Справа № 802/1404/16-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 жовтня 2016 р. Справа № 802/1404/16-а

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян М.Б.,

за участі секретаря судового засідання: Крисько І.В.

представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Київського національного торговельно-економічного університету в особі ОСОБА_1 торговельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету

до: управління Держпраці у Вінницькій області

про: визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся Київський національний торговельно-економічний університет в особі ОСОБА_1 торговельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету до управління Держпраці у Вінницькій області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, управлінням Держпраці у Вінницькій області 08 серпня 2016 року проведено позапланову перевірку з питань дотримання законодавства про працю, зайнятість ОСОБА_1 торговельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету. За результатами перевірки складено акт № 02-01-38/631 від 16 серпня 2016 року висновками якого встановлено порушення ст. 24, ст. 66, ч. 1 ст. 94 та ст. 106 Кодексу законів про працю України. На підставі зазначеного акту перевірки управлінням держпраці у Вінницькій області винесено припис № 02-01-38/637-388 від 16 серпня 2016 року. Окрім того, постановами управлінням Держпраці у Вінницькій області № 02-01-38/631-269 та № 02-01-38/631-269 від 07 вересня 2016 року на ОСОБА_1 торговельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університету накладено штраф, однак, позивач вважає дані дії відповідача протиправними, оскільки проведення перевірки відбулося з порушенням норм матеріального та процесуального права. Адже, ОСОБА_1 торговельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університету є відокремленимструктурнимм підрозділом Київського національного торговельно-економічного університету без права юридичної особи і юридичну відповідальність може нести виключно Київський національний торговельно-економічний університет.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, повно, всебічно, обєктивно дослідивши надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 торговельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університету є відокремленим підрозділом Київського національного торговельно-економічного університету.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України ОСОБА_1 торговельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університет є філією (інший відокремлений підрозділ) без права юридичної особи (а.с. 20).

08 серпня 2016 року управлінням Держпраці у Вінницькій області видано наказ № 603-о про проведення позапланової перевірки ОСОБА_1 торговельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету у зв'язку із зверненням щодо порушення законодавства про працю.

За результатами перевірки складено акт № 02-01-38/631 від 16 серпня 2016 року висновками якого встановлено порушення ст. 24, ст. 66, ч. 1 ст. 94 та ст. 106 Кодексу законів про працю України.

На підставі зазначеного акту перевірки управлінням держпраці у Вінницькій області винесено припис № 02-01-38/637-388 від 16 серпня 2016 року, яким приписано привести у відповідність до ст. 24 Кодексу законів про працю України трудових відносин з працівниками, прибиральниками виробничих приміщень, сторожами та іншими категоріями працівників з якими в порушення норм ст. 21 Кодексу законів про працю України укладене контрактна форма трудового договору; визначити правилами внутрішнього трудового розпорядку режим роботи, а також час початку і закінчення обідньої перерви (якщо така є) для сторожа, що працює у вихідні дні відповідно до ст. 66 Кодексу законів про працю України; привести у відповідність до ст. 94 Кодексу законів про працю України оплату праці сторожів за фактично виконану роботу за період з січня по липень 2016 року, провести відповідні нарахування; привести у відповідність до ст. 106 Кодексу законів про працю України оплату сторожам за роботу в надурочний час за період з січня по липень 2016 року, провести відповідні нарахування.

07 вересня 2016 року заступником начальника відділу ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення № 02-01-38/384, в якому зазначено, що директор ОСОБА_5 працюючи на посаді директора ОСОБА_1 торговельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету не забезпечила виконання покладених на нею ст. 141 Кодексу законів про працю України обов'язків внаслідок чого мають місце порушення вимог чинного законодавства про працю.

07 вересня 2016 року управлінням Держпраці у Вінницькій області винесено постанову № 02-01-38/631-269 про накладення штрафу уповноваженими особами на ОСОБА_1 торговельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університету в сумі 1450 грн. та № 02-01-38/631-269 від 07 вересня 2016 року про накладення штрафу уповноваженими особами на ОСОБА_1 торговельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університету в сумі 43500 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд враховує наступне.

Відповідності до ст. 95 Цивільного кодексу України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відокремлений підрозділ не є юридичною особою, а тому не може від свого імені відкривати рахунки, набувати майно, нести юридичну відповідальність. В той же час юридична особа може наділяти свій відокремлений підрозділ майном для здійснення його діяльності, відкривати рахунки для обслуговування виключно відокремленого підрозділу.

Керівником відокремленого підрозділу може називатись директор, керуючий, голова, ректор, тощо, однак діє від імені юридичної особи на підставі довіреності. Юридична особа несе повну юридичну відповідальність по зобов'язанням, що виникають з діяльності її відокремленого підрозділу.

Частиною 2 ст. 265 Кодексу законів про працю України визначено, що відповідальність за порушення законодавства про працю у вигляді штрафу несуть юридичні та фізичні особи-підприємці.

Як випливає із матеріалів справи та зазначено представником позивача ОСОБА_1 торговельно-економічний коледж Київського національного торгівельно-економічного університету немає статусу юридичної особи, діє на підставі положення про відокремлений підрозділ, а його правосуб'єктність обмежується колом повноважень.

Враховуючи зазначене, суд погоджується з пояснення представника позивача.

Щодо тверджень представника позивача, що управління Держпраці у Вінницькій області не мало права проводити перевірку коледжу, оскільки відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII накладено мораторій на проведення контролюючими органами перевірок, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII, визначено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Зазначене обмеження не поширюється: з 1 січня 2015 року на перевірки суб'єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість; з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Пункт 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII не є зміною чи доповненням до Податкового кодексу України та застосоване у ньому поняття "контролюючі органи" стосується усіх контролюючих органів, тобто органів, які здійснюють державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності згідно з Законом України від 5 квітня 2007 року N 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", яким визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.08.2014 № 408 "Питання запровадження обмежень на проведення перевірок державними інспекціями та іншими контролюючими органами" затверджено Перелік державних інспекцій та інших контролюючих органів, яким надаватиметься дозвіл Кабінету Міністрів України на проведення перевірок підприємств, установ, організацій, фізичних осіб - підприємців, до яких, зокрема належить Держпраці України.

Таким чином, відповідач належить до контролюючих органів, які мають право на проведення перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за виключенням випадків, передбачених пунктом 3 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 № 71-VIII.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що управління Держпраці у Вінницькій області немало права проводити перевірку ОСОБА_1 торговельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Це покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат у справі суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якою передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії управління Держпраці у Вінницькій області щодо проведення перевірки у ОСОБА_1 торговельно-економічному коледжі Київського національного торговельно-економічного університету.

Скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами управління Держпраці у Вінницькій області № 02-01-38/631-269 від 07 вересня 2016 року на ОСОБА_1 торговельно-економічний коледж Київського національного торговельно-економічного університету.

Скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими особами управління Держпраці у Вінницькій області № 02-01-38/631-270 від 07 вересня 2016 року на ОСОБА_1 торговельно-економічний коледж Київського національного торговельно-економічного університету.

Стягнути на користь Київського національного торговельно-економічного університету в особі ОСОБА_1 торговельно-економічного коледжу Київського національного торгівельно-економічного університету сплачений судовий збір в сумі 4134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) гривні 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань управління Держпраці у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна