Справа № 644/7075/16-а
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 р.Справа № 644/7075/16-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Донець Л.О.

Суддів: Бартош Н.С. , Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.09.2016р. по справі № 644/7075/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова

про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

01.09.2016 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними рішення відповідача №28 від 08.08.2016 року щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії державного службовця з 01.01.2016 року у зв'язку з підвищенням заплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»; зобов'язати відповідача перерахувати позивачу пенсію державного службовця з 01.01.2016 року у зв'язку з підвищенням зарплати державних службовців згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та на підставі довідки Адміністрації Індустріального району Харківської міської ради про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям №24 від 05.08.2016 року із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 2008 році в розмірі 86%.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.09.2016 року позивачу відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням надав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на неврахування судом першої інстанції фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, доводи суду першої інстанції, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку у відповідача з 09.09.2008 року та отримує пенсію державного службовця у розмірі 86%.

08.08.2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату №24 від 05.08.2016 року, що була видана Адміністрацією Індустріального району Харківської міської ради.

08.08.2016 року рішенням комісії відповідача позивачу відмовлено у перерахунку пенсії.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, керувався приписами статті 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року, яка каже, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та зробив висновок, що у зв'язку з набуттям чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-УШ, положення Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХП втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

На підставі статті 90 Закону України «Про державну службу» (редакції від 10.12.2015 року, що набрала чинності з 01.05.2016 року) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Так, частиною 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року передбачено визнати такими, що втратили чинність: 1) Закон України "Про державну службу"(Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу; 2) Постанову Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року "Про введення в дію Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 491); 3) Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 2012 р., № 26, ст. 273; 2014 р., № 1, ст. 2, № 12, ст. 178, № 22, ст. 798; 2015 р., № 4, ст. 17).

Відповідачем підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача зазначено п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-УШ у разі неприйняття до 1 червня 2015 року Закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, тому з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах вказаних законів не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість відмови пенсійного органу у задоволенні заяви позивача про перерахунок пенсії.

Заяву позивача оформлену у вільній формі відповідачем було кваліфіковано як заяву про перерахунок пенсії, оформлену у належний спосіб.

Вирішення питання про перерахунок пенсії відповідачем було оформлено рішенням комісії №28 від 08.08.2016 року до складу якої входить В.О. начальника відповідача, що колегія суддів, вважає дотриманням вимог п.5 ст.45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка каже, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

В своїй апеляційній скарзі позивач аналізує у хронологічному порядку практику діяльність законотворчого органу з питань пенсійного забезпечення та посилається на порушення судом першої інстанції статей 21, 22, 58 Конституції України, які не допускають скасування, звуження гарантованих прав і свобод та кажуть про відсутності у часі зворотної дії нормативно-правового акту, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, та набуття нею права на перерахунок пенсії, визначеної у статті 37-1 Закону України «Про державну службу».

Колегія суддів вважає, що у даному випадку позивач не була позбавлена права на пенсію гарантовану державою, оскільки розмір соціальної гарантії - пенсії, залежить від фінансових можливостей держави.

Такої позиції підтримується Європейський суд з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі „Ейрі проти Ірландії" також констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі „Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов'язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов'язані враховувати практику ЄСПЛ, як джерело права відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-1У «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Таким чином, колегія суддів не вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги.

Судом першої інстанції були правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Колегія суддів, дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, ст.200, ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.09.2016р. по справі № 644/7075/16-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Донець Л.О.
Судді Бартош Н.С. Мельнікова Л.В.
Повний текст ухвали виготовлений 01.11.2016 р.