Справа № 818/1583/15
Суддя: Швець В.В.
Дата ухвалення: 2016-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2016 року м. Київ К/800/39513/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Швеця В.В.,

Олексієнка М.М.,

Рецебуринського Ю.Й.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до Управління Державної міграційної служби України у Сумській області про визнання незаконним та скасування наказу,

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ начальника Управління Державної міграційної служби України в Сумській області (далі - відповідач, УДМС України в Сумській області) від 15 квітня 2015 року №78/05 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4.».

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 17 червня 2015 року позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника Управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 15 квітня 2015 року №78/05 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4.».

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги, позивач посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування ухваленого ним рішення та залишити в силі постанову Сумського окружного адміністративного суду.

У свою чергу, відповідач надіслав письмові заперечення на касаційну скаргу, просить її вимоги залишити без задоволення, рішення апеляційного суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами позивач з 1 червня 2012 року була прийнята на роботу в УДМС у Сумській області та з червня 2014 року призначена на посаду начальника відділу з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України УДМС України в Сумській області.

На виконання наказу Державної міграційної служби України від 18 березня 2015 року №38 (а.с.28) та пункту 2 Плану проведення перевірок діяльності територіальних органів на 2015 рік, у період з 23 по 27 березня 2015 року, робочою групою ДМС України було проведено перевірку окремих питань діяльності УДМС у Сумській області за 2014 рік, в ході якої було виявлено ряд порушень при формуванні справ про оформлення набуття громадянства України.

За результатами перевірки складено акт перевірки окремих питань діяльності УДМС у Сумській області за 2014 рік № 4 від 27 березня 2015 року (а.с.29-45).

На виконання рекомендацій, викладених в акті перевірки ДМС України, відповідачем - УДМС у Сумській області, за наказом від 07 квітня 2015 року № 11/06 (а.с.47) проведено службову перевірку фактів порушень чинного законодавства, зазначених в акті від 27 березня 2015 року №4, та за результатами цієї службової перевірки 10 квітня 2015 року складено акт (а.с.51-58).

В ході проведеної службової перевірки УДМС України в Сумській області, та відповідно до акту перевірки ДМС України (а.с.29-45, 51-58), було вказано на факти неналежного виконання службових обов'язків начальником відділу з питань громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України УДМС України в Сумській області ОСОБА_4, що полягали в неналежній та неефективній організації роботи відділу та призвело до порушення норм чинного законодавства, а саме: було зафіксовано системне порушення під час оформлення справ про набуття громадянства України за територіальним походженням - залучення документів, які не передбачені вимогами Порядку №215/2001.

9 квітня 2015 року за підписом ОСОБА_4 була складена довідка про усунення недоліків, виявлених при проведенні перевірки окремих питань діяльності УДМС у Сумській області за 2014 рік (а.с.9, 62-63).

15 квітня 2015 року начальником УДМС в Сумській області видано наказ №78/05 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4." (а.с.8, 59-60), яким за неналежне виконання службових обов'язків, позивачу було оголошено догану.

Як вбачається з наказу (а.с.8), підставою для його прийняття є системне порушення під час оформлення справ про набуття громадянства України за територіальним походженням, а саме: залучення документів, які не передбачені Порядком № 215/2001.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що в даному випадку відповідачем не дотримано вимог закону в частині проведення службового розслідування, а тому законних підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не було.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, та, відмовляючи у задоволені позову, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про те, що наказ начальника УДМС України в Сумській області від 15 квітня 2015 року №78/05 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4." є обґрунтованим та таким, що винесено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком апеляційного суду та з приводу спірних відносин зазначає наступне.

Законодавство України стосовно державної служби, визначаючи загальні засади діяльності та статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті, спрямоване на підвищення ефективності державної служби, добір компетентних і відданих справі кадрів, що досягається у тому числі і окремими заходами, а саме - встановленням додаткових, крім передбачених законами, процедур відбору громадян на державну службу та вимог, які висуваються до них, шляхів просування по службі, умов оплати праці державних службовців, підвищений рівень їх відповідальності у разі порушення дисципліни тощо.

