Справа № 806/846/16
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.,
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

"02" листопада 2016 р. Справа № 806/846/16

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Зарудяної Л.О.

суддів: Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

за участю секретаря судового засідання Лібеги С.О.,

позивача та представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_3, Міністерства внутрішніх справ України на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" липня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства внутрішніх справ України, треті особи: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області , Головне управління Національної поліції в Житомирській області , Національна поліція України про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 14.07.2016 р. позов ОСОБА_3 задовольнив частково.

Визнав протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3.

Зобов'язав Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 з прийняттям відповідного рішення та урахуванням обставин, викладених судом у даній справі.

В решті позову відмовив.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_3 та Міністерство внутрішніх справ України звернулись до суду з апеляційними скаргами.

ОСОБА_3, посилаючись в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати протиправною відмову МВС України у призначенні та виплаті ОСОБА_4 одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 №850, та зобов"язати МВС України прийняти рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_4 у розмірі 206700,00 грн., яка була нарахована УМВС України в Житомирській області, і надіслати його органу внутрішніх справ, у якому позивач проходив службу, для проведення виплат. В апеляційній скарзі, зокрема вказує, що МВС України повертаючи, матеріали без розгляду, діяло всупереч норм постанови від 21.10.2015 № 850; вказує, що з таким формулюванням постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 14.07.2016 р. як зобов"язання саме розглянути матеріали про призначення одноразовох грошової допомоги, зі сторони відповідача може бути формальною відпискою, що слугуватиме для закриття виконавчого провадження, а в подальшому стати приводом для нового позову.

Відповідач, посилаючись в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В апеляційній скарзі, зокрема вказує, що Міністерство внутрішніх справ України не має повноважень щодо прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні грошової допомоги позивачеві, оскільки він проходив службу та був звільнений з органів Національної поліції, яка є самостійним органом центральної виконавчої влади; вказує, що покладення судом обов"язку на МВС України здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги призведе до порушення бюджетного законодавства та нецільового використання МВС України бюджетних коштів.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія вважає, що скарги не належать до задоволення, враховуючи таке.

ОСОБА_3 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850;

- зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення виплати йому одноразової грошової допомоги у розмірі 206 700,00 грн., яка була нарахована УМВС України в Житомирській області і надіслати його органу внутрішніх справ, у якому він проходив службу, для проведення виплати.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що проходив службу в органах внутрішніх справ з грудня 1995 року по 06.11.2015 року, а з 07.11.2015 по 31.12.2015 в ГУ Національної поліції в Житомирській області. Після звільнення з органів внутрішніх справ йому було встановлено з 26.01.2016 третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Позивач звернувся до УМВС України в Житомирській області із відповідною заявою щодо вирішення питання про виплату одноразової грошової допомоги. УМВС України в Житомирській області склало висновок про призначення одноразової грошової допомоги та разом з іншими матеріалами надіслало його до Міністерства внутрішніх справ України. Проте, відповідач повернув матеріали без розгляду, зазначивши, що призначення вказаної допомоги повинно проводитись за останнім місцем служби поліцейського.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_3 з грудня 1995 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ.

Наказом УМВС України в Житомирській області від 05.11.2015 №325 о/с позивача 06.11.2015 року звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "з" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року №114 (у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації)) (а.с.9).

Згідно із наказом ГУ Національної поліції в Житомирській області №18 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_3 призначено командиром роти батальйону патрульної поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області (а.с.10).

Відповідно до наказу ГУ Національної поліції в Житомирській області №72 о/с від 30.12.2015 ОСОБА_3 звільнено 31.12.2015 зі служби в поліції за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу) (а.с.11).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 514010 від 19.02.2016 за результатами первинного огляду з 26.01.2016 року ОСОБА_3 встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.12).

Свідоцтвом про хворобу №572/149 від 23.12.2015 також підтверджено наявність у позивача захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.14).

01.04.2016 позивач звернувся із заявою до голови ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області з метою отримання одноразової грошової допомоги у зв'язку із встановленням інвалідності внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

06.04.2016 УМВС України в Житомирській області підготувало висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" і на підставі пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 подало його до Міністерства внутрішніх справ України.

Листом №15/2-1527 від 19.04.2016 Міністерство внутрішніх справ України повернуло без розгляду матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу зазначивши, що призначення вказаної допомоги повинно проводитись за останнім місцем служби поліцейського.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступного.

Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України Постановою № 850 від 21.10.2015 затвердив "Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (далі - Порядок №850). Дана постанова набрала чинності 31.10.2015.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Відповідно до п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

-заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

-довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

-довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

-постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

-акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

-сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

-документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги (п.7 Порядку №850).

МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку №850).

Таким чином, саме на відповідача покладено обов'язок прийняти рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги, однак всупереч наведеним положенням відповідач повернув документи про призначення допомоги ОСОБА_4 без розгляду (а.с. 51).

Крім того, Порядком №850 передбачено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення (п. 7 Порядку №850).

Відповідно до абз.3 п.15 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Отже, суд першої інстанції правильно вказав, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850. Зазначеним Порядком чітко встановлено, що заяву про виплату цієї допомоги такий працівник подає керівнику органу внутрішніх справ, у якому проходив службу, останній складає висновок щодо виплати грошової допомоги та надсилає його до МВС для прийняття відповідного рішення.

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850.

Відповідно до ч.4 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, зокрема, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби в поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Тобто, необхідною умовою для отримання поліцейським зазначеної допомоги є визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, пов'язаного з проходженням ним служби саме в органах поліції, а не в органах внутрішніх справ, а тому на позивача не розповсюджується зазначена норма.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому він має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про міліцію", виплата якої здійснюється відповідно до Порядку №850, тобто за останнім місцем служби саме в органах внутрішніх справ і рішення щодо такої виплати має прийняти саме Міністерство внутрішніх справ України.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно вказав, що дії відповідача щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 з тих підстав, що призначення такої допомоги має здійснюватись за останнім місцем служби поліцейського, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є протиправними.

Щодо вимоги про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України прийняти рішення про призначення виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 206700,00 грн., яка була нарахована УМВС України в Житомирській області, і надіслати його органу внутрішніх справ, у якому він проходив службу, для проведення виплати, то окружний суд правомірно відмовив у її задоволенні, так як суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які не належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Такі висновки відповідають правовій позиції викладені в постанові Пленуму Верховного суду України №13 від 24.10.2008, постанові ВСУ від 18 березня 2014 року у справі №21-11а14.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги або прийняття рішення про відмову у їх видачі, а тому суд не вправі перебирати на себе функції вказаного суб'єкта владних повноважень. При цьому, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взагалі не розглядав матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, тоді як відповідно до п.9 Порядку №850 Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження матеріалів мало прийняти рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надіслати його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

З огляду на викладене, окружний суд дійшов правомірного висновку про зобов'язання Міністерства внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_3 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, частково задовольнивши позовні вимоги.

Постанова суду першої інстанції прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з"ясуванням всіх обставин справи, а тому підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційних скарг спростовуються викладеним вище.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "14" липня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Л.О. Зарудяна

судді: А.В. Жизневська

Т.С. Котік

Повний текст cудового рішення виготовлено "03" листопада 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивач: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Міністерство внутрішніх справ України вул. Богомольця, 10,м.Київ,01024

4-третій особі: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області - Старий бульвар, 5/37,м.Житомир,10008,

Головне управління Національної поліції в Житомирській області - Старий Бульвар,5/37,м.Житомир,10008,

Національна поліція України - вул.Академіка Богомольця,10,м.Київ,01601

5- Представнику позивача ОСОБА_5,