Справа № 805/5014/15-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Троянова О.В.
Суддя-доповідач - Гаврищук Т.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року справа №805/5014/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

при секретарі судового засідання Святодух О.Б.,

за участю сторін по справі:

позивач: Герасименко Ю.В. (за довіреністю),

відповідач: Кравченко В.О. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Дружківка Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року у справі №805/5014/15-а (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дружківський вогнетривкий завод» до Державної податкової інспекції у м.Дружківка Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень від 19 жовтня 2015 року №, №, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Дружківка Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 19 жовтня 2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за податком на додану вартість на суму 102 217,50 грн., у тому числі за основним платежем 68 145,00 грн. та за штрафними санкціями 34 072,50 грн. та № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 832 грн.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року позов задоволено, внаслідок чого скасовано податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2015 року форми «Р» яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 102 017,50 грн. у тому числі 68 145,00 грн. за основним платежем, за штрафними (фінансовими) санкціями 34 072,50 грн.; скасоване податкове повідомлення рішення від 19.10.2015 року № форми «В4», яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 1 832,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення, оскільки при здійсненні перевірки було встановлено порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 та п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит за січень 2015 року у розмірі 69 977 грн. з контрагентами ТОВ «Воян торг» на суму 34 184,00 грн., ТОВ «Астілс» на суму 24 795,77 грн., ТОВ «Дон-термінал» на суму 10 997,66 грн., в результаті чого підприємством ТОВ «ДВЗ» завищено від'ємне значення ПДВ у рядку 24 декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року у сумі 1 832,00 грн. та знижено ПДВ за січень 2015 року у рядку 25 декларації з податку на додану вартість в сумі 68 145,00 грн. Відповідач зазначив, що судом першої інстанції не було враховано, що контрагент ТОВ «Воян трг», знаходиться на обліку в Кіровоградській ОДПІ має стан реєстрації - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням з 12.02.2015 року. Також відповідач зазначив, що згідно отриманої з інформаційних баз даних податкової інформації щодо ТОВ «Воян торг» (код за встановлено, що ТОВ «Воян торг» не декларувало наявність працівників у штаті за звітний період січень 2015 року, згідно звіту, поданому за останній звітний період-грудень 2014 року декларувало наявність у штаті та нарахування заробітної плати одній особі; не декларувало наявність власних основних засобів; згідно даних про номенклатуру товарів, робіт, послуг, що придбавались платником податку згідно зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних, інформація про здійснення таких операцій відсутня. По контрагенту ТОВ «Астілс» відповідач зазначив, що підтвердити данні задекларованих ТОВ «Астілс» показників постачання транспортно-експедійних послуг, зазначених вказаним контрагентом в податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, за податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року не надається можливим, так як відповідно податкової інформації, отриманої з АІС Архиву звітності, АІС «Податковий блок» встановлено обрив ланцюга постачання послуг та встановлено відсутність необхідних для здійснення задекларованого платником податку обсягу операцій постачання: трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортних засобів, торгівельного обладнання, складських приміщень, тощо та нереальність здійснення господарських операцій з постачання товарів (робіт,послуг), задекларованих платником податку згідно виданих покупцям податкових накладних. Стосовно ТОВ «Дон-термінал» відповідач зазначив, що співставити дані податкової звітності з даними первинних бухгалтерських та інших документів «ТОВ «Дон-термінал» з метою документального підтвердження господарських відносин з покупцями, неможливо, оскільки підприємство за даними Західної ОДПІ у м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області не знаходилось за його податковою адресою. Підтвердити данні задекларованих ТОВ «Дон-термінал» показників постачання товарів з назвами «олива гідравлічна», «олива моторна», «олива трансмісійна» в асортименті, гальмова рідина, паливо РТ, тосол в одиницях виміру - штуках бочок та каністр згідно податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН за звітний період січень 2015 року, зазначених вказаним контрагентом в податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН не надається можливим, так як відповідно податкової інформації, отриманої з ЄРПН АІС Архів звітності, АІС «Податковий блок» встановлено обрив ланцюга постачання товарів зазначених найменувань, що свідчить про нереальність здійснення господарських операцій з постачання товарів, задекларованих платником податку згідно виданих покупцям податкових накладних.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, ухвалена судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін по справі, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при визначенні податкових зобов'язань і податкового кредиту в декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року, з урахуванням виявлення фактів, що свідчать про порушення платником податків податкового законодавства щодо відносин з ТОВ "Воян торг" () за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, з ТОВ «Астілс» () за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, з ТОВ «Дон-термінал» () за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, за наслідками якої складено акт №57/05-10-1530/34283984 від 02.10.2015р. та прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.10.2015р: - № форми «Р» яким збільшено розмір суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 102 017,50грн. у тому числі 68 145,00грн. за основним платежем, 34 072,50грн. за штрафними (фінансовими)санкціями; - № форми «В4» яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 1832грн..

Підставою для прийняття спірних рішень послужив висновок податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: - по відображеним в обліку підприємства за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р. операцій придбання робіт (послуг) від контрагентів ТОВ «Воян торг» (), ТОВ «Дон-термінал» () за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р. встановлено обрив ланцюга постачання товарів, внаслідок чого встановлено відсутність об'єктів оподаткування, які підпадають під визначення п.п. 14.1.36, п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України; - по відображеним в обліку підприємства за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р. операцій придбання робіт (послуг) від контрагента ТОВ «Астілс» () за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р. встановлено обрив ланцюга постачання товарів, внаслідок чого встановлено відсутність об'єктів оподаткування, які підпадають під визначення п.п. 14.1.36, п.п.14.1.191 п.14.1ст.14, п.185.1 с .185 Податкового кодексу України - на порушення п.198.1 п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит у розмірі 175 652грн.: з них, завищення податкового кредиту на у розмірі 69977грн., у т.ч. ТОВ «Воян торг» () на суму 34184грн., по ТОВ «Астілс» () на суму 24795,77грн., по ТОВ «Дон-термінал» () на суму 10997,66грн., в результаті чого встановлено: завищення ТОВ "Дружківський вогнетривкий комбінат" від'ємного значення податку на додану вартість у рядку 24 декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року у сумі 1832грн.; заниження ТОВ "Дружківський вогнетривкий комбінат" податку на додану вартість у рядку 25 декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року у сумі 68 145грн.

Згідно п.п. 198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною ( п.198.2 ст.198 цього Кодексу).

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11статті 201 цього Кодексу (п.198.6 ст.198ПК).

За приписами п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. Згідно частини 1 статті 9 вказаного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов'язаний суб'єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб'єкт господарювання має спростувати доводи суб'єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та «ТОВ Воян торг» укладено договір поставки від 01.10.2014р. №01/10-14, відповідно до якого Постачальник - ТОВ «Воян торг» зобов'язалося поставити продукцію, зазначену в специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору.

На підтвердження виконання наведеного договору позивачем надано: видаткові накладні, рахунки на оплату, платіжне доручення, податкові накладні.

Перевезення товару підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними.

Між позивачем та ТОВ «Астілс» було укладено договір №14ТЕ від 11 листопада 2013 року про надання транспортно-експедиційного обслуговування експортно-імпортних вантажів.

Факт виконання наведеного договору підтверджується наданими позивачем актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), платіжними дорученнями, податковими накладними.

Між позивачем та ТОВ «Дон-Термінал» укладено договір від 03 жовтня 2011 року №03/10-11/02 К поставки технічні мастила, мастила та іншу продукцію.

На підтвердження виконання цього договору позивачем надано: видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення.

Перевезення товару підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними.

Використання придбаних товарів за спірними договорами у власній господарській діяльності, знайшло своє підтвердження у наданих позивачем акті списання придбаних ТМЦ та прибуткових ордерах.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що наданими позивачем первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується факт того, що спірні правочини набули реального настання тих правових наслідків, на настання яких були спрямовані.

Відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження фіктивності контрагентів позивача.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем порушення позивачем вимог198.1 п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, а тому судом першої інстанції правомірно скасовано спірні податкові повідомлення-рішення.

Частиною 2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що наданими первинними документами бухгалтерського та податкового обліку підтверджується реальність здійснення позивачем спірних господарських операцій. Надані позивачем первинні документи складені з дотриманням вимог п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996 від 16.07.99р. та п.2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88.

На час вчинення спірних господарських операцій ТОВ «Воян торг», ТОВ «Дон-Термінал» та ТОВ «Астілс» знаходились в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження свого твердження щодо фіктивності спірних господарських операцій, а тому доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийнято до уваги.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Дружківка Головного Управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року у справі №805/5014/15-а - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2016 року у справі №805/5014/15-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 01 листопада 2016 року.

Ухвала у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 02 листопада 2016 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

Сухарьок М.Г.