Статтею 14 Закону України «Про державну службу" встановлено, що дисциплінарні стягнення застосовуються до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює.

Відповідно до статті 147 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Відповідно статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Проведення службового розслідування стосовно державних службовців регулюється Порядком проведення службового розслідування стосовно державних службовців, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року N 950.

Так, пунктами 1, 7, 10 передбачено, що стосовно державних службовців може бути проведено службове розслідування, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об'єднанню громадян. Особа, стосовно якої проводиться службове розслідування, має право в будь-який момент узяти в ньому участь, пояснювати факти, робити заяви, подавати відповідні документи і порушувати клопотання про залучення нових документів, вимагати додаткового вивчення пояснень осіб, причетних до справи. На вимогу керівника державного органу (посадової особи), якому доручено проведення службового розслідування, голови або членів комісії чи державного службовця, стосовно якого проводилося розслідування, акт повинен розглядатися в їх присутності. За результатами розгляду керівник державного органу (посадова особа), який прийняв рішення щодо проведення службового розслідування, приймає в десятиденний термін відповідне рішення, з яким ознайомлюється державний службовець. За матеріалами службового розслідування державний службовець може бути притягнутий до відповідальності згідно із законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що в даному випадку, підставою для прийняття спірного наказу стало неналежне виконання службових обов'язків ОСОБА_4, зокрема системне порушення під час оформлення справ про набуття громадянства України за територіальним походженням - залучення документів, які не передбачені Порядком № 215/2001, що кваліфікується як систематичне заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам фізичних осіб, створення додаткових перешкод громадянам в отриманні даної послуги, матеріальних витрат, що дискредитує, підриває авторитет та ставить під сумління діяльність УДМС України в Сумській області, як державного органу та суб'єкта надання адміністративних послуг, що призводить до неналежної та неефективної організації позивачем роботи відділу УДМС України в Сумській області.

Під системним порушенням мається на увазі неодноразове здійснення позивачкою цих вчинків та продовжуване неналежне виконання своїх службових обов'язків.

Перевіркою ДМС України та службовою перевіркою УДМС України в Сумській області встановлені факти порушень, які вчинялися позивачем при здійсненні нею керівництва відділом з питань її громадянства, реєстрації та роботи з громадянами з тимчасово окупованої території України УДМС України в Сумській області протягом 2014 року, що також підтверджується матеріалами справи.

Стосовно ж дотримання строків накладання дисциплінарних стягнень, слід зазначити, що строк у шість місяців з дня вчинення проступку відповідачем не порушено, оскільки останній факт зафіксованого проступку позивачем датується - 13 грудня 2014 року, справа №15 про прийняття до громадянства України громадянина Грузії. За вказівкою позивача була долучена декларація про відсутність іноземного громадянства, що суперечить вимогам «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що дисциплінарне стягнення відносно позивача було прийнято у строк, передбачений статтею 148 КЗпП України, та при дотриманні процедури, встановленої законодавством. Тобто, відповідач довів факт правомірності накладання дисциплінарного стягнення на позивача у строк та у межах процедури, встановленої законодавством.

Ступінь тяжкості вчиненого проступку враховувалась відповідачем при прийнятті спірного наказу, з чого вбачається, що ним застосовано менш суворий захід з можливих, навіть з огляду на те, що до позивача, наказом №284/05 від 20 жовтня 2014 року, було застосовано захід дисциплінарного впливу у вигляді затримки на два місяці у присвоєнні чергового рангу, за порушення вимог статті 71 Кодексу законів про працю України (а.с.68).

Враховуючи те, що посилання позивача в касаційній скарзі на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи, а судом апеляційної інстанції повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм належна оцінка у рішенні, яке належним чином мотивоване і за своїм змістом та формою відповідає вимогам матеріального та процесуального закону, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 4 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

.

Судді: В.В.Швець

М.М.Олексієнко

Ю.Й.Рецебуринський