Справа № 808/860/16
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

13 жовтня 2016 року (16 год. 30 хв.) Справа № 808/860/16 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна»

до: Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

09.03.2016 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (далі - позивач) до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС (далі - відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 23.02.2016 № про визначення податкового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4 668 234,50 грн., у тому числі за основним платежем - 3 778 823,00 грн. та за штрафними санкціями - 889 411,50 грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги таким.

За результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Транс-Транзіт» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 відповідачем відносно позивача було складено Акт від 11.02.2016 № 8/28-04-22-03/00186536 та прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 23.02.2016 № , яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 4 668 234,50 грн., у тому числі за основним платежем - 3 778 823,00 грн. та за штрафними санкціями - 889 411,50 грн. Підставою винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, на думку відповідача, стало завищення позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту на загальну суму 3 778 823,00 грн., а також завищення ним суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню, на загальну суму 3 778 823,00 грн.

Позивач вважає оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, оскільки законодавець у відповідній сфері правовідносин відокремлює господарські операції з транспортно-експедиторського обслуговування (далі - ТЕО) від операцій з міжнародного перевезення (у тому числі морського), регулюючи їх різними нормативно-правовими актами. Відрізняється також і оподаткування цих операцій. Так, між позивачем та ТОВ «Транс-Транзит» у 2012-2013 р.р. було укладено договори-доручення, за якими ТОВ «Транс-Транзит» зобов'язується за плату і рахунок позивача виконати або організувати виконання послуг з ТЕО із залученням інших підприємств і організацій, з якими безпосередньо ТОВ «Транс-Транзит» має укладені договори.

Позивач стверджує, що оскільки згідно з Податковим кодексом України (далі - ПК України) транспортно-експедиторські послуги, що надаються резиденту, оподатковуються за ставкою 20%, а нерезиденту - 0% (оскільки місце постачання таких послуг вважається поза митною територією України), відтак комплекс послуг, що були надані позивачу ТОВ «Транс-Транзит» (у тому числі придбаних у перевізника з нульовою ставкою), підлягали оподаткуванню ПДВ саме за ставкою 20% від бази оподаткування. Крім того, у період з 01.01.2013 по 31.12.2013 ТОВ «Транс-Транзит» включив весь комплекс наданих позивачу послуг з ТЕО до бази оподаткування ПДВ. Отже, на переконання позивача, він обґрунтовано відніс до складу операцій, що оподатковуються за ставкою 20%, виписані ТОВ «Транс-Транзит» податкові накладні у розмірі 3 778 823,00 грн., та, відповідно, правомірно сформував податковий кредит на зазначену суму ПДВ.

Також, на думку позивача, у відповідача були відсутні законні підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки питання, що складають її предмет, вже були досліджені відповідачем у серпні, вересні 2014 року під час проведення планової виїзної перевірки позивача. Із урахуванням викладених обставин, позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 12.03.2016 відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

У попередньому судовому засіданні представником відповідача подані заперечення на адміністративний позов, у яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки ТОВ «Транс-Транзит» при визначенні податкових зобов'язань з послуг міжнародного перевезення морським транспортом вантажів, що належать позивачу, (ТЕО 20-контейнерів та ТЕО 40-контейнерів) повинен був застосувати ставку ПДВ у розмірі 0%, як того вимагає ст. 195 ПК України, однак застосував іншу ставку ПДВ, а саме, у розмірі 20%. Як результат, позивач, на переконання відповідача, неправомірно відніс до складу операцій, що оподатковуються за ставкою 20%, податкові накладні на вартість послуг міжнародного перевезення вантажів морським транспортом, складені ТОВ «Транс-Транзит», що призвело до завищення позивачем податкового кредиту на загальну суму ПДВ 3 778 823,00 грн. Щодо посилань позивача на відсутність законних підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, представник відповідача у запереченнях проти позову зауважив, що зазначена перевірка була проведена у межах кримінального провадження № 0000003 на підставі ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва Селюкова О.Г. від 27.11.2015 по справі № 760/19841/15-к, а тому, у розумінні ст. 78 ПК України, вона є законною. Із урахуванням викладених обставин, відповідач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

У ході попереднього судового засідання представниками сторін надані додаткові докази, а також додаткові пояснення та заперечення на обґрунтування їх правових позицій.

Ухвалою суду від 13.10.2016 закінчено підготовче провадження і за письмовою згодою представників позивача та відповідача справу призначено до судового розгляду у той же день, а саме на 13.10.2016.

13.10.2016 судом було отримано клопотання представників позивача та відповідача про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали і з'ясувавши обставини адміністративної справи та дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України позивача зареєстровано як юридичну особу 15.04.1994 (т. 1, а.с. 34). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу - орган державної влади 04.06.2015 (т. 1, а.с. 155).

До видів діяльності позивача за КВЕД-2010 належать: виробництво чавуну, сталі та феросплавів (24.10); професійно-технічна освіта (85.32); інші види освіти, н.в.і.у. (85.59); діяльність лікарняних закладів (86.10); функціонування театральних і концертних залів (90.04); оптова торгівля металами та металевими рудами (46.72); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (68.20) (т. 1, а.с. 34).

27.11.2015 слідчим суддею Солом'янського районного суду м. Києва Селюковим О.Г. у межах кримінального провадження № 0000003 було постановлено ухвалу від 27.11.2015 по справі № 760/19841/15-к, якою призначено позапланову документальну перевірку з питань дотримання позивачем податкового законодавства України по проведених фінансово-господарським операціям за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 щодо правильності нарахування та сплати до бюджету України ПДВ та податку на прибуток при проведенні фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Транс-Транзит»; проведення перевірки доручено відповідачу засобами поштового зв'язку (т. 1, а.с. 152-153).

18.12.2015 зазначена ухвала разом із листом Головного управління ДФС у Київській області «Про доручення проведення позапланової документальної перевірки ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузькіна» (т. 1, а.с. 154) надійшла відповідачу (т. 1, а.с. 58).

21.12.2015 відповідач на виконання ухвали слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва Селюкова О.Г. від 27.11.2015 по справі № 760/19841/15-к видав наказ № 208 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» тривалістю 15 робочих днів з 23.12.2015 (т. 1, а.с. 149) та на його підставі видав два направлення на перевірку, а саме: від 21.12.2015 № 116, від 21.12.2015 № 117 (т. 1, а.с. 150-151).

З 23.12.2015 по 04.02.2016 відповідачем було проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Транс-Транзит» () за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 (далі - Перевірка). За результатами перевірки відповідачем було складено Акт від 11.02.2016 № 8/28-04-22-03/00186536 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» () з питань дотримання вимог податкового законодавства при проведенні фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Транс-Транзит» () за період з 01.01.2013 по 31.12.2013» (далі - Акт перевірки, т. 1, а.с. 50-78).

Перевіркою встановлено порушення позивачем абз. «а» п.п. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, ст. 201 ПК України, в результаті чого завищено від'ємне значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту на загальну суму 3 778 823,00 грн.; завищено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на загальну суму 3 778 823,00 грн.

Оскільки позивач не погодився із висновками відповідача, ним були направлені заперечення від 15.02.2016 № 115-40 на Акт перевірки (далі - заперечення на Акт перевірки, т. 1, а.с. 43-49), обґрунтування яких є тотожними аргументам, що наведені позивачем у позовній заяві.

Відповідачем заперечення позивача на Акт перевірки не були взяті до уваги, оскільки, на його переконання, підстав для перегляду результатів Акту перевірки немає, про що позивачу направлено відповідь від 22.02.2016 № 868/10/2804/2202 (т. 1, а.с. 37-42).

На підставі Акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 23.02.2016 № (далі - податкове повідомлення-рішення, т. 1, а.с. 14), яким позивачу визначено податкове зобов'язання з ПДВ на суму 4 668 234,50 грн., у тому числі за основним платежем - 3 778 823,00 грн. та за штрафними санкціями - 889 411,50 грн.

Оцінюючи правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить із такого.

20.10.2012 між ТОВ «Транс-Транзит» та позивачем було укладено договір-доручення № 19120841 (далі - Договір від 20.10.2012 № 19120841, т. 1, а.с. 118-126), відповідно до умов якого ТОВ «Транс-Транзит» зобов'язується за плату і за рахунок позивача виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних ТЕО, а саме: забезпечення оптимального транспортного обслуговування; пошук перевізника по заявці позивача; укладення договору перевезення; забезпечення оптимізації руху вантажів з метою мінімального рівня витрат; організація перевезення морським та змішаним транспортом; організація перевезення і перевалки вантажів автомобільним транспортом по території України і в міжнародному сполученні; організація перевезень зовнішньоторговельних вантажів різними видами транспорту (у тому числі у багатотонних контейнерах) по території зарубіжних країн; страхування вантажів по заявці позивача; організація мультимодальних перевезень; забезпечення підготовки і додаткового устаткування транспортних засобів і вантажів; забезпечення збереження вантажів при мультимодальних перевезеннях і перевалки і зберігання в портах; надання в установленому порядку транспортним підприємствам, залученим до виконання цього договору, заявки на відправлення експортних, транзитних і реекспортних вантажів і наряди на відвантаження імпортних, транзитних і знятих з експорту вантажів; складання обмірних ескізів на вантажі негабаритів і надважких, організація фумігації вантажів при заявці позивача; фрахтування національних, іноземних судів і залучення інших транспортних засобів, забезпечення їх подання в порти, на залізничні станції, станції, склади, термінали або інші об'єкти для своєчасної відправки вантажів; здійснення робіт, пов'язаних з прийманням, накопиченням, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів; ведення обліку прибуття і відправки вантажів з портів, залізничних станцій, складів, терміналів або інших об'єктів; організація експертизи вантажів по заявці позивача; забезпечення виконання комплексу заходів по відправці вантажів, які поступили в некондиційному стані, з браком, в пошкодженій, нестандартній упаковці, в упаковці, яка не відповідає вимогам перевізників по заявці позивача; оформлення документів і організація робіт згідно з митними карантинними і санітарними вимогами.

Згідно з розділом 4 Договору від 20.10.2012 № 19120841 валюта Договору і валюта платежу - гривня. Загальна сума Договору залежить від кількості зроблених послуг і орієнтовно складає 10 000 000,00 грн. Ставки на ТЕО в порту вказані у додатках № 1, № 2, № 3 (т. 1, а.с. 112, 113). Розмір винагороди (плати) ТОВ «Транс-Транзит» за експедиторські послуги і вартість окремого перевезення вказуються в разових заявках, які є невід'ємною частиною цього Договору, і не можуть бути змінені в односторонньому порядку.

Термін оплати за ТЕО по обробці вантажів у порту - 15 банківських днів від дати отримання цих документів від ТОВ «Транс-Транзит». Плата за перевезення вантажів морським транспортом здійснюється на умовах 100% попередньої оплати на погоджену сторонами партію вантажу, що поступила в порт у відповідність з Приймальними актами (п. 4.7 Договору від 20.10.2012 № 19120841). Пунктом 9. 1 Договору від 20.10.2012 № 19120841 визначено, що він вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2012 (т. 1, а.с. 118-126).

12.03.2013 між ТОВ «Транс-Транзит» та позивачем також було укладено договір-доручення № 19130204 (далі - Договір від 12.03.2013 № 19130204, т. 1, а.с. 133-141), відповідно до умов якого ТОВ «Транс-Транзит» зобов'язується за плату і за рахунок позивача виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з ТЕО вантажу.

Перелік послуг, пов'язаних з ТЕО за Договором від 12.03.2013 № 19130204, є ідентичним тому, що визначений Договором від 20.10.2012 № 19120841.

Згідно з розділом 4 Договору від 12.03.2013 № 19130204 валюта Договору і валюта платежу - гривня. Загальна сума Договору залежить від кількості зроблених послуг і орієнтовно складає 10 000 000,00 грн. Ставки на ТЕО в порту вказані у додатках № 1, № 2, № 3 (т. 1, а.с. 143-148). Розмір винагороди (плати) ТОВ «Транс-Транзит» за експедиторські послуги і вартість окремого перевезення вказуються в разових заявках, які є невід'ємною частиною цього Договору, і не можуть бути змінені в односторонньому порядку.

