Справа № 520/8122/16-а
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8122/16-а
Провадження № 2-а/520/497/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого суді ОСОБА_1

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ПС 2 № 114656,

В С Т А Н О В И В:

13.07.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просив ухвалити постанову, якою: визнати дії інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 гривень протиправними; постанову серії ПС2 № 114656 від 08.07.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати та закрити справу.

Свої вимоги мотивував тим, що постановою серії ПС 2 № 114656 у справі про адміністративне правопорушення від 08.07.2016 року на нього накладено адміністративне стягнення у вигляд штрафу у сумі 255 гривень, за ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Позивач зазначає, що з вказаною постановою він не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки остання винесена без жодного доказу правопорушення, без зясування всіх обставин справи та розяснення прав правопорушнику.

Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання зявився, вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач інспектор патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 та представник третьої особи Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області ОСОБА_4 у задоволені позову просили відмовити, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Суд, на підставі ст.86 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, заслухавши свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 08 липня 2016 року інспектором патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було винесено постанову Серії ПС2 № 114656 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З даної постанови вбачається, що позивач, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», державний номер НОМЕР_1 08.04.2016 року о 16.00 годин в м. Одеса по вул. Ак. Корольова, 23 здійснив перетин подвійної суцільної лінії, д/р 1.3, чим порушив п.п. 8.5.

Натомість позивач стверджує, що він, дійсн,о 08 липня 2016 року рухався по вул.. Ак. Корольова в напрямку центру міста, правил дорожнього руху не порушував, проте був зупинений інспектором патрульної поліції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В ході розгляду справи в якості свідків були допитані гр. ОСОБА_5 з боку позивача та інспектор патрульної служби ОСОБА_6, з боку відповідача.

Так свідок ОСОБА_5 повідомив, що 08.04.2016 року близько о 16.00 годині він зустрівся з позивачем ОСОБА_2 біля Торгівельного центру «Панорама», що розташований на вул. ОСОБА_7. Після розмови вони направились кожен на своєму автомобілю по вул. Ак. Корольова в бік вул. Левітана та центра міста. Свідок зазначає, що він на своєму автомобілю рухався позаду позивача, та бачив як його було зупинено інспекторами патрульної служби. Однак, стверджує, що правил дорожнього руху ОСОБА_2 не порушував.

Свідок інспектор патрульної служби ОСОБА_6 повідомив, що 08.04.2016 року він разом з інспектором Садковською Наталією Олегівною здійснювали піший патруль по вул.. Ак. Корольова, де ним було зупинено позивача, який порушив правила дорожнього руху, шляхом перетину подвійної суцільної лінії виїжджаючи на вул. ОСОБА_7 з вул.. Костанді.

Окрім того в судовому засіданні було оглянуто відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, та відеозапис з відео регістратора позивача ОСОБА_2.

Однак, відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 не містить доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, натомість як відеозапис з відео регістратора позивача ОСОБА_2 свідчить про те, що він рухався по вул. Ак. Корольова не порушуючи ПДР, проте був зупинений інспектором Линник Павлом Олександровичем.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення та транспорті» роз'яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які свідчили б про наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано.

Окрім того, з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 цього Кодексу).

А згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, зокрема зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення, а також позову, що, не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_8 відмовився від її отримання, був позбавлений можливості надати інспектору свої доводи та заперечення, скористатись юридичною допомогою, а відтак суд дійшов висновку, що розгляд адміністративної справи було здійснено не лише без роз'яснення прав та обов'язків позивачу, а й за його відсутності, що є неправомірним і призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у ст. 268 КУпАП, зокрема, право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Також відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Судом встановлено, що постанова Серії ПС2 № 114656 не відповідає вказаним вимогам, оскільки не містить відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, не містить відривної квитанції із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення. До того ж, відповідачем не вірно зазначено місце проживання позивача м. Одеса, вул. Студенна, 25, натомість, як вбачається з паспортних даних, позивач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, а також зазначено, що позивач порушив п.п. 8.5, проте не зрозуміло чого саме.

Слід зазначити, що, якщо в постанові йде мова про п.п. 8.5 Правил дорожнього руху, то вказаний пункт регламентує: «Дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює».

На думку суду, відповідач не вірно робить посилання на вищевказаний пункт, оскільки заборону перетину лінії 1.3 регламентує 34 розділ Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, «Дорожня розмітка», де зазначено, що лінія 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху та лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Разом з тим, не заслуговують на увагу посилання позивача на те, що постанова про адміністративне правопорушення була винесена відповідачем на бланку, затвердженому наказом МВС України №842 від 10.07.2015 року, який не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП та не є дійсним у зв'язку з прийняттям нового наказу №1395 від 07.11.2015 року, яким затверджено новий бланк постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення згідно Додатку 6 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 3 розділу VІ).

Оскільки дана інструкція є підзаконним актом, тоді як згідно п. 18 розділу 11 Закону України «Про національну поліцію» до 31 грудня 2016 року поліції дозволяється використання службових посвідчень, бланків, печаток, штампів, логотипів та емблем міліції та Міністерства внутрішніх справ України. Таким чином, не заборонено використання бланку постанови, що застосований відповідачем.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до п. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративні правопорушення, а саме: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

За змістом ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що відповідач не довів правомірність своїх дій при розгляді відносно позивача справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що спірна постанова прийнята інспектором патрульної служби з порушенням повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, належних та допустимих доказів на спростування зазначеного останнім не надано, а відтак спірна постанова є протиправною та підлягає скасуванню за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення.

Згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. А відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 122, 126, 247, 251, 268, 283, 284, 287 - 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст..ст. 2, 7, 9 - 11, 41, 69, 71, 86, 94, 159, 160, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ПС 2 № 114656 задовольнити.

Визнати дії інспектора патрульної поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Одеси ГУНП України Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255 гривень протиправними.

Постанову серії ПС2 № 114656 від 08.07.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена сторонами протягом десяти днів з дня її проголошення або отримання її копії шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Куриленко О. М.