Справа № 559/1257/16-а
Суддя: Ходак С. К.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 559/1257/16-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Ходак С.К.

при секретарі Климюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дубенського міськрайонного суду із позовом до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, обгрунтовуючи його наступними доводами.

Постановою №153-Ф від 06.06.2016 року головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 менеГамерника Т.В. притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн., за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт під час будівництва гаража на вул.Семидубська, 20 в у м.Дубно, Рівненської області. При винесені постанови він не був присутнім і отримав її 06.06.2016 року особисто.

Дану постанову вважає такою, що підлягає зміні з наступних підстав.

Дійсно, на початку серпня 2015 року позивач розпочав будівництво гаража на вул.Семидубська 20в, в місті Дубно, і одночасно почав виготовляти документацію, однак із складною фінансовою ситуацією, яка виникла в його житті, завершити виготовлення документації він не зміг, тому і будівництво припинив повністю відразу(через два тижні в серпні 2015 року). Вину свою визнає у повному обсязі і щиро розкаююся.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення інспектор не дотримався вимог ст. 28 КУпАП, поза увагою залишилась та обставина, що з боку позивача не виявлено умислу, правопорушення не потягло за собою будь-яких несприятливих наслідків.

Окрім того, позивачу не було надано, а ні протоколу про адміністративне правопорушення від 01.06.2016 року, а ні акту перевірки від 01.06.2016 року, а ні припису від 01.06.2016 року, які є в матеріалах адміністративної справи, як зазначено у постанові.

Поза увагою залишилося також положення ст.22 КУпАП, яка передбачає можливість звільнення від адміністративної відповідальності і обмеженням усним зауваженням.

На думку позивача, під час накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, відповідачем необхідного балансу пропорційності не дотримано.

Позивач просить суд врахувати ту обставину, що на даний момент та на момент винесення постанови він є безробітним, сплачує аліменти на утримання дитини, всю необхідну документацію виготовляє, будівництво повністю припинено ще у серпні 2015 року, а сплата штрафу, розмір якого є для нього дуже великим, поставить його та його рідних в дуже складну фінансову ситуацію.

Крім цього, позивач зазначає, що в постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено час і місце вчинення адміністративного правопорушення, а також, які конкретно дії та де саме були вчинені правопорушником, тобто порушено вимоги ст. 283 КУпАП. Також, постанова повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Позивач просить взяти до уваги обставини порушення, яке не створило ніякої небезпеки та незручностей для жителів міста, зокрема і для власників сусідніх земельних ділянок, на яких розташовані гаражі, врахувати, що порушення є малозначним, і відповідно до ст.22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

В судовому засіданні позивач підтримав позов із викладених у ньому обставин, просив його задоволити.

Сторона відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, оскільки вважають оскаржувану постанову законною та такою, що винесена без порушень.

Суд, заслухавши пояснення та доводи позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.18 КАС України, місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний спосіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність, Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України, передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання позивача.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом, на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи . Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена - до вищестоящого органу (вищестоящій посадовій особі) або до районного, міського районного в місті, міського або міськрайонного суду, в порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. В даному ОСОБА_1 дотримано строк оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 293 КУпАП, орган, (посадова особа), при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість винесеної постанови та може змінити міру стягнення в рамках, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, але, щоб стягнення не було посилене.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважена вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Обставин , що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення ( ст.35 КУпАП ) судом не встановлені .

З урахуванням помякшуючих обставин (ст.34 КУпАП), враховуючи, що ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, вперше притягується до адміністративної відповідальності, матеріальний стан правопорушника, а саме, що на даний момент на момент винесення постанови, та на даний час, він рахується безробітним, сплачує аліменти на утримання сина (а.с.11), а також тих обставин, що вчинене ним правопорушення не потягло настання будь - яких тяжких (шкідливих) наслідків, не створило ніякої небезпеки та незручностей для жителів міста, зокрема для власників сусідніх земельних ділянок (заява ОСОБА_3 а.с.13), суд приходить до висновку, що правопорушник самостійно усвідомив протиправність своєї поведінки, ще задовго до проведення перевірки, що підтверджується тим, що будівництво до винесення постанови і по даний час зупинено повністю, необхідна документація виготовляється. А, отже, є всі підстави вважати, що останній не буде в майбутньому допускати такої протиправної поведінки, а тому суд вважає можливим досягти виховних та попереджувальних заходів без застосування до правопорушника заходів адміністративного впливу у виді штрафу, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст. 96 КУпАП, обмежившись усним зауваженням .

Керуючись вимогами: ст.55 Конституції України; ст.ст. 6, 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод;ст.ст. 22, 34 , ч.6 ст. 96 , ст.ст. 245, 247, 254,280,283, 288, 289, 293 КУпАП ; ст.ст. 10, 11, 71, 86, 159, 162, 163, 167, 186 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2, Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову №153-Ф від 06 червня 2016 року Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн., за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок виконання зазначених робіт під час будівництва гаража на вул. Семидубська, 20в, м.Дубно, Рівненської області за ч. 6 ст. 96 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 96 КУпАП, на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя: