Справа № 202/1331/16-а
Суддя: Шклярук Д. С.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/1331/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 листопада 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Шклярука Д.С.

при секретарі: - Шишляннікові О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, третя особа - голова Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради Алексейченко Юрій Олексійовича, про визнання протиправним та скасування рішення ради, визнання протиправним розпорядження голови ради про звільнення, поновлення на службі в органах місцевого самоврядування, стягнення середнього заробітку за час перебування на лікарняному та за час вимушеного прогулу, а також стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із адміністративним позовом до відповідача, у якому, уточнивши свої позовні вимоги, просить суд:

1)Визнати протиправним пункт 2 рішення Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 05 від 04.12.2015 року в частині припинення його повноважень як заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради VI скликання з питань діяльності виконавчих органів, з 04.12.2015 року у зв'язку із закінченням строку повноважень, відповідно до частини 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та скасувати вказане рішення в зазначеній частині;

2)Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради Алексейченко Ю.О. від 04.12.2015 року № 258-рк «Про звільнення» на поновити його на службі в органах місцевого самоврядування;

3)Стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час перебування його на лікарняному з 04 грудня 2015 року та за весь час вимушеного прогулу;

4)Стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду за незаконне звільнення у розмірі 50 000,00 гривень.

В обґрунтування таких позовних вимог ОСОБА_2 посилається на те, з 05.05.2011 року він був прийнятий на конкурсних засадах на посаду завідуючого відділом з питань надзвичайних ситуацій, оборонної та мобілізаційної роботи Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради.

У лютому 2012 року шляхом переведення він був призначений на посаду заступника голови Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів, на якій працював на постійної основі до 04.12.2015 року.

04 грудня 2015 року він був незаконно звільнений за розпорядженням голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради Алексейченко Ю.О. від 04.12.2015 № 258-рк «Про звільнення ОСОБА_2» за формулюванням «у зв'язку із закінченням строку повноважень».

Однак, вказана посада заступника голови Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів не є посадою, на яку особа обирається з певним строком повноважень, а є посадою, на яку особа призначається згідно ст. 3, 10 «Закону України про службу в органах місцевого самоврядування», п.7.1.1. «Регламенту виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради» (рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради від 21.06.2013 № 206). Тому на особу, яка працює на вказаній посаді у повному обсязі поширюються вимоги Кодексу законів України про працю, і припинення трудових відносин необхідно мотивувати виключно КЗпП України.

Також, згідно «Методичних рекомендацій щодо особливостей звільнення посадових осіб із органів місцевого самоврядування» (Додаток №2 до листа Головдержслужби України від 06.02.2002 №42/621) порядок звільнення заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів взагалі не визначений, а тому відповідно до ст. 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" перевибори та зміна керівників органів місцевого самоврядування не є підставою для припинення служби посадовими особами виконавчих органів рад.

Також, з 04.12.2015 року він знаходився на лікарняному і його звільнення грубо порушує вимоги ст.ст. 36, 40 КЗпП України.

Вказане підтверджується наданими доказами, зокрема, він був призначений на посаду на конкурсних засадах, успішно пройшов атестацію державного службовця та працював до 04.12.2015 року у Індустріальній районній у місті Дніпропетровську раді на постійній основі згідно ст. 1 закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Посилання на ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування України» під час його звільнення є безпідставним тому, що він не входив до складу виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради VI скликання, а також не займав посаду на яку обираються особи на певний строк.

Всупереч статті 47 КЗпП України йому до теперішнього часу не було видано трудову книжку та він не був офіційно ознайомлений з розпорядженням про звільнення.

Він є членом профспілкової організації Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, щомісячно сплачує внески і не був повідомленим про мотивацію звільнення керівництвом профспілкової організації.