Термін оплати за ТЕО по обробці вантажів у порту - 15 банківських днів від дати отримання цих документів від ТОВ «Транс-Транзит». Плата за перевезення вантажів морським транспортом здійснюється на умовах 100% попередньої оплати на погоджену сторонами партію вантажу, що поступила в порт у відповідність з Приймальними актами (п. 4.7 Договору від 12.03.2013 № 19130204). Пунктом 9. 1 Договору від 12.03.2013 № 19130204 визначено, що він вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2013 (т. 1, а.с. 133-141).

09.08.2013 між ТОВ «Транс-Транзит» та позивачем було укладено договір-доручення № 19130620 (далі - Договір від 09.08.2013 № 19130620, т. 1, а.с. 103-111), відповідно до умов якого ТОВ «Транс-Транзит» зобов'язується за плату і за рахунок позивача виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов'язаних з ТЕО вантажу.

Перелік послуг, пов'язаних з ТЕО за Договором від 09.08.2013 № 19130620 є ідентичним тим, що визначені Договорами від 20.10.2012 № 19120841 та від 12.03.2013 № 19130204.

Згідно з розділом 4 Договору від 09.08.2013 № 19130620 валюта Договору і валюта платежу - гривня. Загальна сума Договору залежить від кількості зроблених послуг і орієнтовно складає 10 000 000,00 грн. Ставки на ТЕО в порту вказані у додатках № 1 та № 2 (т. 1, а.с. 112, 113). Розмір винагороди (плати) ТОВ «Транс-Транзит» за експедиторські послуги і вартість окремого перевезення вказуються в разових заявках, які є невід'ємною частиною цього Договору, і не можуть бути змінені в односторонньому порядку.

Термін оплати за ТЕО по обробці вантажів у порту - 15 банківських днів від дати отримання цих документів від ТОВ «Транс-Транзит». Плата за перевезення вантажів морським транспортом здійснюється на умовах 100% попередньої оплати на погоджену сторонами партію вантажу, що поступила в порт у відповідність з Приймальними актами (п. 4.7 Договору від 09.08.2013 № 19130620). Пунктом 9. 1 Договору від 09.08.2013 № 19130620 визначено, що він вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2013 (т. 1, а.с. 103-111).

У період з 01.01.2013 по 31.12.2013 ТОВ «Транс-Транзит» за результатами наданих позивачу послуг виписав останньому податкові накладні на загальну суму 26 482 061,34 грн., у т.ч. ПДВ - 4 413 676,88 грн. на таку номенклатуру товарів/послуг: послуги з міжнародного перевезення вантажів морським транспортом, а саме: ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера; стафіровка контейнера, сортування, ремонт пачок, навантаження контейнера на судно, льодовий збір, кріплення, компенсація витрат на паливо, компенсація витрат за кур'єрську доставку документів по Україні, зберігання контейнерів, заїзд автомашин, експедирування контейнерів, доставка контейнера на ППК6 та вивезення на ППК1, видання коносамента (т. 1, а.с. 201-238; т. 2, а.с. 1-251; т. 3, а.с. 1-250; т. 4, а.с. 1-188).

ТОВ «Транс-Транзит» на виконання умов договорів-доручень від 20.10.2012 № 19120841, від 12.03.2013 № 19130204, від 09.08.2013 № 19130620 прийняв для подальшого транспортування вантаж, який належать позивачу, про що свідчать видані ним коносаменти (т. 4, а.с. 189-248; т. 5, а.с. 1-249; т. 6, а.с. 1-156).

За результатами наданих ТОВ «Транс-Транзит» позивачу послуг між позивачем та ТОВ «Транс-Транзит» було підписано рахунки-фактури і акти про надані послуги на загальну суму 26 482 061,34 грн., у т.ч. ПДВ - 4 413 676,88 грн. (т. 6, а.с. 157-249; т. 7, а.с. 1-238; т. 8, а.с. 1-255; т. 9, а.с. 1-130).

Таким чином, із наявних у матеріалах справи копій податкових накладних, коносаментів, рахунків-фактур і актів про надані послуги вбачається, що ТОВ «Транс-Транзит» у період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на виконання своїх зобов'язань відповідно до договорів-доручень від 20.10.2012 № 19120841, від 12.03.2013 № 19130204, від 09.08.2013 № 19130620 надавав позивачу такий перелік послуг: послуги з ТЕО (ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера); стафіровку контейнера; сортування; ремонт пачок; навантаження контейнера на судно; льодовий збір; кріплення; зберігання контейнерів; заїзд автомашин; експедирування контейнерів; доставку контейнера на ППК6 та вивезення на ППК1; видання коносамента.

На підставі виписаних ТОВ «Транс-Транзит» податкових накладних позивачем за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 було сформовано податковий кредит по операціях з ТОВ «Транс-Транзит», які підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та 0%, на загальну суму ПДВ 4 413 676,88 грн., з яких:

- 3 778 823,00 грн. - послуги з ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера;

- 634 853,88 грн. - послуги щодо стафіровки контейнера, сортування, ремонту пачок, навантаження контейнера на судно, льодовий збір, кріплення, компенсація витрат на паливо, компенсація витрат за кур'єрську доставку документів по Україні, зберігання контейнерів, заїзд автомашин, експедирування контейнерів, доставка контейнера на ППК6 та вивезення на ППК1, видання коносамента (т. 1, с. 64-66).

Оцінюючи правомірність формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Транс-Транзит» на суму 3 778 823,00 грн. та, відповідно, правомірність декларування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту, сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню, суд виходить із такого.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами

Відповідно до п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За приписами абз. «а» п.п. 195.1.3 п. 195.1 ст. 195 ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання таких послуг: міжнародні перевезення пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом; послуги, що передбачають роботи з рухомим майном, попередньо ввезеним на митну територію України для виконання таких робіт та вивезеним за межі митної території України платником, що виконував такі роботи, або отримувачем-нерезидентом; послуги з обслуговування повітряних суден, що виконують міжнародні рейси.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 ПК України, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку (п. 198.3 ст.198 ПК України).

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Із наведених вище правових норм вбачається, що формування суб'єктом господарювання податкового кредиту пов'язане виключно з призначенням придбаних товарів (послуг) для використання у господарській діяльності та наявності податкової накладної (накладних), та не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Аналіз реальності господарської діяльності здійснюється на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Пунктами 200.1, 200.4 ст. 200 ПК України, встановлено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Судом встановлено, що у досліджуваному відповідачем періоді позивачем було укладено договори-доручення від 20.10.2012 № 19120841, від 12.03.2013 № 19130204, від 09.08.2013 № 19130620 (т. 1, а.с. 103-147), предметом яких є послуги, пов'язані з ТЕО вантажів. За своїм правовим змістом вказані договори-доручення є змішаними, оскільки містять окремі елементи інститутів доручення та підряду.

Господарські операції позивача, пов'язані з ТОВ «Транс-Транзит», відповідають меті діяльності позивача та підтверджуються первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, а саме: копіями податкових накладних, які складені за результатами проведених операцій та не мають дефектів форми, змісту або походження (т. 1, а.с. 201-238; т. 2, а.с. 1-251; т. 3, а.с. 1-250; т. 4, а.с. 1-188); копіями рахунків-фактур і актів про надані послуг (т. 6, а.с. 157-249; т. 7, а.с. 1-238; т. 8, а.с. 1-255; т. 9, а.с. 1-130). Також, у матеріалах справи наявні коносаменти, що підтверджують факт прийняття ТОВ «Транс-Транзит» для подальшого транспортування вантажу, який належить позивачу (т. 4, а.с. 189-248; т. 5, а.с. 1-249; т. 6, а.с. 1-156). Крім того, відповідач не спростовує реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ «Транс-Транзит».

Із перелічених вище податкових накладних, коносаментів, рахунків-фактур і актів про надані послуги, складених на виконання договорів-доручень від 20.10.2012 № 19120841, від 12.03.2013 № 19130204, від 09.08.2013 № 19130620, вбачається, що ТОВ «Транс-Транзит» надав відповідачу такий спектр послуг: послуги ТЕО вантажів (ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера); стафіровку контейнера; сортування; ремонт пачок; навантаження контейнера на судно; льодовий збір; кріплення; зберігання контейнерів; заїзд автомашин; експедирування контейнерів; доставку контейнера на ППК6 та вивезення на ППК1; видання коносамента.

При цьому, безпосередньо визначена відповідачем вартість міжнародного перевезення належного позивачу товару ТОВ «Транс-Транзит» як експортної операції не зазначена ані у договорах-дорученнях від 20.10.2012 № 19120841, від 12.03.2013 № 19130204, від 09.08.2013 № 19130620, ані у податкових накладних, коносаментах, рахунках-фактурах і актах про надані послуги. У свою чергу, її вирахування було здійснено відповідачем за допомогою похідного методу (методу вирахування зайвого), а, відтак, визначена відповідачем сума вартості міжнародного перевезення не може бути прийнята судом як безумовна. Доказів зворотнього представниками позивача та відповідача не надано.

Крім того, оцінюючи правомірність формування позивачем податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Транс-Транзит» на суму 3 778 823,00 грн. та, відповідно, правомірність декларування позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту, сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню, суд виходить із того, що ТОВ «Транс-Транзит» у власному бухгалтерському обліку самостійно оподаткував операції з міжнародного перевезення позивачу вантажів морським транспортом, а саме: ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера за ставкою 20%, та виписав позивачу податкові накладні і сплатив ПДВ у розмірі 3 778 823,00 грн. Отже, у позивача, на переконання суду, були всі законні підстави для включення до податкового кредиту послуг з ТЕО вантажів (ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера) у розмірі ПДВ 3 778 823,00 грн., наданих ТОВ «Транс-Транзит».

Твердження відповідача відносно того, що ТОВ «Транс-Транзит» при визначенні податкових зобов'язань з послуг міжнародного перевезення позивачу вантажів морським транспортом (ТЕО 20-контейнера, ТЕО 40-контейнера) повинен був застосувати ставку ПДВ у розмірі 0%, однак протиправно застосував ставку ПДВ у розмірі 20% (т. 1, а.с. 73), суд вважає такими, що не знайшли документального підтвердження. При цьому, податкове законодавство України не ставить право платника ПДВ на податковий кредит (у даному випадку позивача) в залежність від дій або бездіяльності його контрагентів, а тому у разі порушення контрагентом податкової дисципліни відповідальність та негативні наслідки мають настати саме для цього суб'єкта господарювання.

Отже, вищезазначені та досліджені докази у їх сукупності, на переконання суду, засвідчують необґрунтованість висновків відповідача щодо завищення позивачем суми податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Транс-Транзит» 3 778 823,00 грн. та завищення позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту, сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню. Натомість, суд вважає, що вони підтверджують правомірність формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ «Транс-Транзит» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на суму 3 778 823,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, на переконання суду, не надано достатніх та переконливих доказів завищення позивачем від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Транс-Транзит» за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на загальну суму 3 778 823,00 грн. та, відповідно, завищення ним суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню на загальну суму 3 778 823,00 грн.

При цьому, суд вважає, що позивач довів протиправність податкового повідомлення-рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним, а відтак - адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжними дорученнями від 29.02.2016 № 4388 та від 30.12.2015 № 28717 (т. 1, а.с. 3-4) підтверджується сплата позивачем судового збору на загальну суму 85 023,51 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 94, 98, 158 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити адміністративний позов Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС форми «В1» від 23.02.2016 № , яким Публічному акціонерному товариству «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість на суму 4 668 234,50 грн., у тому числі за основним платежем - 3 778 823,00 грн. та за штрафними санкціями - 889 411,50 грн.

Судовий збір у розмірі 85 023,51 грн. (вісімдесят п'ять тисяч двадцять три гривні п'ятдесят одна копійка) присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (ідентифікаційний код 00186536) за рахунок бюджетних асигнувань Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Запоріжжі Міжрегіонального головного управління ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Прудивус