Справа № 523/9523/16-а
Суддя: Швед Е.Ю.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 жовтня 2016 року м. Київ К/800/28158/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Швед Е.Ю., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2016 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року

у справі № 523/9523/16-а

за позовом ОСОБА_1

до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі

третя особа Управління соціального захисту населення в Суворовському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради

про визнання дії неправомірними, зобовязання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в якому просив визнати дії Суворовського ОУПФУ щодо призупинення виплати позивачу пенсії з 01 квітня 2016 року неправомірними, зобов'язати відповідача здійснити нарахування пенсії з 01 квітня 2016 року та стягнути моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від21 липня 2016 року залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

До Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 в якій позивач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Як вбачається з доданих до касаційної скарги судових рішень, 12 вересня 2014 року позивач зареєстрований в Департаменті соціального захисту населення облдержадміністрації за № 3361 від 12 вересня 2014 року як особа, що у зв'язку із загостренням ситуації виїхала з Донецької області на тимчасове проживання до Одеської області.

Відповідно до довідки управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси позивач взятий на облік як особа переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, адреса зареєстрованого місця перебування: м. Одеса, вул. Гай Куяльник, буд.1, корп.1, кімн.1304.

12 березня 2016 року позивач став на облік за адресою: АДРЕСА_1, та за вказаною адресою зареєстровано його місце перебування.

11 квітня 2016 року позивач звернувся до УПФ України в Суворовському районі м. Одеси з заявою, в якій просив пояснити з яких підстав на його особистий пенсійний картковий рахунок, відкритий у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» 26 жовтня 2015 року у Суворовському районі м. Одеси, не було перераховано коштів.

На вказану заяву позивача Суворовське ОУПФУ листом від 21 квітня 2016 року №18/Д-5 повідомилено, що виплата пенсії позивачу призупинена у зв'язку з непроживанням позивача в м. Одесі, зміною місця проживання на м. Маріуполь, неподанням заяви для витребування пенсійної справи для призначення пенсії іншим органом за новим місцем проживання та непродовження терміну дії довідки від 02 вересня 2015 року № . Згідно з вказаною довідкою термін дії останньої встановлено до 02 березня 2016 року.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволені позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання. Заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

За змістом ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно з ч. 3 ст. 7 вказаного закону громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщена особа зобов'язана повідомляти про зміну місця проживання структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за новим місцем проживання протягом 10 днів з дня прибуття до нового місця проживання.

За такого регулювання спірних правовідносин, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного та обгрунтованого висновку про те, що дії Суворовського ОУПФУ є обґрунтованими та правомірними, оскільки позивач, переїхавши з м. Одеси до м. Маріуполь, зареєструвавшись 12 березня 2016 року на нове місце тимчасового проживання та ставши на облік в управлінні соціального захисту іншої адміністративно-територіальній одиниці, не звернувся з заявою до територіального управління Пенсійного фонду в м. Маріуполь для отримання пенсії та витребування пенсійної справи з Суворовського ОУПФУ, як того вимагає чинне законодавство України.

Доводи касаційної скарги вказаних висновків судів не спростовують.

Відповідно до пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом вказаної норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи, порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення щодо того, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновки судів попередніх інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 211, 213, 214 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2016 року у справі № 523/9523/16-а .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Ю. Швед