Справа № 2а-11078/11/1370
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2011 р. № 2а-11078/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Іваськевича С.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представник відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про визнання протиправними дій та постанови про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

Галицький відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до Галицького районного суду м. Львова з вказаним вище позовом до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, в якому просить суд визнати протиправною постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2011 року ВП № 27098543, а також дії відповідача щодо винесення вказаної постанови.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.09.2011 року у справі № 2а-844/11 вказану вище справу передано за підсудністю до Львівського окружного адміністративного суду.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю постанови відповідача про відкриття виконавчого провадження, у звязку з предявленням виконавчого документа не за підвідомчістю виконання рішення, оскільки позивач є структурним підрозділом Львівської міської ради. Зазначає, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі предявлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Додатково пояснив, що всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження»відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2011 року ВП № 27098543, боржником в якій зазначено структурний підрозділ Львівської міської ради. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце його проведення. Про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалив розглядати справу без участі представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачем відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2А-403/09, виданого 26.07.2011 року Галицьким районним судом м. Львова про зобовязання позивача провести нарахування та виплату грошової допомоги відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»ОСОБА_2 за період з грудня 2008 року до досягнення дитиною трирічного віку, про що винесено відповідну постанову від 16.06.2011 року ВП № 27098543.

Боржником у виконавчому провадженні зазначено Галицький відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради.

Спір між сторонами виник стосовно правомірності винесення відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження. При вирішенні вказаного спору по суті, суд виходив з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулюється Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і вказаним Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів. Виходячи з аналізу цієї статті, одним з видів виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою є виконавчі листи.

Як вбачається з положень ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, який зобовязаний за рішенням суду провести нарахування та виплату грошової допомоги відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»ОСОБА_2 за період з грудня 2008 року до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому, виконавчий документ предявлено до виконання до Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження»на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові прокуратури гарнізонів, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Згідно з рішеннями виконавчого комітету Львівської міської ради від 27.10.2006 року № 1241 та від 27.10.2006 року № 1219, яким затверджено положення про департамент гуманітарної політики Львівської міської ради, положення про управління соціального захисту Львівської міської ради, та їх структуру, позивач є структурним підрозділом департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, який, в свою чергу, є виконавчим органом Львівської міської ради, утвореним відповідно до ухвали від 06.07.2006 року № 94 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, витрат на їх утримання».

Таким чином, судом встановлено, що виконавчий документ предявлений до виконання з порушенням правил підвідомчості виконавчих проваджень, передбачених ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», не до належного органу державної виконавчої служби - Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, оскільки позивач є структурним підрозділом Львівської міської ради.

Узагальнюючи викладене вище, суд вважає, що постанова відповідача про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2011 року ВП № 27098543 винесена відповідачем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому є протиправною.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ст. 9 КАС України передбачає, що суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-11, 14, 69-71, 86, 87, 94, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо відкриття виконавчого провадження від 16.06.2011 року ВП № 27098543.

3. Визнати протиправною постанову Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2011 року ВП № 27098543.

4. Судові витрати згідно з ст. 94 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 09 листопада 2011 року.

Суддя Гулик А.Г.

З оригіналом згідно

Суддя Гулик А.Г.