Справа № 553/2720/16-а
Суддя: Парахіна Є. В.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2720/16-а
Провадження № 2-а/553/86/2016
П О С Т А Н О В А
Іменем України
04.11.2016 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Парахіна Є.В.,

при секретарі - Остапченко Т.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Мочалова І.О.,

представника відповідача - Артамонової О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, в якому вказує, що ОСОБА_1 являється рідною матір`ю ОСОБА_5 , який загинув в зоні АТО 29.08.2014 року. 06.11.2015 року вона звернулася до УМВ України в Полтавській області з заявою про оформлення подання та документів для призначення пенсії у зв`язку з загибеллю сина; 27.11.2015 року УМВС України в Полтавській області відмовило їй в оформленні матеріалів для призначення пенсії та повернуло пакет поданих документів; 09.12.2015 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з загибеллю сина в зоні АТО , яке 29.12.2015 року повідомило про відмову в призначенні пенсії, посилаючись на те, що вона не досягла пенсійного віку - 53 років 6 місяців та не надала витягу з акту МСЕК про встановлення інвалідності, а також те, що у витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виключення зі списків особового складу Національної гвардії України син значиться як молодший сержант резерву. Не погодившись з таким рішенням органу пенсійного фонду, вона звернулась до суду з позовом, судом було встановлено, що на час звернення з заявою вона мала вік більше 50 років та стаж роботи більше 20 років, доказів того, що вона подала документи не у повному обсязі або з порушенням встановленого Порядку, не встановлено, а тому суд зобов`язав Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі м. Полтави призначити їй додаткову пенсію за віком.

31.05.2016 року її запросили до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, де запропонували ще раз подати заяву про призначення пенсії та необхідні документи, а у червні вона отримала повідомлення про призначення пенсії з 31.05.2016 року.

Вважає, що має право на отримання пенсії з 13.03.2015 року, коли досягла 50-річного віку, незважаючи на те, що звернення за пенсією відбулося пізніше трьох місяців, оскільки вказаний строк вона пропустила внаслідок введення її в оману першим заступником начальника УПФ Ленінського району м. Полтави, яка у грудні 2014 року роз`яснила, що право на пенсію вона набуде лише по досягненню 53 років 6 місяців.

Просить суд визнати незаконним рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про призначення дострокової пенсії за віком в частині призначення пенсії з 31.05.2016 року та зобов`язати призначити і виплатити дострокову пенсію за віком з 13.03.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача Мочалов І.О. в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з наведених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що призначення пенсії ОСОБА_1 проведено у встановленому чинним законодавством порядку, на підставі судового рішення, підстав для визнання рішення органу пенсійного фонду про призначення пенсії незаконним та здійснення призначення пенсії з 13.03.2015 року немає.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свівдків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (по стройовій частині) від 16.06.2014 року №120 зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення відповідно до Закону України "Про військовий обов'язок та військову службу" молодшого сержанта запасу ОСОБА_5 , укладено контракт про проходження служби у військовому резерві Національної гвардії України строком на 5 років на підставі заяви молодшого сержанта запасу ОСОБА_5 від 16.06.2014 року та контракту.

З військової частини № НОМЕР_1 27.06.2014 року за №115 голові Ленінського районного суду м. Полтави надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 відповідно до статті 29 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" прийнятий до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області), для проходження служби у військовому резерві, з 01 червня 2014 року.

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України (по стройовій частині) від 08.07.2014 року №138дск уважати таким, що вибув у службове відрядження в розпорядження начальника Антитерористичного центру СБ України для участі в антитерористичній операції в Східному регіоні держави на підставі розпорядження ГУ НГ України від 06.07.2014 року №3/2/2-793т, розпорядження начальника Північного територіального управління НГ України від 08.07.2014 року №1/5-186т, з 07 липня 2014 року молодший сержант резерву ОСОБА_5 , стрілець-санітар 1-го відділення 1-го взводу спеціального призначення 2-ї роти спеціального призначення 2-го батальйону спеціального призначення на підставі посвідчення про відрядження №116.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Згідно постанови ВЛК ГУМВС України в Київській області від 04.11.2014 року №22 поранення, розтрощення декількох ділянок тіла та обвуглення ОСОБА_5 , 1987 року народження, що призвело до смерті, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 17.11.2014 року №20 о/с "По особовому складу" відповідно до Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу", згідно пункту 230 "Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України" виключено зі списків особового складу Національної гвардії України у зв`язку зі смертю молодшого сержанта резерву ОСОБА_5 , стрільця-санітара 1-го відділення 1-го взводу спеціального призначення 2-ї роти спеціального призначення 2-го батальйону спеціального призначення, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок виконання службових обов`язків. Смерть сталась у період проходження служби та пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Даний наказ видано на підставі свідоцтва про смерть від 08.09.2014 року серія НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів у м. Полтава, Акту спеціального розслідування (акт розслідування нещасного випадку) (наказ №82/14) від 16.10.2014 року, Постанови ВЛК №22 від 04.11.2014 року.

