Справа № 206/4734/16-а
Суддя: Зайченко С. В.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/4734/16-а
Провадження № 2-а/206/103/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2016року

Самарський районний суду міста Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Щербині Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 вказує на те, що з 27 січня 1998 року йому управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська Луганської області була призначена пенсія за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру». З 01 серпня 2014 року він перебуває на обліку у відповідача, як внутрішньо переміщена особа. Постановою КМУ від 09.12.2015 №1013 в черговий раз був підвищений розмір посадових окладів працівників органів прокуратури. У зв'язку з чим, він 10 серпня 2016 року звернувся до відповідача з заявою про перерахунок розміру його пенсії. Однак у відповідь отримав відмову з посиланням на п.5 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213. Вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки ці зміни в законодавстві стосуються пенсіонерів, яким пенсія тільки призначається, а не перераховується.

Тому уточнивши позовні вимоги просив суд, визнати протиправними дії (відповідь) Лівобережного об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області від 10.08.2016 року №554/03/21 та від 17.08.2-16 року №598/03/21 про відмову йому у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-501 вих.16 від 08.08.2016 року із розрахунку 80% розміру заробітної плати, зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області провести перерахунок його пенсії за вислугу років згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 01 січня 2016 року, виходячи з розрахунку 80% від заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-501 вих. 16 від 08.08.2016 року без обмеження виплати максимальним розміром пенсії, зобов'язати Лівобережне об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську Дніпропетровської області сплатити йому різницю від суми належної пенсії в розмірі 80% від заробітку і фактично виплаченої пенсії за минулий період з 01.01.2016 року, виходячи із заробітної плати, зазначеної у довідці прокуратури Луганської області №18-501 вих. 16 від 08.08.2016 року та в подальшому виплачувати пенсію у розмірі 80% від заробітної плати, зазначеної у довідці про заробітну плату, виданою прокуратурою Луганської області №18-501 вих. 16 від 08.08.2016 року до підвищення заробітної плати прокурорським працівникам або до зміни до пенсійного законодавства без обмеження виплати максимальним розміром пенсії.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України № 213 від 02.03.2015 року з 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Ці норми виключають як питання щодо призначення пенсії, так і її подальшого перерахунку та виплати.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» з 27.01.1998 року, у зв'язку з переміщенням з зони АТО з серпня 2014 року перебуває на обліку в Лівобережному об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську.

Відповідно довідки Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську №588/03/21 від 17.08.2016р. пенсія позивачу виплачується у розмірі 80% від заробітної плати.

10.08.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії ні підставі довідки прокуратури Луганської області про підвищення заробітної плати за № 18-501 вих.16 від 08.08.2016р.

Листом № 554/03/21 від 10.08.2016р. Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську, відмовило в перерахунку пенсії, так як відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», з 01.06.2015р. скасовано норми щодо призначення/перерахунку пенсій відповідно до «спеціальних законів», зокрема, до Закону України «Про прокуратуру».

Не погодившись з даним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» «Пенсійне забезпечення прокурорів і слідчих», передбачено, що «прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

…Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв'язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.»

Згідно Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи», який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», зокрема змінено у відсотках розмір пенсії за вислугу років, яка призначається прокурорам і слідчим у разі реалізації ними такого права (пенсія призначається в розмірі 80% від суми місячної заробітної плати незалежно від стажу роботи).

Разом з тим, правила щодо перерахунку пенсій працівників прокуратури залишились незмінними.

Необхідною умовою для перерахунку пенсії є документи, додатково подані пенсіонером щодо розміру місячного заробітку за відповідною посадою станом на час звернення за перерахунком пенсії. При цьому, такий перерахунок дійсно має здійснюватися виходячи із норм законодавства, які були чинними на момент призначення пенсії позивачу.

Крім того, Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи», до статті 50-1 Закону внесено нову норму (друге речення частини п'ятнадцятої), згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Таким чином, перерахунок пенсії, призначеної до 1 жовтня 2011 року, проводиться в разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, виходячи з розміру, встановленого на час призначення пенсії.

Посилання апелянта на п. 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 р. № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» як на підставу відмови у перерахунку пенсії є неприйнятним, оскільки відповідач застосував нові положення Закону до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності, а зміни, внесені до вказаного Закону, стосуються саме призначення пенсії, а не її перерахунку.

