Справа № 149/181/15-а
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" жовтня 2016 р. м. Київ К/800/22642/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Пасічник С.С.,

Рецебуринського Ю.Й.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в місті Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в місті Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області на постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області (далі - Управління ПФУ) про визнання дій противоправними та зобов'язання вчинити певні дії.

Зазначив, що 6 січня 2015 року він звернувся до Управління ПФУ із заявою та необхідними документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Листом від 26 січня 2015 року № 151/06-37/02 Управління ПФУ повідомило, що прийнято рішення про зарахування до пільгового стажу період роботи з 5 лютого 1980 року по 25 липня 1986 року, який дає право пільгового пенсійного забезпечення за списком № 2. Однак, період роботи з 24 липня 1990 року по 14 травня 2002 року, не зараховано до пільгового стажу, який дає право на пільгове призначення пенсії за списком № 2, оскільки відсутні відомості про проведення атестації робочих місць.

Вважає такі дії протиправними та просить зобов'язати Управління ПФУ призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 з дати звернення, тобто з 6 січня 2015 року.

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року, позов задоволено. Визнано дії Управління ПФУ щодо відмови в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах протиправними та зобов'язано призначити пільгову пенсію з дати звернення, тобто з 6 січня 2015 року.

В обґрунтування касаційної скарги Управління ПФУ посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування прийнятих ними рішень та ухвалення нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить залишити в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 в період з 5 лютого 1980 року по 25 липня 1986 року працював на посаді електрозварника в Хмільникрайагробуді, з 24 липня 1990 року по 14 травня 2002 року - на посаді електрозварювальника в Уланівському комбінаті комунальних підприємств, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці.

6 січня 2015 року позивач звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, відповідно до статті 13 пункту «б» Закону № 1788-ХІІ.

26 січня 2015 року Управління ПФУ відмовило ОСОБА_5 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, посилаючись на неможливість зарахування до пільгового стажу за списком № 2 періоду роботи з 24 липня 1990 року по 14 травня 2002 року діяли списки затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 і обов'язковою умовою є проведення атестації робочого місця, а за вказаний період вона не була проведена. Водночас, Управління ПФУ зарахувало до пільгового стажу за списком № 2 період роботи ОСОБА_5 з 5 лютого 1980 року по 25 липня 1986 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що період роботи позивача з 24 липня 1990 року по 14 травня 2002 року підтверджено документально, тому він підлягає включенню до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, судами зроблено висновок, що законодавцем покладено обов'язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення або відсутність відомостей про її проведення не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком. Відтак, відповідач безпідставно відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 13 Закону № 1788-ХІІ мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

При цьому, за приписами статті 100 Закону № 1788-XII особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова № 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до пунктів 8, 9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Таким чином, відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року, 17 березня 2015 року (№№ 21-183а13, 21-519а14, 51-585а14 відповідно), яка, відповідно до приписів статті 244-2 КАС України, є обов`язковою для всіх судів України.

Однак, суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, з висновком якого погодився апеляційний суд, обмежився лише посиланням, що обов'язок проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств, а тому її не проведення або відсутність відомостей про її проведення не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком, а залишив поза увагою наведені законодавчі приписи щодо такої необхідної складової для призначення пенсії за віком на пільгових умовах як атестація робочих місць, а отже не встановив, чи проводилась атестація за посадою позивача на підприємствах, де працював останній в період з 24 липня 1990 року по 14 травня 2002 року.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Вказані обставини залишені судами поза увагою, що дає підстави стверджувати про невідповідність рішень судів вимогам законності та обґрунтованості, які встановлені статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже є підставою для їх скасування та направлення справи на новий розгляд у відповідності до вимог частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Хмільнику та Хмільницькому районі Вінницької області задовольнити частково.

Постанову Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 лютого 2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Судді В.В. Швець

С.С. Пасічник

Ю.Й. Рецебуринський