06.11.2015 року ОСОБА_1 звернулась до УМВС України в Полтавській області з заявою про оформлення подання та документів для призначення пенсії у зв`язку з загибеллю в зоні АТО її сина ОСОБА_5 .
27.11.2015 року УМВС України в Полтавській області відмовило в оформленні матеріалів для призначення пенсії та повернуло пакет поданих документів.
09.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про призначення пенсії у зв`язку з загибеллю в зоні АТО її сина ОСОБА_5 .
29.12.2015 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняло рішення про відмову в призначенні пенсії, зазначивши наступні причини відмови: ОСОБА_1 не досягла пенсійного віку - 53 років 6 місяців та не надала витягу з акту МСЕК про встановлення інвалідності, а ОСОБА_5 у витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виключення зі списків особового складу Національної гвардії України значиться як молодший сержант резерву. З даною відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області позивач не згодна. Тому звернулась в суд з даним позовом за захистом своїх прав.
Не погодившись з рішенням, прийнятим органом пенсійного фонду, ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 07.04.2016 року в справі № 552/358/16-а позов задоволений частково зобов`язано Головне управління Національної гвардії України зарахувати до вислуги років ОСОБА_5 період служби у військовій частині НОМЕР_1 з 16 червня по 17 листопада 2014 року як військову службу за призовом під час мобілізації. Оформити та подати документи для призначення пенсії до структурного підрозділу, який здійснює роботу з оформлення документів для призначення пенсій та отримання пільг військовослужбовцям Національної гвардії України звільненим зі служби та членам їх сімей. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено за безпідставністю.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 року постанову Київського районного суду м. Полтави від 07.04.2016 року скасовано в частині відмови у задоволенні вимог про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави призначити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Полтави призначити дострокову пенсію за віком ОСОБА_1 .
В обґрунтування прийнятого рішення суд апеляційної інстанції послався на наступне.
Пунктом 2 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 N 3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за N 135/13402, встановлено, що заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника подаються членами сім`ї померлого годувальника, якому на момент смерті не було призначено пенсію, до органів, що призначають пенсії, через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів. У такому самому порядку подаються заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника членами сім`ї померлого годувальника, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, а також у разі відсутності в органах, що призначають пенсії, пенсійної справи померлого годувальника.

Перелік документів необхідних для призначення пенсії в разі втрати годувальника визначений п.10 цього Порядку № 3-1.

Відповідно до п. 12 Порядку № 3-1 уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Уповноважений структурний підрозділ надає допомогу особі в одержанні відсутніх на момент подання заяви документів для призначення пенсії.

У разі, якщо підготовлені не всі необхідні для призначення пенсії документи, подаються наявні документи, а документи, яких не вистачає, подаються додатково в строки, визначені пунктом 6 цього Порядку.

В п. 13 Порядку № 3-1 передбачено, що копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженими структурними підрозділами до органів, що призначають пенсії, мають бути завірені цими уповноваженими структурними підрозділами в установленому порядку.

Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються безпосередньо заявниками до органів, що призначають пенсії, завіряються органами, що призначають пенсії.

Доказів того, що позивачем подані документи не у повному обсязі, або у порушенні цього Порядку суду не надано.

Крім того, відповідно до статті 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців,осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Статтею 30 вказаного Закону встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

В частині 4 цієї статті наведені критерії осіб, які слід вважати непрацездатними членами сім`ї: б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є інвалідами; в) батьки та дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або якщо вони є інвалідами.

Відповідне зниження пенсійного віку жінкам, установлене абзацом першим цього пункту, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Стаття 31 Закону визначає, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до частини 3 статті 30 цього ж Закону встановлено, що батьки військовослужбовців, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок.

Тобто, якщо положеннями частин ст. 30 Закону № 2262 визначають підстави, умови для призначення певній групі осіб, які відповідають відповідним критеріям пенсії, саме як по втраті годувальника, та не потребує обов`язкового критерію наявності страхового стажу, то положення частини 3 ст. 30 Закону № 2262 встановлюють та надають спеціальну можливість для батьків, які набули після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років за наявності страхового стажу не менше 25 років - для чоловіків і не менше 20 років - для жінок, скористатися правом на призначення дострокової пенсії. В даному випадку, законодавець надав певні преференції для тих батьків, які мають певний страховий стаж, які вони набули за життя, та саме право на дострокову пенсію пов`язано саме з таким визначальним критерієм. У інших випадках, при відсутності такого страхового стажу, право на пенсію пов`язане вже з іншими вимогами до таких осіб, при чому необхідною умовою для такого, є також перебування на утриманні. Частина 3 ст. 30 Закону № 2262, такого утримання не вимагає. Тобто, за своєю правовою природою право батьків на призначення дострокової пенсії у разі загибелі їх дітей, має інше правове регулювання та навантаження за своєю правовою природою виникнення підстав, ніж питання пов`язане із втратою годувальника та необхідністю перебування на утриманні загиблого.

