якому просило внести зміни до акту, а саме виключити з нього пункт про порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки, та скасувати припис №24-02-21/149 від 04 липня 2016 року (а.с. 16).

Також, 18 липня 2016 року відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Чернівці подало начальнику управління Держпраці у Чернівецької області скаргу №201 на акт перевірки додержання суб’єктами господарювання законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від 04 липня 2016 року №024-02-21/185, в якому просило внести зміни до акту перевірки, а саме виключити з нього пункт про порушення вимог законодавства, виявлені під час перевірки, та скасувати припис №24-02-21/149 від 04 липня 2016 року (а.с. 14-15).

Розглянувши скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Сокирянському районі №201 від 18.07.2016 року, управління Держпраці у Чернівецькій області листом №1454/0/04-2/16 від 20.07.2016 року "Про розгляд скарги" повідомило позивача про відмову в задоволенні скарги. Вказувало, що перевірка проведена відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, зазначало, що акт перевірки є носієм доказової інформації про порушення вимог чинного законодавства, у разі виявлення яких вноситься припис про усунення виявлених порушень. Повідомило, що оскарження припису може бути проведено лише в судовому порядку (а.с. 19).

До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до с. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов'язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пп. 12 та пп. 50 п. 4 Положення №96 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням фондами загальнообов’язкового державного соціального страхування законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; видає в установленому порядку фондам загальнообов'язкового державного страхування обов'язкові до виконання приписи щодо усунення порушень законодавства з питань, які належать до компетенції Держпраці.

Згідно пп. 11 та пп. 13 пункту 4 Положення про Управління Держпраці у Чернівецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 08 липня 2015 року №70 (далі - Положення №70), управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсації, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; здійснює в установленому законодавством порядку державний нагляд (контроль) за діяльністю робочих органів виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, відділення в районах і містах обласного значення тощо.

Розглянувши матеріали адміністративного позову судом двстанволено, що позивач фактично не заперечує про наявність у відповідача підстав та повноважень щодо проведення перевірки дотримання ним законодавства при призначені та здійсненні страхових виплат, наданні соціальних послуг застрахованим особам. Однак, обґрунтовуючи позов, позивач стверджує про помилковість висновку відповідача щодо незаконного зменшення позивачем суми індексації щомісячної страхової виплати за рахунок збільшення розміру пенсії, що є порушенням вимог пункту 5 та пункту 10 Порядку №1078.

У зв'язку із зазначеним вище, суд звертає увагу позивача, що Порядок №1078, прийнятий з метою реалізації положень Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі – Закон №1282-XII) визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників (пункт 1 Порядку №1078).

Згідно положень ст. 1 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

У відповідності до ст. 2 Закону №1282-XII та п. 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру. До них, зокрема, належать: пенсії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування (допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхова виплата дитині, яка народилась інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності) та ін.

Підстави для проведення індексації визначено Статтею 4 Закону №1282-XII. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв'язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 6 Закону №1282-XII у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз. 1 – 4 п. 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У відповідності до абз. 1 - 3 пункту 10 Порядку №1078 у разі коли потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання одночасно із щомісячною грошовою сумою, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, виплачується пенсія, в першу чергу індексується щомісячна грошова сума. Якщо особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, одночасно із щомісячною страховою виплатою виплачується пенсія, в першу чергу індексується сума щомісячної страхової виплати. Індексація пенсій у випадках, зазначених у першому і другому абзацах цього пункту, провадиться органами Пенсійного фонду на підставі довідок відділень виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, в яких зазначається сума призначеної страхової виплати, проіндексована її сума і сума індексації.

З аналізу вищенаведених положень норм чинного законодавства, якими у своїй діяльності керується позивач, дає підстави для висновку про відсутність у нього правових підстав для здійснення індексації одного виду грошового доходу (щомісячної страхової виплати) населення у разі підвищення розміру іншого (пенсії) на підставі отриманих від органу Пенсійного фонду України довідок про підвищення розміру пенсії. При цьому станом на 01 вересня 2015 року, 01 грудня 2015 року, 01 травня 2016 року розмір щомісячної страхової виплати не підвищувався, що позивачем не заперечувалось.

Як вбачається з обставин справи та не заперечувалось сторонами, внаслідок указаних вище дій позивача сума індексації щомісячної страхової виплати була зменшена на суму збільшення розміру пенсії, внаслідок чого потерпілі почали отримувати щомісячну проіндексовану страхову виплату менше на суму підвищення пенсії, та відповідно їм зафіксована індексація щомісячної страхової виплати за мінусом суми підвищення пенсії та встановлено базовий місяць - вересень 2015 року та відповідно грудень 2015 року, травень 2016 року, тобто місяць підвищення пенсії.

У зв'язку із зазначеним, суд погоджується з твердженням відповідача про те, що місяць вважається базовим у разі підвищення органами Пенсійного фонду України розмірів пенсій. Однак цей місяць є базовим лише для органів Пенсійного фонду України, оскільки підвищується відповідна виплата, а не органів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, які проводять виплати щомісячних страхових сум, розмір яких у місяць підняття пенсії, не підвищувався. А тому суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про незаконність проведення позивачем індексації страхових сум у зв’язку із підвищенням розміру пенсії.

Крім цього, суд також звертає увагу на те, що внаслідок неправомірного зменшення розміру проіндексованої щомісячної страхової виплати, що фактично нівелює для потерпілих факт підвищення державою розміру пенсії, порушуються, в тому числі, вимоги статті 18 Закону України “Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії” від 05 жовтня 2000 року №2017-III, відповідно до положень якої Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що оскаржуваний припис від 04 липня 2016 року №24-02-21/149 є правомірним. При його прийнятті відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач – суб’єкт владних повноважень відповідно до положень статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України довів суду правомірність оскаржуваного позивачем рішення, а тому доводи позивача про дотримання ним вимог Порядку №1078 та про незаконність оскаржуваного рішення, виходячи з вищевикладеного, є необґрунтованими.

Крім цього, суд вважає безпідставними посилання позивача в обґрунтування необхідності витребування від органів Пенсійного фонду України довідок про розмір пенсії потерпілих, на підставі яких і було проведено індексацію страхових виплат, на пункт 11 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановами правління Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 04 березня 2003 року № 5-4/4, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003 року за №376/7697.

Згідно п. 11 Порядку від 04 березня 2003 року № 5-4/4 передбачено, що у разі необхідності органи Пенсійного фонду повинні безкоштовно надавати відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків додаткову інформацію щодо, зокрема, призначення та розміру пенсій. Суд робить висновок, що такі посилання позивача є безпідставними, оскільки зазначений Порядок не регулює відносин щодо проведення індексації.

Посилання позивача в обґрунтування своїх тверджень про правомірність проведення індексації страхових виплат внаслідок підвищення розміру пенсії на лист Міністерства соціальної політики України від 28 березня 2016 року №4470/0/14-16/10, лист-роз'яснення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 13 листопада 2015 року №1461-08-2 – безпідставні, оскільки указані листи не є нормативно-правовими актами, що створюють обов'язкові правові наслідки у підвідомчій йому сфері суспільних відносин, а носять рекомендаційний характер. Зміст вказаних листів не зобов’язує відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України проводити індексації страхових виплат особам у разі підвищення їм розміру пенсії.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, а тому зазначені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 86, 94, 122, 128, 158, 159, 161- 163 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Т.М. Брезіна