Справа № 804/4272/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-09-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2016 р. Справа № 804/4272/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді головуючого судді Сидоренко Д.В., при секретарі Гелетій М.Т., розглянувши за участю:
представника позивача Переверзев І.В.,
представників відповідача Ковтун Є.Ю., Гордійчук О.М.,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 ,
до відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України,
про визнання незаконною відмову та стягнення.
Обставини справи: ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, про:
- визнання незаконною відмову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, викладеної у листі №19/384 від 26.04.2016р.;
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на незаконність відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки позивач відповідає критеріям, які відносять його до винятку з тих випадків, коли допомога виплачується без урахування періоду попередньої військової служби, на якій він перебував у мирний час, тобто виплата одноразової грошової допомоги має здійснюватися з урахуванням періоду попередньої служби позивача.
В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, додатково надали письмові пояснення на заперечення відповідача.
Відповідач проти позову заперечував. У запереченнях на адміністративний позов зазначив, зокрема що позивач проходив військову службу у військовій частині за призовом під час мобілізації на особливий період, а не за контрактом, що в свою чергу відповідно до п.37.1 Інструкції №638 від 04.07.2014р., не надає позивачу право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового за кожний повний рік календарної служби; позивач звільнений з військової служби за стоном здоров`я, а не на підставі Указу Президента України «Про часткову демобілізацію» що також не надає йому права на відповідну допомогу; на момент звільнення зі служби в податковій міліції позивач набув права на отримання одноразової грошової допомоги. Крім того в запереченнях обґрунтовані складові грошового забезпечення, які включаються до розміру грошового забезпечення під час розрахунків одноразової грошової допомоги при звільненні, а також наведено відповідний розрахунок.
В обґрунтування правової позиції відповідачем надані письмові пояснення щодо не включення до місячного грошового забезпечення, яке береться за основу для розрахунку розміру одноразової грошової допомоги, щомісячного грошової винагороди.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, суд -
ВСТАНОВИВ:
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України передбачено, що публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
ОСОБА_2 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України при оголошенні часткової мобілізації Указом Президента України від 14.01.2015р. №15/2015, у зв`язку з чим спір з приводу заявлених позовних вимог підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Наказом ДПА у Дніпропетровській області «Про звільнення працівників податкової міліції» №659-о від 28.11.2007р. майора податкової міліції ОСОБА_1 старшого оперуповноваженого відділення боротьби з суб`єктами господарювання, що мають ознаки фіктивності оперативного відділу головного відділу податкової міліції СДПІ по роботі з великими платника податків у м.Дніпропетровську, звільнено з органів податкової міліції у запас Збройних Сил по пп.64 «ж» (за власним бажанням) 03.12.2007р.
14.01.2015 року видано Указ Президента України №15/2015 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від № 113-VIII від 15.01.2015, яким постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію протягом 2015 року в тому числі й на території Дніпропетровської області.
Наказом командира військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) №170 від 17.08.2015р. молодшого сержанта ОСОБА_1 , призваного при оголошенні часткової мобілізації Указом Президента України від 14.01.2015р. №15/2015, розпорядженням командувача Національної гвардії України від 16.06.2015р. №3/5-1474Т, призначено на посаду командира 2 відділення 2 взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 26 полку з 17.09.2015р. та встановлено посадовий оклад 605 грн.
З 29.09.2015 року по 25.10.2015 року позивач брав участь в антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення операції антитерористичної м.Рубіжне Луганської області, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 , довідкою від 30.11.2015 року №279 та посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 03.06.2016 року.
Рапортом від 31.03.2016р. позивач звернувся до командиру ВЧ НОМЕР_1 з проханням надати, у зв`язку зі звільненням з військової служби, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (на день звільнення 14 років).
Наказом командира військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) №72 від 05.04.2016р. виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира 2 відділення 2 взводу 3 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону 26 полку, звільненого відповідно до пункту «Б» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України по особовому складу від 03.03.2016р. №14 о/с у запас за станом здоров`я без права носіння військової форми одягу, 5 квітня 2016 року та направити на військовий облік до Дніпродзержинського ОМВК Дніпропетровської області. Вислуга років 05 квітня 2016 року становить: час служби в календарному обчисленні 14 років 04 місяці 05 днів, час служби в пільговому обчисленні 14 років 06 місяців 21 днів. Підстава: припис від 05.04.2016р. №247.
Рапортом від 12.04.2016р. позивач звернувся до командиру ВЧ НОМЕР_1 з проханням вдруге надати, на день, звільнення одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби (14 років), відповідно до вимог Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовця Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказ МВС України від 04.07.2014р. №638; Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; Закону України «Про національну гвардію»; постанови КМ України від 07.11.2007р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб»; Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та провести інші відповідні фінансові розрахунки.
Листом вих. №19/384 від 26.04.2016р. військова частина НОМЕР_1 повідомила позивача про розгляд рапорту від 12.04.2016р. та зазначила, що на момент звільнення з податкової міліції ДПА України позивач мав вислугу 14 років, тобто відповідно до ст.9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» набув право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, а також беручи до уваги звільнення за станом здоров`я, а не за Указом Президента України «Про часткову демобілізацію» виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією згідно Порядку позивачу не передбачена.
Разом з тим у вищезазначеному листі наведені положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженого постановою КМ України №460 від 17.09.2014р., Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженої наказом МВС України №638 від 04.07.2014р.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі-Закон №2232).
Відповідно до частини першої статті 1 вказаного Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Положенням частини другої статті 1 Закону №2232 встановлено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час (частина дев`ята статті 1 Закону №2232).
Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону №2232 одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Частиною першою статті 39 Закону №2232 закріплено, що призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Звільнення з військової служби військовослужбовців, призваних під час мобілізації, в особливий період, у разі оголошення демобілізації здійснюється відповідно до підпункту «ґ» частини другої статті 26 цього Закону.
Відповідно до статті 40 Закону №2232, гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі Закон №3543) регулює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Статтею 1 цього Закону №3543 встановлено, що наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
мобілізація комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;
особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» (далі Заокн №876) передбачено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від злочинних та інших протиправних посягань, охорони громадського порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №876 особовий склад Національної гвардії України складається з військовослужбовців та працівників.
Національна гвардія України комплектується військовослужбовцями, які проходять військову службу за контрактом та за призовом.
Частиною 2 ст.21 Закону №876 визначено, що військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.
З наведених норм та наказів щодо проходження публічної служби, слідує що ОСОБА_1 проходив військову службу у склад Національної гвардії України за призовом під час мобілізації, на особливий період з 17.09.2015р. по 05.04.2016р.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011) регулює основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Положенням статті 2 Закону №2011 закріплено, що ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Пунктом 1 статті 3 Закону №2011 встановлено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Пунктом 2 статті 15 Закону №2011 закріплено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Виплата військовослужбовцям зазначеної в цьому пункті одноразової грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання (абз.4 пункту 2 статті15 Закону №2011).
Абзацом 7 пункту 2 статті15 Закону №2011 передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час, за винятком тих осіб, які при звільненні з військової служби у мирний час не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день демобілізації таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Законів України «Про Національну гвардію України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та з метою визначення порядку й умов виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України, наказом МВС України №638 від 04.07.2014р. затверджена Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам (далі Інструкція), яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які займають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах, підрозділах і загонах, вищих навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, установах та закладах Національної гвардії України (далі - військові частини).
Пунктом 37.10 Інструкції визначено, що особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, при звільненні зі служби після прийняття рішення про демобілізацію виплачується одноразова грошова допомога в порядку та розмірах, визначених Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року № 460.
Відповідно до пункту 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 року №460 (далі - Порядок №460), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та звільняються із служби після прийняття рішення про демобілізацію (крім військовослужбовців строкової військової служби) (далі - військовослужбовці), виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 2 Порядку №406 та умов, військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період служби за призовом у зв`язку з мобілізацією з дня їх призову на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час, за винятком тих осіб, які у разі звільнення з військової служби у мирний час не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Пунктами 3-4 Порядку №406 встановлено, що розмір допомоги обчислюється з урахуванням пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (ЗП України, 1992 р., № 7, ст. 182) та допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.
Виплата військовослужбовцям допомоги у разі звільнення з військової служби здійснюється Міноборони, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на їх утримання (пункт 5 Порядку №406).
З системного аналізу наведених норм щодо допомоги військовослужбовцям слідує, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та звільняються із служби після прийняття рішення про демобілізацію виплачується одноразова грошова допомога в розмірі визначеному 1 Порядку №406. Військовослужбовці, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та звільняються, з інших підстав, зокрема за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час, обмежену придатність у воєнний час, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу (пункту «Б» частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»), та які при звільненні з військової служби у мирний час не набули права на отримання такої грошової допомоги, мають право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі визначеному пунктом 2 статті 15 Закону №2011 (50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби).
Як зазначалося вище, позивач звільнений з військової служби у запас за станом здоров`я та згідно довідки Спеціалізованої ДПІ з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального ГУ ДФС №489/10/28-01-05-26 від 11.04.2016р. вихідна допомога при звільненні ОСОБА_1 не нараховувалась і не виплачувалась.
Всупереч цьому, відповідачем за результатами розгляду рапорту позивача від 12.04.2016р., зазначено відносно відсутності підстав для виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються за станом здоров`я, а не за Указом Президента України «Про часткову демобілізацію», тобто по суті відмова у виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, а відмова Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, викладена у листі №19/384 від 26.04.2016р. підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
При цьому, суд зауважує, що при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, суд за наявності підстав для задоволення позову визнає рішення такого органу протиправним і зобов`язує його залежно від характеру спору виконати певні дії, передбачені його компетенцією (або не вчиняти чи припинити їх), на захист порушеного права, як цього вимагає законодавство, або надає право позивачеві вчинити певні дії для усунення порушень його права.
Відповідно до ч.2 ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог, тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 07.09.2016р.
У повному обсязі постанову складено 14.09.2016р.
На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати відмову Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, викладену у листі вих.№19/384 від 26.04.2016р.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 12.04.2016р. щодо надання одноразової грошової допомоги в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Д.В. Сидоренко