Позивач на час звернення до органу пенсійного фонду з заявою про призначення дострокової пенсії мала вік більше 50 років та не менше 20 років страхового стажу (відповідно до відповіді УПФ України в Ленінському районі м. Полтава від 12.01.2016 року, страховий стаж ОСОБА_1 складає 25 років 04 міс. 21 день).

Крім того, відповідно до п. 3 Розділу ХУ Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що тимчасово до прийняття відповідного закону, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які брали участь у бойових діях, а також ті, що стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років для чоловіків і не менше 20 років для жінок.

Тобто, в даному випадку висновки пенсійного фонду щодо необхідності набуття позивачем права на призначення пенсії по втраті годувальника 53 років 6 місяців, відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вимог ч. 4 ст. 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є хибними, та суперечать змісту наведених норм. Така відмова є порушенням права позивача на пенсійне забезпечення щодо дострокового призначення пенсії.

Полтавським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 року здійснено призначення дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 з 31.05.2016 року на підставі її повторної заяви про призначення такої пенсії від 31.05.2016 року.

В ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

В ч. 2 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
За змістом положень ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , які узгоджуються з нормою ст. 83 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Обєктивно, що підставою для призначення пенсії за віком являється письмова заява, подана фізичною особою або її представником до органу Пенсійного фонду.
Встановлені судом обставини безперечно свідчать про те, що заява про призначення пенсії за віком подана позивачем ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду України 09.12.2015 року, тому у Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області були усі підстави для призначення пенсії саме з вказаної дати.

При цьому, законних підстав вимагати від ОСОБА_1 написання повторної заяви про признання пенсії судом не встановлено.

Відтак, не може бути визнане законним рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про призначення дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 від 31.05.2016 року в частині призначення пенсії саме з 31.05.2016 року.

Поряд з цим, судом не здобуто жодних об`єктивних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 зверталась до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення дострокової пенсії за віком в строк, встановлений ч. 2 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто в період не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку, або подала заяву в строк не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, якого вона досягла 13.03.2015 року.

Як встановелно в п. 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 N 3-1, днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення. Пенсії призначаються у строки, визначені в статті 50 Закону №2262-ХІІ.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, членам сімей осіб офіцерського складу, прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та пенсіонерів з їх числа, які набули право на пенсію після смерті годувальника, пенсії призначаються з дня виникнення права на пенсію, а батькам або дружині (чоловікові), які набули право на пенсію у разі втрати годувальника, - з дня звернення за пенсією.

Той факт, що у грудні 2014 року ОСОБА_1 приходила до територіального органу Пенсійного фонду за місцем свого проживання на консультацію, на переконання суду, не може бути визнаний зверненням з заявою про призначення пенсії в розумінні України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тим паче, що станом на вказану дату вона не набула такого права.

Доводи позивача про те, що вона вчасно не звернулася до органу Пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії внаслідок введення її в оману працівником Пенсійного фонду у грудні 2014 року, суд вважає непереконливими, тим паче, що таке звернення було усним, а в ході судового розгляду справи з пояснень позивача ОСОБА_1 та допитаної в якості свідка працівника Пенсійного фонду ОСОБА_6 , яка надавала їй консультацію, не виявилось можливим достовірно встановити підстави та зміст питання, що було предметом звернення, роз`яснення чинного законодавства надавались усно, без вивчення необхідних документів, а позивач не була позбавлена можливості звернутись за правовою допомогою та отримати консультацію з пенсійного законодавства у фахівця в галузі права.

А тому суд не знаходить підстав для призначення пенсії з часу досягнення позивачем пенсійного віку з 13.03.2015 року.

З письмовою заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 вперше звернулася до органу Пенсійного фонду 09.12.2015 року та, відповідно, набула право на призначення пенсії саме з вказаної дати.

Крім того, відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 року в справі № 552/358/16-а, задоволено заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 року по справі № 552/358/16-а в частині строку призначення пенсії, ухвалено роз`яснити постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2016 року по справі № 552/358/16 частині строку призначення дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 , а саме призначення пенсії повинно відбутися починаючи з 09 грудня 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про призначення дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 від 31.05.2016 року в частині призначення пенсії з 31.05.2016 року та вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити призначення та виплату позивачці дострокової пенсії за віком, зобов`язавши вчинити вказані дії з 09.12.2015 року.

Таким чином, позов ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6-12, 159-161 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Позовну заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання рішення незаконним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про призначення дострокової пенсії за віком ОСОБА_1 від 31.05.2016 року в частині призначення пенсії з 31.05.2016 року, зобов`язавши Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області призначити та виплатити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком на підставі постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.05.2016 року та ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2016 року в справі № 552/358/16-а, - починаючи з 09.12.2015 року.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна