Справа № 334/10978/15-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 жовтня 2016 року м. Київ К/800/26196/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду у якому просив визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника Запорізької митниці ДФС, Шило Б.В. від 15 грудня 2015року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених частиною третьою статті 470 МК України, вважаючи, що постанова Запорізької митниці ДФС винесена неправомірно, оскільки в його діях не було наміру на здійснення правопорушення.

Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задовленні позову суд першої інстанції з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що митне оформлення автомобілю «АUDІ А6» держ. № НОМЕР_2, кузов № НОМЕР_1 (республіка - Польща), що належить юридичній особі «ІNVESTMENT BUSINESS SOLUTIONS» (Польща), ввезеного на територію України 08 жовтня 2015 року, не було завершеним, і ОСОБА_1 під час здійснення митного оформлення у спрощеному порядку в режимі «транзиту» на автомобілі, призначеному для особистого користування, безпідставно вважав, що він заїжджає на територію України в режимі «тимчасового ввезення», оскільки свідомо не складав митну декларацію та не проходив всі митні формальності, необхідні при в'їзді в режимі «тимчасового ввезення», та не надав митним органам жодного документа на підтвердження того, що автомобіль є транспортним засобом комерційного призначення, чим порушив вимоги митного законодавства.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено, що 08 жовтня 2015 року транспортний засіб - «АUDІ А6» держ. № НОМЕР_2. кузов № НОМЕР_1 (республіка - Польща), який зареєстровано на юридичну особу «ІNVESTMENT BUSINESS SOLUTIONS» (Польща), був ввезений на митну територію України під керуванням громадянина України ОСОБА_1, через митний пост пропуску «Краковець» Львівської митниці ДФС через зону митного контролю «зелений коридор» в митному режимі «транзит».

Вищевказаний транспортний засіб, ввезений на митну територію України в режимі «транзит», знаходиться під митним контролем.

Так, 03 листопада 2015 року до Запорізької митниці ДФС надійшов рапорт ВДАІ з обслуговування м. Бердянськ та Бердянського району ГУМВС України в Запорізькій області, відповідно до якого, в цей день, співробітниками ДАІ в м. Бердянськ було зупинено «АUDІ А6» держ. № НОМЕР_2. кузов № НОМЕР_1 (республіка - Польща), ввезений через митний кордон на територію України через «зелений коридор» в режимі «транзит», яким керував громадянин України ОСОБА_1 та в порушення вимог статті 95 МК України в 10-денний строк до 18 жовтня 2015 року він не вивіз автомобіль за межі митної території України.

Отже, ОСОБА_1, задекларувавши автомобіль як такий, що ввезений в Україну в режимі транзиту, повинен був на протязі 10 днів його вивезти і використовувати лише з метою переміщення до пункту призначення, проте, позивач цього не зробив, чим порушив вимоги до режиму ввезення транспортного засобу, який передбачав звільнення від сплати митних платежів.

Відповідно до вимог статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також, здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Пункт 59 статті 4 МК України встановлено, що транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у тому числі самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення;

Пунктом 60 статті 4 МК України передбачено, що транспортні засоби особистого користування - це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тон), 8711 згідно з УКТЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

Аналогічні приписи містить у собі і стаття 1 Додатку «С» до Конвенції про тимчасове ввезення (Стамбул, 1990р.).

Пунктом 1 частини першої статті 95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Частиною третьою статті 470 МК України передбачено відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів».

Відповідно до частини першої статті 105 МК України у митний режим тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами помішуються виключно товари, транспортні засоби комерційного призначення, зазначені у статті 189 цього Кодексу та в Додатках В.1 - В.9, С, до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), на умовах, визначених цими Додатками.

Частиною першою статті 189 МК України передбачено, що транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України, можуть тимчасово ввозитися на митну територію України без справляння митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності. Тимчасово ввезені на митну територію України транспортні засоби комерційного призначення підлягають вивезенню без внесення в їх конструкцію будь-яких змін (без урахування природного зношення, витрати пально-мастильних матеріалів та необхідного ремонту). Тимчасове ввезення транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України допускається за умови, що транспортні засоби не використовуватимуться для внутрішніх перевезень митній території України.

При цьому, статтею 1 Конвенції та пунктом 35 статті 4 МК України встановлено, що поняття «особа» у вказаних нормативних актах означає як юридичну, так і фізичну особу. У зв'язку з цим, особисте користування (приватне використання) не обмежується виключно інтересами фізичної особи, а може здійснюватися і в інтересах юридичних осіб.

З огляду на викладене вище, згідно із положеннями Митного кодексу України та Конвенції транспортні засоби, які тимчасово ввозяться на митну територій України громадянами-резидентами в службових цілях, а не для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів через митний кордон України, не відносяться до транспортних засобів комерційного призначення.

Крім того, відповідно до частини другої статті 366 МК України канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню, а згідно вимог частини другої статті 380 та частини першої статті 381 МК України, транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться громадянами - нерезидентами або ввозяться громадянами з метою транзиту на митну територію України, не підлягають письмовому декларуванню.

Відповідно до Гллави 1 статті 1 Додатку А Стамбульської Конвенції про тимчасове ввезення "Документ на тимчасове ввезення" означає міжнародний митний документ, що приймається як митна декларація і дозволяє ідентифікувати товари (у тому числі транспортні засоби) та містить міжнародну чинну гарантію на покриття ввізного мита і податків.

Отже, тимчасове ввезення громадянами України транспортних засобів можливе з застосуванням міжнародного митного документа (книжка А.Т.А., або книжка С.Р.Б.), що містить чинну міжнародну гарантію сплати митних платежів або надання фінансової гарантії, передбаченому розділом X Митного кодексу України.

Пунктом 1 розділу II Особливості виконання митних формальностей відповідно до митного режиму тимчасового ввезення Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 жовтня 2012 р. за № 1669/21981 передбачено, що для митного оформлення товарів, що тимчасово ввозяться на митну територію України, митному органу подаються Митна декларація, книжка А.Т.А. або інший документ, передбачений законодавством України з питань державної митної справи.

Як установлено судами попередніх інстанцій, жодних документів, які підтверджували б комерційне використання автомобіля «АUDІ А6» держ. № НОМЕР_2. кузов № НОМЕР_1 (республіка - Польща), а саме платне перевезення осіб або промислове чи комерційне платне або безоплатне перевезення вантажів, позивачем не було надано.

Суд критично відноситься до наказу про відрядження за кордон № 0510/1-15 від 05 жовтня 2015 року виданого на імя позивача, як підтвердження комерційного призначення автомобіля, оскільки цей наказ не підтверджує факт переміщення товарів та/або пасажирів через митний кордон України зазначеним транспортним засобом, як це передбачене вищенаведеними положеннями Митного кодексу України, Закону України від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» та Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 р.).

Таким чином, ввезений позивачем транспортний засіб є транспортним засобом особистого користування та відповідає всім вимогам такого, наведеним вище. При цьому, питання ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України врегульовано статтею 381 МК України.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 08 липня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про визнання незаконною та скасування постанови.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз