Справа № 825/1601/16
Суддя: Поліщук Л.О.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року Чернігів Справа № 825/1601/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Поліщук Л.О.,

за участі секретаря Скугоревої Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, без фіксації судового засідання, в порядку ч.1 ст. 41 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України № 108 о/с від 25.08.2016 в частини звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування міста Києва, Київської та Чернігівської областей) зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України ''Про Національну поліцію'', поновити ОСОБА_1 з 26.08.2016 на посаді старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування міста Києва, Київської та Чернігівської областей).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 07.11.2015 наказом № 58о/с був прийнятий на службу до Національної поліції України на посаду старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування м. Києва, Київської та Чернігівської областей) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України. 11.08.2016 центральною атестаційною комісією Національної поліції України було проведено атестування ОСОБА_1, за результатами якого прийняте рішення, оформлене протоколом № 01-43344, про визнання ОСОБА_1 таким, що не відповідає займаній посаді, в зв'язку з чим підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність. Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 108 о/с від 25.08.2016 позивач був звільнений зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність). Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 825/1473/16 визнано протиправним та скасовано рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 11.08.2016 №01-43344. Вважає вказаний наказ незаконним, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки не було правових підстав на звільнення позивача, також з тих підстав, що станом на 25.08.2016 він перебував на лікарняному.

Позивач в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення, в яких зазначає, що оскільки підстава для видання наказу від 25.08.2016 №108 о/с, а саме рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України від 11.08.2016 №01-43344, скасовано постановою Чернігівського окружного адміністративного суду, винесення рішення по справі відповідач подає на розгляд суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1996 року по листопад 2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ України та поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2015 наказом № 58 о/с ОСОБА_1 був прийнятий на службу до Національної поліції України на посаду старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування м. Києва, Київської та Чернігівської області) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України (а.с.9-10).

11.08.2016 рішенням центральної атестаційних комісій Національної поліції України, оформленим протоколом № 01-43344, за результатами розгляду матеріалів, проведеної співбесіди та обговорення, атестаційною комісією прийнято рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 108 о/с від 25.08.2016 позивач був звільнений зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України "Про національну поліцію" (через службову невідповідність) (а.с.14).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.08.2016 по 29.08.2016 перебував на лікарняному, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» №561 від 29.08.2016 (а.с.16).

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Так, 02.07.2015 Верховна Рада України прийняла Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII), який набрав чинності з 07.11.2015.

У відповідності до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 580-VIII призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 цього Закону.

Статтею 47 Закону № 580-VIII встановлено, що призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

У свою чергу, пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Згідно з пунктом 10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Таким чином, працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою або шляхом проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

У свою чергу, судом встановлено, що на підставі особистої заяви, 07.11.2015 наказом Національної поліції України № 58 о/с ОСОБА_1, прибулого з Міністерства внутрішних справ, з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування, присвоєно спеціальне звання підполковник поліції та прийнято на службу до Національної поліції України на посаду старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування м. Києва, Київської та Чернігівської областях) Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України.

Отже, позивач прийнятий на службу до поліції на умовах, визначених пунктом 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII, шляхом видання наказу про призначення за його згодою.

При цьому, статтею 58 Закону № 580-VIII передбачено, що призначення на посаду поліцейського здійснюється безстроково (до виходу на пенсію або у відставку), за умови успішного виконання службових обов'язків.

Строкове призначення здійснюється в разі заміщення посади поліцейського на період відсутності особи, за якою відповідно до закону зберігається посада поліцейського, та посад, призначенню на які передує укладення контракту.

У свою чергу, відомостей щодо застереження про тимчасовість призначення ОСОБА_1 на посаду Національною поліцією України суду не надано.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що, у відповідності до пункту 9 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIII, видання наказу про призначення є самостійною і достатньою підставою для призначення колишніх працівників міліції на посади, створені в структурі Національної поліції України.

При цьому, вказаний пункт Закону № 580-VIII не передбачає процедури переатестування колишніх працівників міліції на предмет відповідності посаді, як під час прийняття, так і після такого прийняття під час подальшого проходження служби в поліції.

Натомість мету та підстави атестування поліцейських визначено у статті 57 Закону № 580-VIII.

Так, відповідно до частини першої статті 57 Закону № 580-VIII атестування поліцейських проводиться з метою оцінки їхніх ділових, професійних, особистих якостей, освітнього та кваліфікаційного рівнів, фізичної підготовки на підставі глибокого і всебічного вивчення, визначення відповідності посадам, а також перспектив їхньої службової кар'єри.

Частиною другою статті 57 Закону № 580-VIII встановлено, що атестування поліцейських проводиться: 1) при призначенні на вищу посаду, якщо заміщення цієї посади здійснюється без проведення конкурсу; 2) для вирішення питання про переміщення на нижчу посаду через службову невідповідність; 3) для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність.

Наведені у частині другій статті 57 Закону № 580-VIII підстави для проведення атестування є вичерпними. Метою проведення атестування із будь-яких зазначених вище підстав є вирішення можливості в той чи інший спосіб залишення особи на службі і, як крайній захід, пропозиція щодо звільнення зі служби у зв'язку зі службовою невідповідністю, виходячи з професійних, моральних і особистих якостей.