Відмова відповідача у перерахунку раніше призначеної пенсії саме за вище вказаних підстав є недопустимою, враховуючи і вимоги частини 1 статті 58 Конституції України, згідно з якою закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність та є ознакою того, що у такий спосіб відповідач як суб'єкт владних повноважень діяв протиправно, всупереч приписів частини 2 статті 19 Конституції України, за якими органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Окрім того, статтею 22 Конституцій України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Статтею 64 Конституцій України також передбачено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, статтями 22 та 64 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, гарантують право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, в тому числі Законом України «Про прокуратуру», які є такими, що не підлягають звуженню та обмеженню.

У розумінні статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов'язки громадянина. Згідно з принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 1, частина друга статті 3, частина друга статті 6, частина перша статті 8 Конституції України).

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблеми, пов'язані з реалізацією права на соціальний захист та неприпустимість обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень і сформулював правову позицію, яка полягає у тому, що Конституція України та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, в тому числі і призначення пенсії за спеціальними законами. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 зазначено, що зупинення пільг, компенсацій і гарантій для військовослужбовців та працівників правоохоронних органів без відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права на їх соціальний захист та членів їхніх сімей.

У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 р., ухваленого у справі №1-2/2013, також вказано, що Україна є правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони приймаються на її основі і повинні відповідати їй. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України). Юридична колізія є розбіжність або суперечність між нормативно-правовими актами, що регулюють одні і ті ж або суміжні правовідносини, а також між компетенцією органів влади. У разі існування неузгодженості між актами, виданим одним і тим же органом, але які мають різну юридичну силу, застосовується акт вищої юридичної сили. У випадку суперечності норм закону та Конституції України, які прийняті Верховною Радою України - колізія вирішується на користь Конституції України, яка має вищу юридичну силу.

Такого висновку дійшов Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №1-9/2015 від 13 травня 2015 року (пункти 2.1 та п.2.2 мотивувальної частини рішення). З огляду на вказане, положення Закону України від 02.03.2015 року № 213-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», в частині визнання правових актів такими, що втратили чинність, зупинення їх дії, внесення до них змін і доповнень щодо закріплених Конституцією України прав і свобод людини і громадянина вважається не що інше, як скасування або обмеження цих прав і свобод (рішення Конституційного суду України справа 1-28/2008 року).

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-501 вих.16 від 08.08.2016 року із розрахунку 80% розміру заробітної плати та зобов'язання провести перерахунок пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»,виходячи з розрахунку 80% від заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-501 вих.16 від 08.08.2016 року без обмеження виплати максимальним розміром пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії підлягає задоволенню.

Разом з цим позов в частині визначення дати з якої слід проводити перерахунок пенсії підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 с.45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», перерахунок призначеної пенсії провадиться в разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи , позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії 10.08.2016 року.

Тому з урахуванням приписів ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перерахунок пенсії позивача слід здійснювати з 01.08.2016 року.

В іншій частині вимоги про виплату в подальшому пенсії у розмірі 80% від заробітної плати, зазначеної у довідці про заробітну плату, виданою прокуратурою Луганської області №18-501 вих. 16 від 08.08.2016 року до підвищення заробітної плати прокурорським працівникам або до зміни до пенсійного законодавства без обмеження виплати максимальним розміром пенсії задоволенню не підлягають, оскільки суд розглядає позов в межах тих вимог та правовідносин з приводу яких у сторін виник спір на теперішній час, а не тих вимог та правовідносин з проводу яких спір, може виникнути в майбутньому.

Також, відповідно до ст.94 КАС України стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську 551,20 грн. сплачених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити - частково.

Визнати протиправними дії Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-501 вих.16 від 08.08.2016 року із розрахунку 80% розміру заробітної плати.

Зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років у відповідності до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» виходячи з розрахунку 80% від заробітної плати на підставі довідки прокуратури Луганської області №18-501 вих.16 від 08.08.2016 року без обмеження виплати максимальним розміром пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.08.2016 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпропетровську на користь ОСОБА_2 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом ст. 160 КАС України, апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С.В. Зайченко