Справа № 817/820/15
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/39621/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 до Державної пенітенціарної служби України про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Державної пенітенціарної служби України на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 пред'явила в суд позов, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог просила:

- визнати протиправними дії Державної пенітенціарної служби України щодо визначення розміру одноразової грошової допомоги у зв'язку із загибеллю старшого прапорщика внутрішньої служби, молодшого інспектора відділу охорони Городищенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96) Шлангофа Р.О. на користь його неповнолітніх дітей які перебували на його утриманні;

- зобов'язати Державну пенітенціарну службу України нарахувати та виплатити різницю між належною та фактично сплаченою одноразовою допомогою в розмірі 100961,20 грн.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної пенітенціарної служби України щодо визначення розміру та виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку з загибеллю старшого прапорщика внутрішньої служби молодшого інспектора відділу охорони Городищенської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96) Шлангофа Р.О. на користь дітей загиблого ОСОБА_5 та ОСОБА_6, на виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року у справі №817/2330/14, без врахування щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) та зобов'язано відповідача визначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв'язку з загибеллю старшого прапорщика внутрішньої служби молодшого інспектора відділу охорони Городищенської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96) Шлангофа Р.О. на користь дітей загиблого ОСОБА_5та ОСОБА_6, у розмірі, встановленому пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» з урахуванням щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвалених ними рішень та прийняття нового - про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 (справа №817/2330/14) позовні вимоги ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 до Державної пенітенціарної служби України та Управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області Городищенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96) задоволено частково. Визнано відмову Державної пенітенціарної служби України щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв'язку із загибеллю старшого прапорщика внутрішньої служби, молодшого інспектора відділу охорони Городищенської виправної колонії управління Державної Рівненській області (№96) служби Шлангофа Р.О. на користь його неповнолітніх дітей протиправною та зобов'язано Державну пенітенціарну службу України призначити та виплати одноразову грошову допомоги в розмірі 224589,60 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року скасовано постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2014 року та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Державної пенітенціарної служби України щодо призначення виплати одноразової грошової допомоги (у зв'язку із загибеллю старшого прапорщика внутрішньої служби, молодшого інспектора відділу охорони Городищенської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№96) Шлангофа Р.О.) на користь неповнолітніх дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і зобов'язано Державну пенітенціарну службу України вчинити дії з призначення виплати вказаної одноразової грошової допомоги у порядку та розмірах, передбачених пунктами 3 та 7 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №707 від 12 травня 2007 року та відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про міліцію». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року Комісією Державної пенітенціарної служби України з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення або інвалідності осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України прийнято рішення призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 53703, 00 грн., яке оформлене протоколом №1-15 та відповідно до платіжного доручення від 12 лютого 2015 року №34 позивачу перераховано грошові кошти у розмірі 53703,00 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 24 січня 2015 року з проханням вказати розмір грошової одноразової допомоги, яка повинна бути отримана та за результатами розгляду якої позивача повідомлено, що відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року №707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції» (далі - Порядок №707), розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику міліції, включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством. Однак, щомісячна надбавка у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення була запроваджена Указом Президента України від 31 серпня 2001 року №771 «Про внесення змін до Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року №926» (далі -Указ №771), який втратив чинність відповідно до Указу Президента України від 18 грудня 2007 року №1234/2007 «Про внесення зміни до Указу Президента України від 14 квітня 1999 року №379 та визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» (далі - Указ №1234/2007).

Крім того, у відповіді від 25 лютого 2015 року зазначено, що з 01 січня 2008 року діяли нові складові грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова №1294), а оскільки на час настання страхової події і виплати одноразової грошової допомоги щомісячна надбавка у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення не була складовою структури грошового забезпечення, підстав для включення цієї надбавки до розрахунку розміру одноразової грошової допомоги не було.

Також відповідач зазначив, що відповідно до довідки Городищенської виправної колонії управління ДПтС в Рівненській області (№96) розмір грошового забезпечення Шлангофа Р.О. згідно з пунктом Порядку №707 складав 985,05 грн.: посадовий оклад - 580,00 грн., підвищення до посадового окладу (7,5%) - 43,50 грн., оклад за спеціальним званням - 65,00 грн., надбавка за вислугу років (30%) - 206,55 грн. Таким чином, розмір одноразової грошової допомоги складає 107406,00 грн. (895,05 грн. х 120 =107406,00 грн.

Додатковим листом позивача повідомлено, що при призначенні одноразової грошової допомоги не були враховані вимоги частини 7 статті 23 Закону України від 20 грудня 1990 року «Про міліцію» (далі - Закон України №565-XII), згідно з якими розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працівника міліції не повинен бути меншим від 100-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на час виплати цих сум і тому на виконання вказаної вище вимоги закону, відповідачем прийнято рішення, оформлене протоколом №2-15, про виплату позивачу суми одноразової грошової допомоги у розмірі 60900,00 грн.

Відповідно до платіжного доручення від 13 березня 2015 року №82 позивачу перераховані грошові кошти у розмірі 7197,00 грн.

Таким чином, позивачу призначена та виплачена сума одноразової грошової допомоги у розмірі 60900,00 грн.

Проте, позивач зазначає, що відповідачем протиправно не включено до розрахунку розміру одноразової грошової допомоги щомісячну надбавку у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років). На думку позивача, розмір грошової допомоги повинен складати 161161,20 грн.

Задовольняючи частково позов суди попередніх інстанцій виходили з того, що дії відповідача при визначенні розміру одноразової допомоги протирічили пункту 3 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» від 12 травня 2007 року №707.

Частиною 3статті 23 Закону України №565-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов'язків по охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю сім'ї загиблого (померлого), а в разі її відсутності його батькам та утриманцям виплачується одноразова грошова допомога в розмірі десятирічного грошового забезпечення загиблого (померлого) за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції» від 12 травня 2007 року №707.

Згідно підпункту 1 пункту 1 Порядку одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі загибелі (смерті) працівника міліції, податкової міліції під час виконання ним службових обов'язків, пов'язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю. Грошова допомога виплачується членам сім'ї загиблого (померлого), а в разі їх відсутності - його батькам та утриманцям у розмірі десятирічного грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення за останньою посадою, яку особа рядового або начальницького складу займала на день загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва), установлення інвалідності. До грошового забезпечення, виходячи з якого здійснюється розрахунок грошової допомоги працівнику міліції, включається посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, відсоткова надбавка за вислугу років та щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) згідно із законодавством.

Статтею 19 Закону України №565-XII визначено, що форми і розміри грошового забезпечення працівників міліції встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог статті 19 Закону України №565-XII прийнята постанова Кабінету Міністрів України №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» (далі - Постанова №1294).

Пунктами 1, 2 вказаної Постанови №1294 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв'язку, Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державним департаментом з питань виконання покарань.

Пунктом 3 Постанови №1294 затверджені схеми посадових окладів військовослужбовців та курсантів навчальних закладів у розмірах згідно з додатками 1 - 8; схеми посадових окладів осіб рядового і начальницького складу у розмірах згідно з додатками 9 - 23, 30 - 32.

Втім, ні схемою посадових окладів осіб начальницького складу органів внутрішніх справ для міських, районних, лінійних відділів (відділень) міліції (додаток 14), ні додатковими видами грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (додаток 26) такий вид грошового забезпечення як щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків від грошового забезпечення не передбачений.

На виконання Постанови №1294 та з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року №499 була затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (введена в дію з 01 січня 2008 року).

Зазначеною Інструкцією затверджені, зокрема, додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ та встановлено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Такий вид грошового забезпечення як щомісячна надбавка в розмірі 100 відсотків від грошового забезпечення вказаною Інструкцією також не передбачений.

Надбавка в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) була встановлена особам рядового, а також середнього і старшого начальницького складу органів внутрішніх справ Указом Президента України від 31 серпня 2001 року №771 «Про внесення змін до Указу Президента України від 04 жовтня 1996 року №926».

Пунктом 2 зазначеного Указу визначено, що виплати встановлених надбавок відповідно до цього Указу особам рядового і начальницького складу та працівникам органів внутрішніх справ, які утримуються за рахунок Державного бюджету України, будуть здійснюватись, починаючи з 01 жовтня 2001 року.

Отже, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суди першої та апеляційної інстанцій не з'ясували правової природи щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення, чи мала вона систематичний характер та не перевірили чи отримував позивач таку надбавку з моменту її запровадження до дати загибелі (смерті) старшого прапорщика внутрішньої служби Шлангофа Р.О. і в яких розмірах, що входило до складу грошового утримання позивача під час служби та розмір фактично отриманих ним надбавок та премій, що вказує на передчасність висновків судів про наявність правових підстав для перерахунку та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 року № 707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції», з урахуванням щомісячної надбавки в розмірі 100 відсотків грошового забезпечення.

Оскільки зазначені обставини судами не встановлювалися при ухваленні рішення, а вони мають суттєве значення для правильного вирішення питання, то прийняті ними рішення не можна визнати законними і обґрунтованими.

Частинами другою та третьою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Допущене судами попередніх інстанцій порушення вимог процесуального законодавства є підставою для скасування оскаржених рішень і направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

При новому розгляді судам слід враховувати наведене та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 222, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 18 травня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

М.М. Олексієнко

Ю.Й. Рецебуринський