Справа № 2а-10080/11/2670
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2011-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

07 вересня 2011 року № 2а-10080/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Федорчука А.Б., при секретарі судового засідання Паньків В. В., розглянувши позовну заяву

За позовомОСОБА_1 Хей ОСОБА_2 - громадянка ОСОБА_3
до за участіКиївської обласної митниці, Державне казначейство України Прокуратури міста Києва
провизнання дій протиправними
від позивача: ОСОБА_4

від відповідача: ОСОБА_5

від відповідача: ОСОБА_6

від прокуратури: ОСОБА_7В

В С Т А Н О В И В:

Громадянка ОСОБА_1 Хей ОСОБА_2 звернулася з адміністративним позовом до Київської обласної митниці, Державного казначейства України про визнання протиправними та незаконними дії відповідача 1, які полягають у вчиненні 17 листопада 2010 року систематичного порушення законодавства України, прав, свобод та інтересів людини і громадянина, застосуванні дії, що підпадають під ознаки тортур, порушенні встановленої законом процедури митного контролю, а саме: бездіяльності керівного складу відповідача-1 щодо невиконання вимог ч. 1 ст. 57 МК України та винесення відповідної постанови, під час проведення особистого митного огляду позивачки 17.11.2010 року; незаконні та протиправні дії зі сторони інспекторського складу відповідача-1, які в порушення ч.ч. 3, 4, 5 ст. 57 МК України, були виражені у фактичному проведенні 17.11.2010 року особистого митного огляду позивачки без належної підстави (тобто постанови керівника митниці, без оголошення прав та обовязків, без складання протоколу особистого огляду; бездіяльності керівного складу Відповідача-1 щодо невиконання вимог ч. 2 ст. 374 МК України, та невинесення відповідного рішення про затримання позивачки, під час фактичного затримання 17.11.2010 року; незаконні та протиправні дії керівного та інспекторського складу відповідача-1, які в порушення ч. 1 ст. 374 МК України, полягають у фактичному затриманні позивачки 17.11.2010 року, на строк понад 6 годин; незаконні та протиправні дії керівного та інспекторського складу відповідача-1, які в порушення ч. 2 ст. 374 МК України, полягають у фактичному затриманні позивачки 17.11.2011 року, без належної підстави рішення керівника митного органу про затримання особи; незаконні та протиправні дії керівного та інспекторського складу відповідача-1, які в порушення ч. 6 ст. 374 МК України, полягають у фактичному затриманні позивачки 17.11.2011 року, без складання протоколу про затримання особи та розяснення прав та обовязків особи, яка затримується; незаконні та протиправні дії керівного та інспекторського складу відповідача-1, які порушують п. 36-39 Стандартів Європейського комітету по попередженню тортур та інших жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів відношення або покарання, та відповідно до ст. 1 Конвенції ООН Проти тортур та інших жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів відношення або покарання, підпадають під поняття тортур, та полягають в утриманні позивачки 17.11.2010 року за умовами обмеженні у харчуванні, відпочинку, питті та наданні необхідної медичної допомоги, необхідній позивачці, як жінці, що перенесла дуже тривалу подорож; незаконні та протиправні дії керівного та інспекторського складу відповідача-1, які порушують ст. 59 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України по справі № 1-23/2009, що виражені у повному позбавленні позивачки 17.11.2010 року, у можливості одержання необхідної правової допомоги; незаконні та протиправні дії керівного та інспекторського складу відповідача-1, які в порушення ст. 10 Закону Про порядок ввезення (пересилання) в ОСОБА_8, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України, виражені у безпідставній фактичній відмові в оформленні ювелірних виробів позивача 17.11.2010 року, відповідно до їх дійсного митного режиму тимчасового ввезення на територію України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2011 відкрито провадження та призначено попереднє судове засідання.

В судовому засіданні представником Відповідача заявлено заперечення щодо повноважень представника Позивача, оскільки Довіреність від 19.11.2010 р. не належним чином засвідчена.

Для повного зясування всіх обставин справи Судом 03.08.2011 р. направлено судовий запит до Міністерства юстиції України про надання інформації: - чи являється Довіреність від 19.11.2010 р. дійсною на території України для представництва в адміністративному суді.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла відповідь від Міністерства юстиції України в якій повідомлялося, що у відповідності до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право»документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в ОСОБА_8 в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

В судовому засіданні досліджено копію Довіреності від 19.11.2010 р. з якої вбачається, що громадянка ОСОБА_1 Хей ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_4 на представництво її інтересів в судах. Довіреність засвідчено Консулом КНР в ОСОБА_8 Нань з відтиском печатки.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 58 КАС України повноваження представників, які беруть участь в адміністративному процесі на основі договору, на здійснення представництва в суді повинні бути підтверджені довіреністю. Оригінали довіреностей або засвідчені підписом судді копії з них приєднуються судом до справи. Довіреність фізичної особи на ведення справи в адміністративному суді посвідчується нотаріально або посадовою особою підприємства, установи, організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні, чи за рішенням суду або за місцем його проживання (перебування).

Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конвенція 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних документів, згода на обов'язковість якої надана Законом України від 10 січня 2002 року „Про приєднання України до Конвенції 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних документів", набула чинності між ОСОБА_8 і державами-учасницями Конвенції, що не висловили заперечень проти її приєднання.

Ця Конвенція не поширюється на документи, складені дипломатичними або консульськими агентами; на адміністративні документи, що мають пряме відношення до комерційних або митних операцій.

Відповідно до підпункту 4.3. пункту 4 Інструкції про порядок консульської легалізації офіційних документів в ОСОБА_8 і за кордоном, затвердженої наказом Міністерства закордонних справ України від 4 червня 2002 року № 113, Департамент консульської служби МЗС України приймає на легалізацію також офіційні документи, крім документів комерційного характеру, складені і засвідчені на території іноземних держав органами державної влади, які уповноважені підтверджувати їх дійсність, і призначені для використання в ОСОБА_8 за умови їх засвідчення в МЗС країни походження документа та її дипломатичного представництва в ОСОБА_8 в установленому порядку; офіційні документи, складені і засвідчені безпосередньо в дипломатичних представництвах іноземних держав в ОСОБА_8.

Враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти дану довіреність на підтвердження повноважень гр. ОСОБА_4 представляти інтереси позивачки у суді, у т.ч. на підписання позовної заяви, що зумовлює застосування судом положень п.2 ч. 1 ст. 155 КАС України.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позовну заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Отже, оскільки позовну заяву від імені позивачки підписано та подано гр. ОСОБА_4, який не має належних доказів повноважень щодо представництва інтересів позивачки та ведення справи у суді, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 155, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 Хей ОСОБА_2 до Київської обласної митниці та Державного казначейства України про визнання дій протиправними залишити без розгляду.

2. Копію ухвали про залишення позовної заяви без розгляду невідкладно надіслати учасникам судового процесу.

3. Розяснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.Б. Федорчук