Справа № 821/1129/16
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/1129/16

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № НОМЕР_1 від 27.10.2014 р., № НОМЕР_2 від 03.04.2015 р., податкової вимоги № 261-23 від 21.01.2016 р. та рішення про опис майна в податкову заставу № 81 від 21.01.2016 р.,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.10.2014 р., яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 6388,76 грн., з яких за основним платежем на 4259,17 грн., за штрафними санкціями на 2129,59 грн., № НОМЕР_2 від 03.04.2015 р., яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на 10599,41 грн., з яких за основаним платежем на 7066,27 грн., за штрафними санкціями на 3533,14 грн., податкову вимогу № 261-23 від 21.01.2016 р. та рішення про опис майна в податкову заставу № 81 від 21.01.2016 р.

Свої вимоги мотивує тим, що підставою для нарахування грошових зобов'язань з податку на додану вартість та податку з доходів фізичних осіб стали протиправні висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з ТОВ "Астраком Груп", ТОВ "Зевс-Буд", що мали місце у 2014 році, з ТОВ "Іраіда" - у листопаді 2013 році, оскільки правомірність формування витрат та податкового кредиту підтверджується належним чином складеними первинними документами.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, оскільки встановлені за наслідками перевірок порушення ФОП ОСОБА_2 вимог діючого законодавства є обґрунтованими, та як наслідок, прийняті на їх підставі спірні податкове повідомлення-рішення, податкова вимога та рішення про опис майна у податкову заставу є законними. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 25.09.2014 р. по 01.10.2014 р. посадовою особою відповідача проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_2 з питань взаємовідносин з ТОВ "Агенція простір" за квітень 2014 року, з ПП "Іраіда" за листопад 2013 року, за результатами якої складено акт від 08.10.2014 р. № 1111/21-03-17-02/НОМЕР_3.

У висновку акта зазначено, що перевіркою встановлено:

1. відсутність поставок товарів, надання послуг (виконання робіт) ТОВ "Агенція простір" платнику податків ФОП ОСОБА_2 у квітні 2014 року на суму ПДВ 23875 грн., ПП "Іраіда" у листопаді 2013 року на суму ПДВ 4259,17 грн., що свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків. Отже, відповідно до пп.198.3, 198.6 ст.198 ПК України зазначені правочини є недійсними;

2. відсутність поставок ФОП ОСОБА_2 товарів (робіт, послуг), умовно придбаних у ТОВ "Агенція простір", платникам податків - покупцям на загальну суму ПДВ 31966,66 грн. за квітень 2014 року, а саме: фірма "Т.М.М." на суму ПДВ 2916,67 грн., ТОВ "Віталюкс" на суму ПДВ 9833,33 грн., ТОВ "Адвентіс" на суму ПДВ 9833,33 грн., ТОВ "ТАС-ФАРМА" на суму ПДВ 1883,33 грн., Київський університет культури на суму ПДВ 7500 грн., а також умовно придбаного у ПП "Іраіда" платникам податків - покупцям на загальну сумі ПДВ 6166,67 грн. за листопад 2013 року, а саме: ТОВ "Термінал Алекс" на суму ПДВ 6166,67 грн., що свідчить про укладення угод без мети настання реальних наслідків. Отже, відповідно до п.185.1 ст.185 та п.187.1 ст.187 ПК України встановлено нереальність здійснення господарських операцій;

3. п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, у результаті чого занижено податок на додану вартість за листопад 2013 року на суму 4259,17 грн.

До таких висновків контролюючий орган дійшов у зв'язку з:

- наявністю в системі автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України розбіжностей між задекларованими сумами (ФОП ОСОБА_2 в додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за квітень 2014 року від 20.05.2014 р. № НОМЕР_4 задекларував суму податкового кредиту від ТОВ "Агенція простір" на суму 23875 грн., в той час ТОВ "Агенція простір" декларує податкові зобов'язання за квітень 2014 року на суму 0,00 грн.; ФОП ОСОБА_2 в додатку 5 до податкової декларації з ПДВ за листопад 2013 року від 21.04.2013 р. № НОМЕР_5 задекларував суму податкового кредиту від ТОВ "Іраіда" на суму 4259,17 грн., в той час ТОВ "Іраіда" декларує податкові зобов'язання за листопад 2013 року на суму 0,00 грн.);

- наявністю актів про неможливістю проведення зустрічної звірки ТОВ "Агенція простір" від 28.04.2014 р. № 607/04-62-22-3/33159985, ТОВ "Іраіда" від 20.05.2014 р. № 1427/26-55-22-08/30055514.

На підставі акту перевірки від 08.10.2014 р. № 1111/21-03-17-02/НОМЕР_3 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.10.2014 р. № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 6388,76 грн., з яких за основним платежем на 4259,17 грн., за штрафними санкціями на 2129,59 грн.

Крім того, в період з 23.02.2015 р. по 06.03.2015 р. посадовими особами відповідача проведено документальну планову перевірку ФОП ОСОБА_2 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 р. по 31.12.2014 р., за результатами якої складено акт від 16.03.2015 р. № 77/21-03-17-03/309939579.

У висновках акту зазначено, що встановлено порушення:

1. пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.164.2.6 п.164.2 ст.164, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України - занижено податку на доходи фізичних осіб за 2014 р. в сумі 7066,27 грн.;

2. п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" - занижено суму єдиного внеску з чистого оподатковуваного доходу за 2014 рік на 12548,02 грн.

Дані висновки відповідача ґрунтуються на тому, що ФОП ОСОБА_2 неправомірно сформовано витрати по відносинах ТОВ "Астраком Груп", ТОВ "Зевс-Буд", так як операції з цими контрагентами не мали реального характер. При цьому відповідачем взято до уваги акти про неможливість проведення зустрічних звірок ТОВ "Астраком Груп" від 15.07.2014 р. № 729/223/39156906, ТОВ "Зевс-Буд" від 24.07.2014 р. № 2045/26-55-22-08/38907365.

На підставі акту перевірки від 16.03.2015 р. № 77/21-03-17-03/309939579 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.04.2015 р. № НОМЕР_2, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб на 10599,41 грн., з яких за основним платежем на 7066,27 грн., за штрафними санкціями на 3533,14 грн.

В подальшому ФОП ОСОБА_2 направлено податкову вимогу від 21.01.2016 р. № 261-23, якою визначено суму податкового боргу у розмірі 18826,68 грн., з яких з податку на доходи фізичних осіб - 13136,62 грн., з податку на додану вартість - 5690,06 грн., та 21.01.2016 р. прийнято рішення № 81 про опис майна у податкову заставу.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних рішень відповідача, суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених у судовому засіданні фактичних обставин справи.

Що стосується правомірності податкового повідомлення-рішення від 27.10.2014 р. № НОМЕР_1 суд зазначає наступне.

Вказане податкове повідомлення-рішення винесено на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 від 08.10.2014 р. № 1111/21-03-17-02/НОМЕР_3.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Положеннями пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється в разі, якщо за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються можливі порушення цим платником податків податкового, валютного та іншого законодавства протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки (п.78.4 ст.78 ПК України).

Особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені ст.79 ПК України.

Згідно п.79.2 ст.79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Виконання умов цієї статті надає право посадовим особам контролюючого органу розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків проводиться виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, а право на проведення такої перевірки надається лише за умови повідомлення платника податку про таку перевірку та вручення копії наказу про проведення перевірки у спосіб, визначений законом, до її початку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 та ст.79 ПК України начальником ДПІ у м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області винесено наказ від 25.09.2014 р. № 1175 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2О.".

Ухвалами суду від 30.09.2016 р., 17.10.2016 р. відповідача було зобов'язано надати до суду належним чином завірені копії наказів на проведення перевірок (оскільки позивачем оскаржуються податкові повідомлення-рішення, які прийняті на підстав двох перевірок - документальної позапланової невиїзної та документальної планової), повідомлень про проведення перевірок та доказів їх вручення ФОП ОСОБА_2

Тобто, судом вжито всіх заходів щодо витребування у Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області доказів стосовно дотримання процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2, оформленої актом від 08.10.2014 р. № 1111/21-03-17-02/НОМЕР_3.

Представником відповідача до суду надано лише копію наказу від 25.09.2014 р. № 1175.

Копію повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, доказів вручення позивачу наказу від 25.09.2016 р. № 1175 та повідомлення про проведення перевірки відповідачем до суду не надано.

За змістом ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ч.ч.4, 5 ст.11 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Приписами ч.1, 2 ст.71 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.4 ст.71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Положеннями ч.6 ст.71 КАС України передбачено, що якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З викладеного слідує, що саме на відповідача, як на суб'єкта владних повноважень, покладається обов'язок доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності і у разі ненадання на вимогу суду витребуваних доказів, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, оскільки Херсонською ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області на неодноразові вимоги суду не надано доказів направлення позивачу наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 25.09.2014 р. № 1175, повідомлення про проведення перевірки, то єдиним доказом дотримання відповідачем вимог Податкового кодексу України щодо повідомлення ФОП ОСОБА_2 про проведення перевірки є інформація, викладена у акті від 08.10.2014 р. № 1111/21-03-17-02/НОМЕР_3.

З вступної частини акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 08.10.2014 р. № 1111/21-03-17-02/НОМЕР_3 слідує, що копію наказу від 25.09.2014 р. № НОМЕР_6 ОСОБА_2 направлено поштою з повідомленням про вручення 25.09.2014 р., тобто вже після того, як було розпочато документальну позапланову невиїзну перевірку, яка проводилася з 25.09.2014 р. по 01.10.2014 р.

Стосовно направлення позивачу повідомлення про проведення перевірки, даний акт відомостей про це не містить.

З викладеного слідує, що позивач не знав про проведення контролюючим органом стосовно нього у період з 25.09.2014 р. по 01.10.2014 р. документальної позапланової невиїзної перевірки. Таким чином, ФОП ОСОБА_2, у порушення вимог пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України, був позбавлений права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань, які перевірялися контролюючим органом.

Не ознайомлення позивача до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є грубим порушенням вимог п.79.2 ст.79 ПК України.

Невиконання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Дана правова позиція узгоджується з практикою Вищого адміністративного суду України, викладеній в ухвалах від 07.04.2014 р. по справі № К/800/37822/13, від 15.06.2015 р. по справі № К/800/53198/13, від 30.05.2016 р. по справ № К/9991/38350/12, від 15.09.2016 р. по справі № К/800/48756/15, постановах Вищого адміністративного суду України від 30.05.2016 р. по справі № К/9991/30104/12, від 02.06.2016 р. по справі № К/800/2995/16, а правовий висновок з цього питання сформульований Верховним Судом України у постанові від 27.01.2015 р. по справі № 21-425а14.

Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.244-2 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про протиправність дій контролюючого органу щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_2, у зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 27.10.2014 р. № НОМЕР_1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується правомірності податкового повідомлення-рішення від 03.04.2015 р. № НОМЕР_2 суд зазначає наступне.

Підставою винесення даного податкового повідомлення-рішення слугували висновки контролюючого органу, викладені в акті документальної планової перевірки від 16.03.2015 р. № 77/21-03-17-03/НОМЕР_3. Так, відповідач вказав на те, що ФОП ОСОБА_2 у періоді, що перевірявся, вчинено правочини, які не спрямовані на реальне настання правових наслідків, та безпідставно включено до складу витрат за 2014 рік суми у розмірі 47108,35 грн. (по відносинах з ТОВ "Астраком Груп" - 23775 грн., по відносинах з ТОВ "Зевс-Буд" - 23333,35 грн.). До таких висновків контролюючий орган дійшов на підставі актів про неможливість проведення зустрічної звірки контрагентів позивача - ТОВ "Астраком Груп" та ТОВ "Зевс-Буд".

Неправомірне формування ФОП ОСОБА_2 витрат по відносинах з ТОВ "Астраком Груп", ТОВ "Зевс-Буд" (всього на загальну суму 47108,35 грн.), згідно акту від 16.03.2015 р. № 77/21-03-17-03/НОМЕР_3, стали підставою також для висновків про порушення позивачем п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і заниження суми єдиного внеску з чистого оподаткованого доходу за 2014 рік на 12548,02 грн.

Внаслідок цього відповідачем було винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.03.2015 р. № Ф-, яку ФОП ОСОБА_2 оскаржив у судовому порядку. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 р. (справа № 821/1673/15-а), яку залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2015 р., визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.03.2015 р. № Ф-. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.01.2016 р. касаційну скаргу ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області повернуто скаржнику.

Із судових рішень вбачається, до судами першої та апеляційної інстанції досліджувалися господарські операції між позивачем та ТОВ "Астраком Груп" та ТОВ "Зевс-Буд", перевірялися доводи контролюючого органу стосовно нікчемності угод, відповідності первинних документів вимогам законодавства та правомірності формування витрат у сумі 47108,35 грн. ФОП ОСОБА_2 за результатами взаємовідносин з цими контрагентами.

Тобто, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено реальність господарських операцій між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Астраком Груп" та ТОВ "Зевс-Буд", які мали місце у 2014 році, належне їх підтвердження первинними документами, правомірність віднесення позивачем до складу витрат суми у розмірі 47108,35 грн.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином доводи відповідача про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Астраком Груп" та ТОВ "Зевс-Буд", неправомірність формування витрат у розмірі 47108,35 грн. спростовуються судовим рішенням, яке набрало законної сили, і яке має преюдиційне значення в силу ч.1 ст.72 КАС України.

За таких обставин відповідачем протиправно нараховано ФОП ОСОБА_2 грошові зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 7066,27 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 3533,14 грн., а тому податкове повідомлення-рішення від 03.04.2015 р. № НОМЕР_2 підлягає скасуванню.

Що стосується правомірності податкової вимоги від 21.01.2016 р. № 261-23 та рішення про опис майна в податкову заставу від 21.01.2016 р. № 81, суд зазначає наступне.

З податкової вимоги від 21.01.2016 р. слідує, що у ній вказано суму податкового боргу з податку на додану вартість та з податку з доходів фізичних осіб, яка визначена із сум, нарахованих податковими повідомленнями-рішення від 27.10.2014 р. № НОМЕР_1, від 03.04.2015 р. № НОМЕР_2. У зв'язку з наявністю податкового боргу за вказаними податками, відповідачем прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 21.01.2016 р. № 81.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про неправомірність нарахування ФОП ОСОБА_2 грошових зобов'язань з податку на додану вартість у сумі 6388,76 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 27.10.2014 р. № НОМЕР_1 та грошових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб у сумі 10599,41 грн. на підставі податкового повідомлення-рішення від 03.04.2015 р. № НОМЕР_2, то і прийняті контролюючим органом податкова вимога від 21.01.2016 р. № 261-23 та рішення про опис майна в податкову заставу від 21.01.2016 р. № 81 підлягають скасуванню.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ФОП ОСОБА_2, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ФОП ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1929,21 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 27.10.2014 р., № НОМЕР_2 від 03.04.2015 р., податкову вимогу № 261-23 від 21.01.2016 р. та рішення про опис майна в податкову заставу № 81 від 21.01.2016 р.

Стягнути з Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (рнокпп НОМЕР_3) судовий збір у сумі 1929 (одну тисячу дев'ятсот двадцять дев'ять) грн. 21 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 02 листопада 2016 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.2