Справа № 338/709/15а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Справа № 876/6571/15

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02.06.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі про визнання неправомірними дій відповідача щодо відмови у пільговому обчисленні стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та зобов'язання провести перерахунок призначеної пенсії, -

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 15.05.2015року звернувся в суд із адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі, в якому поставив питання про визнання неправомірними дій відповідача, який відмовив йому у зарахуванні на пільгових умовах в півторакратному розмірі загального стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та просить суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок його стажу роботи із розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців за період роботи з 30 жовтня 1983 року по 01 грудня 1994 року. Також просив зобов'язати виплатити йому недоотримані кошти, починаючи з часу призначення пенсії.

На обґрунтування заявлених вимог вказав, що є пенсіонером, пенсія по віку йому нарахована та виплачується управлінням Пенсійного фонду України в Богородчанському районі Івано-Франківської області з 14 листопада 1996 року. При обрахунку стажу роботи, що дає право на пенсійне забезпечення, періоди роботи з 30 жовтня 1983 року по 02 жовтня 1985 року, з 03 жовтня 1985 року по 30 листопада 1988 року, з 01 грудня 1988 року по 31 грудня 1989 року та з 01 січня 1990 року по 01 грудня 1994 року йому зараховано з розрахунку рік за рік. Хоча згідно чинного законодавства повинен бути зарахований один рік за один рік шість місяців, так як у вказані періоди він працював в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. На підтвердження такого права ним було надано трудову книжку, довідку Прикарпатського управління бурових робіт, яка уточнює особливий характер роботи чи умов праці, що необхідні для призначення пільгової пенсії, підтверджує постійну зайнятість на роботі, яка дає право на встановлені законом пільги, а також ряд інших документів. Однак управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі відмовило йому у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу.

Оскаржуваною постановою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02.06.2015 року позовну заяву задоволено частково.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Питання обчислення стажу роботи на Крайній Півночі було врегульовано п. 110 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 340. Робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів крайньої Півночі, з 1 березня 1960 року зараховується до стажу в полуторному розмірі при умові укладення строкового трудового договору, встановлені ст. 5 Указу від 10 лютого 1960 року. В матеріалах справи відсутні трудові строкові договори. Позивачу була призначена пільгова пенсія з урахуванням його роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, однак без пільгового обчислення стажу роботи за зазначений період часу. Просить в позові відмовити.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що пільгове обчислення стажу передбачено законодавством колишнього СРСР, а період роботи в зазначений період підтверджується трудовою книжкою та довідками, а отже, управління ПФУ неправомірно не врахувало стаж роботи у пільговому обчислені з посиланням, що не були надані строкові трудові договори, оскільки це суперечить приписам пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об'єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п'ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, працюючи в Івано-Франківському УБР помічником бурильника, з 25 березня 1982 року по 02 лютого 1986 року направлявся на роботу в місцевість, прирівняну до районів Крайньої Півночі, а з 03 лютого 1986 року по 31 грудня 1990 року - в райони Крайньої Півночі вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі.

Судом встановлено, що позивач, працюючи в Івано-Франківському УБР машиністом-кочегаром, слюсарем по ремонту котлів, слюсарем-ремонтником прокатно-ремонтного цеху пароводопостачання, з 30 жовтня 1983 року по 01.12.1994 року вахтово - експедиційним методом в Західному Сибіру, з них: з 30.10.1983 року по 02.10.1985 року - робота вахтово - експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти - Мансійський автономний округ Тюменської області), з 03.10.1985 року по 30.11.1988 року - робота вахтово - експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало -Ненецький автономний округ Тюменської області) , з 01 грудня 1988 року по 31 грудня 1989 року - робота вахтово - експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі (Ханти - Мансійський автономний округ Тюменської області), з 01 січня 1990 року по 01 грудня 1994 рокуробота вахтово - експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало -Ненецький автономний округ Тюменської області), що підтверджується трудовою книжкою, довідкою №10-179 від 12 лютого 2015 року, виданою Прикарпатським управлінням бурових робіт, яка є в матеріалах пенсійної справи. Дана довідка уточнює особливий характер праці чи умов праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, підтверджує постійну зайнятість ОСОБА_1 на роботі, яка дає право на встановлені законом пільги.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

А тому висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови не вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 202 КАС України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Богородчанському районі - задоволити.

Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02.06.2015 року у справі № 338/709/15-а - скасувати та прийнято нову, якою в позові ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

В.Я. Качмар