Отже, відповідач безпідставно застосував до нього норми чинного законодавства, що регулюють відносини проходження публічної служби та порушив вимоги трудового законодавства України під час звільнення його як найманого працівника та посадової особи місцевого самоврядування. Зважаючи на це, рішення про звільнення з роботи має бути скасоване як незаконне, а відповідач має бути притягнутий до відповідальності за порушення вимог КЗпП України згідно діючого законодавства.

Згідно зі статтею 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зважаючи на це, відповідач зобов'язаний виплатити йому середній заробіток за час його хвороби і вимушений прогул починаючи з 04.12.2015 по наступний час.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995р. № 100, в даному випадку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Також вказано, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Його середньомісячна заробітна плата до вирахування всіх податків та зборів становила 10000 (десять тисяч) гривень.

Своїми неправомірними діями, в результаті яких він був незаконно звільненим з роботи, відповідачем йому була нанесена значна моральна та фізична шкода.

Перебуваючи на лікарняному з 04.12.2015 по 03.02.2016 та не отримуючи належних йому виплат від Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, він повинен був позичати гроші на лікування, що робити йому було незручно, оскільки він працююча людина і повинний позичатись, з огляду на це він відчував моральні страждання. Окрім того, брак коштів в кінцевому результаті привів до того, що лікування відбулося не у повному обсязі і йому знадобився значно більший час на відновлення здоров'я. Тому вважає, що йому головою Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради Алексейченком Ю.О заподіяні моральні та фізичні збитки у сумі 50000 (п'ятдесят тисяч) гривен.

Про звільнення йому офіційно не повідомляли, тому 03 лютого 2016 року він звернувся з заявою до Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з вимогою видати йому належним чином оформлену трудову книжку та копію рішення, яке було підставою звільнення (вх. №13-4 від 03.02.2016). До цього часу трудову книжку йому видано не було, отже відповідно до ст. 233 КЗпП України строк позовної давнини до його заяви не закінчився.

З огляду на те, що підставою його звільнення було розпорядження посадової особи органу місцевого самоврядування з формулюванням яке передбачає звільнення його саме з публічної служби як посадової особи строк повноважень якої закінчився, він змушений звернутись до суду в порядку адміністративного судочинства відповідно до ст. 17 КАС України.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили пред'явлений адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування позиції посилалися на викладені у позові обставини.

Представник відповідача посилаючись на викладені у письмових запереченнях обставини заперечувала проти позовних вимог ОСОБА_2, зауважувала на відсутності правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Третя особа у судове засідання не з'явилася.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, вивчивши матеріали справи та надані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі рішення № 122 від 14.12.2011 року Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради IX сесії VI скликання, з 15 грудня 2011 року позивача ОСОБА_2 було затверджено на посаді заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів, шляхом переведення з посади завідувача відділу з питань надзвичайних ситуацій, цивільного захисту населення, мобілізаційної та оборонної роботи районної у місті ради, із присвоєнням 9 рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах відповідної IV категорії, з окладом відповідно до штатного розпису. Цим же рішенням позивачу було встановлено надбавку за високі досягнення у праці в розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг та вислугу років, про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення до щорічної відпустки, і прийнято рішення про проведення позивачу виплати надбавки за вислугу років у розмірі згідно із наявним стажем державної служби та служби в органах місцевого самоврядування.

В судовому засіданні з наданих доказів не було встановлено, що позивач приймав Присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Рішенням № 05 від 04.12.2015 року Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради ІІ сесії VII скликання повноваження заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради VI скликання з питань діяльності виконавчих органів ОСОБА_2 були припинені з 04.12.2015 року, у зв'язку із закінченням строку повноважень, відповідно до частини 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Розпорядженням голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 258-рк від 04.12.2015 року позивача ОСОБА_2 - заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів було звільнено з 04.12.2015 року у зв'язку із закінченням строку повноважень.

Розпорядження вмотивоване посиланням на рішення II сесії Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради VІІ скликання від 04 грудня 2015 року № 05 «Про затвердження заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів» та частини першої статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

В пункті 1 рішення II сесії Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради VІІ скликання № 05 від 04.12.2015 року «Про затвердження заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів», на підставі якого було видане розпорядження № 258-рк від 04.12.2015 року про звільнення позивача зазначено, що з 04.12.2015 року на посаді заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів затверджено ОСОБА_4.