Кожна з зазначених трьох підстав для проведення атестування повинна бути зв'язана з певними передумовами, зокрема, атестування яке призначається для вирішення питання про звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність повинне бути зумовлене існуванням реальних підстав до звільнення, як то неналежне виконання службових обов'язків, порушення установленого чинним законодавством порядку і правил несення служби тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, центральна атестаційна комісія Національної поліції України провела атестування позивача та прийняла рішення, що ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає та підлягає звільненню зі служби в поліції через службову невідповідність.

У свою чергу, оскільки негативне рішення атестаційної комісії тягне за собою правові наслідки у вигляді звільнення особи зі служби через службову невідповідність, таке рішення, незалежно від форми його оформлення (протокол, окремий акт), повинно бути мотивованим, детальним і повним, відображати усі суттєві обставини, що мали вплив на його прийняття.

Принцип обґрунтованості рішення суб'єкта владних повноважень має на увазі, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003, вказує, що орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні від 27.09.2010 по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Проте, з матеріалів справи, всебічно та повно досліджених судом, неможливо встановити, яким саме критеріям не відповідав позивач, що в сукупності призвело до прийняття рішення про службову невідповідність та, як наслідок, позивач підлягає звільненню з публічної служби.

Вищезазначені обставини, встановлені постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 по справі №825/1473/16 за позовом ОСОБА_1 до Центральної атестаційної комісії Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, яка 10.10.2016 набрала законної сили.

Даною постановою встановлено, що рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції України, оформлене протоколом від 11.08.2016 № 01-43344, щодо невідповідності позивача займаній посаді та звільнення його зі служби в поліції через службову невідповідність, не ґрунтується на вимогах Закону № 580-VIII та Інструкції № 1465, прийняте атестаційною комісією без урахування усіх обставин, що мали значення для його прийняття, суд дійшов висновку, про його протиправність.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із частиною четвертою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, що до вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 103 о/с від 25.08.2016 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування міста Києва, Київської та Чернігівської областей) зі служби в поліції за пунктом 5 частини першої статті 77 Закону України ''Про Національну поліцію'', суд зазначає наступне.

Звільнення зі служби в поліції через службову невідповідність на підставі пункту 5 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII можливе лише в крайньому випадку та за умови дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення.

Відповідачами не доведено неможливості залишення позивача на службі в поліції, необхідності застосування крайнього ступеню дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. Суд звертає увагу на ненадання відповідачами доказів, які б вказували на невідповідність позивача займаній посаді, зокрема, документи, що характеризують позивача з негативної сторони або вказують на низький професійний рівень.

Пунктом 24 Розділу ІV Інструкції № 1465 встановлено, що за результатами атестування висновки, зазначені в протоколі атестаційної комісії, заносяться до атестаційного листа, який підписується головою та секретарем комісії та в місячний строк направляється до керівника, якому надано право на призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 28 Розділу ІV Інструкції № 1465 керівники органів поліції, яким надано право призначення поліцейського на посаду та звільнення з посади або зі служби в поліції, зобов'язані через 15 календарних днів з дня підписання атестаційного листа з висновками, визначеними підпунктом 3 або 4 пункту 15 цього розділу, забезпечити його виконання шляхом видання відповідного наказу.

Отже, атестаційний лист, у якому міститься висновок атестаційної комісії про невідповідність особи поліцейського займаній посаді, підлягає обов'язковому виконанню шляхом видання наказу про звільнення з підстав, визначених пунктом 5 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII (через службову невідповідність).

Таким чином, враховуючи те, що підставою прийняття оспорюваного наказу є рішення центральної атестаційної комісії Національної поліції України, оформлене протоколом від 11.08.2016 № 01-43344, щодо невідповідності позивача займаній посаді, яке, як встановлено вище, прийнято протиправно, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 108 о/с від 25.08.2016 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування міста Києва, Київської та Чернігівської областей) зі служби в поліції за пунктом частини першої статті 77 Закону України ''Про Національну поліцію''.

У відповідності до частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України у справі № 6-33цс14.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний наказ про звільнення був прийнятий відповідачем в період перебування ОСОБА_1 на лікарняному, що підтверджується довідкою про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України ДУ «ТМО МВС України по Чернігівській області» №561 від 29.08.2016 (а.с.16), що є грубим порушенням законодавства про працю.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується протиправність звільнення позивача із служби в поліції, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині поновлення його на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме: на посаді старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування міста Києва, Київської та Чернігівської областей) з 26.08.2016.

Керуючись статтями 41, 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту протидії наркозлочинності Національної поліції України №108 о/с від 25.08.2016 в частині звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1) старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування міста Києва, Київської та Чернігівської областей) зі служби в поліції за пунктом частини першої статті 77 Закону України ''Про Національну поліцію''.

Поновити ОСОБА_1 з 26.08.2016 на посаді старшого оперуповноваженого п'ятого територіального управління (з обслуговування міста Києва, Київської та Чернігівської областей).

Постанова суду в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Л.О. Поліщук