Справа № 522/17588/16-а
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/892/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси суд у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу запозовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР ТРЕЙД», про визнання протиправними та скасування рішень Одеської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР ТРЕЙД», про визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради від 16.04.2015 року № 6654-VI про надання дозволу ТОВ «ХАНБЕР ТРЕЙД» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 1,9 га за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога ріг вул. Академіка Філатова, для подальшого проектування та будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями, та рішення Одеської міської ради від 30.06.2016 року № 1022-VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :10:001:0001), площею 1,8595 га, за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога ріг вул. Академіка Філатова та надання її в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР ТРЕЙД» терміном на 5 років, для подальшого проектування та будівництва багатоквартирного житлового будинку з підземним паркінгом та вбудованими громадськими приміщеннями».

Ухвалою від 16.09.2016р. провадження у справі відкрито.

29.09.2016р. відповідачем подана заява про закриття провадження та скасування заходів забезпечення позову у адміністративній справі на підставі ст. 118, ч.1 ст.157 КАС України у зв'язку з непідсудністю данної справи адмінстративному суду.

03.10.2016р. третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача подана заява про закриття провадження у справі на підставі ст. 157 КАС України.

Позивач у судовому засіданні заперечував проти закриття провадження по справі.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні наполягали на закритті провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження у даній справі підлягає закриттю за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна справа) переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина 2 ст. 4 КАС України встановлює, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини другої статті 171 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у КАС України, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

В данній справі Позивач оспорює рішення, які не породжують для нього прав та обовязків, тобто у нього не виникає права на звернення із цим адміністративним позовом.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 24.02.2015 року у справі № 21-34а15.

Статтею 80 Земельного кодексу України (далі ЗК України) установлено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності.

Частинами 1 та 2 статті 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Згідно із ст. 2 ЗК України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Земельні відносини, у свою чергу, поділяються на публічні та приватні. Відповідно, і спори в таких відносинах можуть бути як публічно-правовими, так і приватноправовими (цивільними, господарськими).

За змістом статей 2 та 5 ЗК України рада при здійсненні повноважень власника землі є рівноправним суб'єктом земельних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 2 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) учасниками цивільних відносин є держава Україна, ОСОБА_2 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

Статтею 172 ЦК України встановлено, що територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов'язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Тобто, Відповідач є суб'єктом цивільних правовідносин і має такий самий правовий статус, що й інші учасники цих відносин оскільки здійснює повноваження власника землі, дії якого спрямовані на реалізацію права розпоряджатися землею. При цьому він не здійснює владних управлінських функцій.

Спірні рішення Одеської міської ради за своєю правовою природою є актами індивідуальної дії одноразового застосування, за положеннями яких виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією суб'єктами цих правовідносин певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

Тобто, спірні правовідносини після вичерпання оскаржуваними рішеннями Одеської міської ради своєї дії фактами їх виконання набули цивільно-правового характеру, заснованого вже на праві користування відповідною земельною ділянкою.

Так, Верховний Суд України у своїх постановах від 11.11.2014 року у справі № 21-493а14, від 09.12.2014 року у справі № 21-308а14, від 24.02.2015 року у справі № 21-34а15 дійшов законного висновку про те, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини стосуються правомірності прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду та про затвердження проекту землеустрою та надання її в оренду (тобто ненормативних актів, які вичерпують свою дію після їх реалізації), оспорювання правомірності підстав набуття юридичною особою цього права оренди.

Захист судом прав на землю у цих відносинах може здійснюватися способами, визначеними Цивільним кодексом України таЗемельним кодексом України, у тому числі шляхом визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування тільки у разі якщо вони взагалі стосуються Позивача.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Оскільки позовні вимоги заявлені з приводу захисту цивільних прав, такі вимоги, відповідно, потребують застосування цивільно-правових засобів захисту і підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, що, в свою чергу, виключає їх розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного провадження.

Керуючись ст. 157 КАС України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «ХАНБЕР ТРЕЙД», про визнання протиправними та скасування рішень Одеської міської ради.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення з такою самою позовною заявою не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

27.10.2016