Відповідно штатного розпису апарату виконавчих органів Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради штатні посади заступників голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів були включені до апарату районної у місті Дніпропетровську ради.

Статтею 3 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, що діяла станом на грудень 2011 року) визначалося, що посадами в органах місцевого самоврядування є:

-виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою;

-виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

-посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Статтею 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, що діяла станом на грудень 2011 року) було передбачено, що прийняття на службу в органи місцевого самоврядування на посади заступників голови районної у місті ради здійснюється шляхом обрання відповідною радою.

В цій же нормі Закону було закріплено, що на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України відповідно головою районної у місті ради можуть бути призначені особи лише на посади керівника секретаріату (керуючого справами) ради, керуючого справами виконавчого апарату ради, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування.

Аналіз наведених норм Закону дає суду усі підстави зробити висновок, що станом на грудень 2011 року, посада заступника голови районної у місті ради (в т.ч. з питань діяльності виконавчих органів) була віднесена до категорії виборних посад на яку особа могла бути обрана виключно і безпосередньо тільки самою радою, а відносити таку посаду до категорії інших працівників органів місцевого самоврядування, як на це зазначають позивач та його представник, неможливо.

Відносити посаду заступника голови районної у місті ради, в тому числі і посаду заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів, до категорії посад на які особа могла бути призначена на конкурсній основі, або ж затверджена радою, чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України не можна було, оскільки заступник голови районної у місті ради є посадовою особою місцевого самоврядування відповідно до ст. 2 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в ред., чинній станом на грудень 2011 року), яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету. Позивач будучи не обраний Індустріальною районною у місті Дніпропетровську радою, був наділений посадовими повноваженнями щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримував заробітну плату за рахунок місцевого бюджету, що вбачається із наданих у судове засідання письмових доказів.

За встановлених під час розгляду справи обставин, суд доходить обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 був призначений на посаду заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів з порушенням процедури зайняття такої посади, визначеної чинним законодавством, зокрема з порушенням порядку, який закріплено абз. 2, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, що діяла станом на грудень 2011 року).

Посилання позивача на те, що займана ним посада заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів не входила до складу виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради (VI скликання) не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони суперечать положенням ч. 3 ст. 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в ред., чинній станом на грудень 2011 року), якою визначалося, що виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно голови районної у місті ради, заступника (заступників) голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб.

Отже, законодавством чинним на час призначення позивача на одну із утворених посад заступників голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів, посади заступників голови районної у місті ради були безпосередньо Законом віднесені до складу виконавчого комітету ради, що передбачало собою і особливий, визначений Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції, що діяла станом на грудень 2011 року), порядок зайняття такої посади - шляхом обрання відповідною радою (абз. 2, ч. 1 ст. 10 Закону). Інший, не передбачений зазначеними нормами Закону порядок зайняття посади заступника голови районної у місті ради (в т.ч. і посади заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів) не може вважатися законним.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», цим та іншим законами України.

Припинення повноважень посадових осіб місцевого самоврядування регулюється нормами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», який визначає, зокрема засади організації та діяльності, правового статусу посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виконавчим органом районної у місті ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, голови районної у місті ради, її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету. Кількісний склад виконавчого комітету визначається відповідною радою. Персональний склад виконавчого комітету районної у місті ради затверджується радою за пропозицією голови відповідної ради.

