Справа № 161/10598/16а,2а/161/581/16
Суддя: Дякович Віктор Петрович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2016 року Справа № 876/7487/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Дяковича В.П.,

суддів: Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року про повернення скарги по справі №161/10598/16-а за скаргою ОСОБА_1 на постанову інспектора поліції роти №2 батальйону УПП м. Луцька Коленди М.П., -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, яким просив скасувати постанову інспектора поліції роти №2 батальйону УПП м. Луцька Коленди М.П. від 29.07.2016 року та закрити провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року скаргу ОСОБА_1 на постанову інспектора поліції роти №2 батальйону УПП м. Луцька Коленди М.П. - повернуто позивачу з підстав передбачених п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України.

Позивач не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.ст. 41, 196 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного пристрою.

Суд перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 199 ч. 1 п. 3, 204 ч. 1 п. 4 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Cуд першої інстанції ухвалою від 07 вересня 2016 року повернув позивачу скаргу. Ухвала суду мотивована тим, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 подав до суду скаргу на постанову інспектора поліції роти № 2 батальйону УПП міста Луцька Коленди М.П. в якій просив скасувати постанову від 29.07.2016 року, як незаконну та закрити провадження, поновити строки на оскарження.

Ухвалою суду першої інстанції від 18 серпня 2016 року скаргу ОСОБА_1 на постанову інспектора поліції роти № 2 батальйону УПП міста Луцька Коленди М.П. залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Зокрема, позивачу для усунення зазначених недоліків необхідно було подати до суду замість скарги адміністративний позов у відповідності до частин четвертої і п'ятої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, зверненням до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах є адміністративний позов.

Відповідно до статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Пунктом 6 частини 1 статті 3 КАС України передбачено, що адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Ознаками адміністративного позову є:

- адресатом звернення є адміністративний суд;

- письмова форма звернення;

- змістом звернення є вимога про захист прав, свобод чи інтересів, порушених у публічно-правових відносинах.

Згідно з частиною 1 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником. Позовна заява може бути надіслана до адміністративного суду поштою.

Відповідно до частини 4 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання не чинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи не вчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Статтею 106 КАС України передбачені вимоги до позовної заяви.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надсилається особі, що звернулася із позовною заявою.

Пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції повертаючи скаргу позивача, позбавив його можливості захистити свої права та інтереси, відповідно порушив його право на захист прав, свобод та інтересів і розгляд справи в адміністративному суді, гарантовані ст.6 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини також акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У Рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У Рішенні у справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Суд має перевірити дотримання вимог Конвенції, переконатись що право доступу до суду не було обмежено таким чином, що нанівець зводиться вся його суть, також, обмеження доступі до суду не буде відповідати ч. 1 ст. 6, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).

Крім того, колегія суддів зазначає, що адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах. Форма звернення може бути і інша. І це не повинно бути підставою для повернення заяви (скарги) позивачу, оскільки в іншій частині ним дотримані вимоги ст. 105 КАС України. Суд, постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви позивача без руху, а потім повертаючи її, не звернув на це увагу, а відтак припустився помилки.

З наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що повертаючи позивачу скаргу, суд першої інстанції не вжив всіх передбачених нормами КАС України заходів для можливості захистити позивачу свої права в суді і як наслідок виніс необґрунтовану ухвалу про повернення скарги, чим обмежив доступ до правосуддя позивачу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями ч. 3 ст. 160, 195, 196, 199, п. 3, 204, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 вересня 2016 року про повернення скарги - скасувати, а справу №161/10598/16-а направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.П. Дякович

Судді Л.П. Іщук

Т.В. Онишкевич

Повний текст ухвали виготовлено 26 жовтня 2016 року.