Вважати ОСОБА_2 особою, яка працювала у інших виконавчих органах Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради немає підстав, також як і немає підстав відносити посаду заступника голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів до категорії інших працівників органів місцевого самоврядування, оскільки Законом України такій посаді відведено чітко визначене місце у структурі органу місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи, що звільнення позивача відбулося після утворення в порядку визначеному діючим Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст. 51, 52 Закону) виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради (VII скликання), що відбулося 04.12.2015 року, на посади голови та заступників голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради в порядку визначеному чинним Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» були обрані інші особи, вважати, що Індустріальною районною у місті Дніпропетровську радою було допущено порушення Закону при прийнятті рішення щодо припинення повноважень ОСОБА_2 - заступника голови Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради з питань діяльності виконавчих органів, немає підстав, а тому його звільнення з зазначеної посади не може вважатися незаконним і необґрунтованим.

До тверджень позивача і його представника про те, що звільнення позивача відбулося фактично під час перебування ОСОБА_2 у стані тимчасової непрацездатності суд відноситься критично та не приймає такі доводи до уваги, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що у день звільнення позивач у робочий час перебував на робочому місці, про те, що він перебував у стані тимчасової непрацездатності за станом здоров'я керівництву він не повідомляв.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 підтвердили обставини викладені у актах від 04 грудня 2015 року.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що позивач 04.12.2015 року знаходився на роботі упродовж усього робочого дня, вона його бачила і до початку сесії. Вона приносила йому на ознайомлення розпорядження про звільнення та трудову книжку. Позивач відмовився від ознайомлення та лише сфотографував розпорядження про своє звільнення. Вона доповіла про цю ситуацію керуючій справами. Потім о 17:10 годині позивач прийшов до неї у кабінет, у відділ кадрів, де у присутності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відмовився від ознайомлення з розпорядженням та від отримання трудової книжки. 25.12.2015 року позивачеві повторно було запропоновано отримати трудову книжку, але він відмовився. Про відмову позивача вони 04.12.2015 року склали акти.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала, що позивача 04.12.2015 року бачила на роботі упродовж робочого дня, тобто перед сесією, коли він прийшов на реєстрацію, на сесії та після пленарного засідання. Вони проводили реєстрацію, роздавали сесійні матеріали. Позивач прийшов на сесію разом із своєю фракцією «Громадська сила», отримав усі документи. Один із питань, яке виносилося на сесію - це припинення повноважень позивача, та він знав, що радою прийматиметься таке рішення. Сесія розпочалася о 14:00 годині та тривала не менше однієї години. Позивач разом із своєю фракцією був на ній присутній. Вона чула як у цей день ОСОБА_6 попереджала позивача про прийняте рішення щодо його звільнення з займаної посади, просила позивача забрати трудову книжку.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що 04.12.2015 року позивач був на роботі цілий день, проводив комісію, приймав участь у пленарному засіданні ради. В 17:05 год. - 17:10 год. вона була у відділі кадрів, куди також прийшов позивач. Йому повідомляли про прийняте рішення щодо звільнення, пропонували отримати трудову книжку. Позивач відмовився та повідомив, що буде знаходитися на лікарняному.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 вказав, що 04.12.2015 року, вранці, йому зателефонував позивач і повідомив, що він захворів і буде пізніше на роботі, але запросив зібрати у кабінеті представників фракції. Потім прийшов позивач і вони усією фракцією пішли до сесійної зали. Сесія була о 14:00 годині. Після засідання позивач повернувся до свого кабінету, щоб забрати деякі свої особисті речі та залишив йому ключі від кабінету, попросив пливати квіти і поїхав. В грудні 2015 року він попросив у ОСОБА_6 копію розпорядження про звільнення позивача. Та надала йому копію та він залишив її у себе, а у лютому позивач попросив йому надати копію розпорядження та він виконав його прохання.

Отже, за встановлених під час розгляду адміністративної справи обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 необхідно відмовити, оскільки його звільнення з посади у зв'язку із закінченням строку повноважень є правомірним, ґрунтується на вимогах спеціального закону, яким регулюється проходження служби в органах місцевого самоврядування.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 8, 9, 11, 14, 159, 160, 163 КАС України, Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування»,Законом України «Про місцеве самоврядування», КЗпП України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена сторонами до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Д.С. Шклярук