Справа № 809/1169/16
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2016 р. Справа № 809/1169/16

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Кишинського М.І.

за участю секретаря судового засідання: Дмитрашко О.М.

позивачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача: Левченка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1,

до відповідача: Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області

про визнання неправомірними та скасування наказу №178 о/с, п.1 наказу №605 від 07.06.2016 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області (далі - відповідач) про визнання неправомірними та скасування наказу №178 о/с, п.1 наказу №605 від 07.06.2016 року, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 28.10.2016 до суду позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивача звільнено незаконно, оскільки зазначені в наказі про звільнення підстави не відповідають дійсним обставинам справи, а застосоване до позивача покарання є крайнім заходом дисциплінарного впливу, що не могло бути застосованим в даному випадку. Просить суд визнати неправомірним та скасувати наказ про звільнення №178 від 07.06.2016, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності №605 від 07.06.2016, поновити позивача на роботі, стягнути з відповідача середньомісячну зарплату за час вимушеного прогулу та витрати на правову допомогу.

Позивач та його представники вимоги викладені в адміністративному позові підтримали в повному обсязі. Просили позов задовольнити повністю. Додатково вказали, що в основу притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, яке постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області скасовано, провадження у справі закрито у зв'язку із відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав наведених в письмовому запереченні. Просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача та його представників, представника відповідача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Щодо позивача 27.05.2016 складено адміністративний протокол серії АП2 №106269 за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) (а.с.50) та постанову у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене частино 1 статті 126 КУпАП (а.с.48).

03.06.2016 року на підставі наказу №556 (а.с.33) проведено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни працівником Богородчанського ВП (а.с.34-39). Висновками цього службового розслідування встановлено, що позивач своїми діями, що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, створення конфліктної ситуації з працівниками Управління патрульної поліції, перебування останнього у робочий час (о 09:40), з ознаками алкогольного сп'яніння, а також проявлення нещирості під час проведення службового розслідування, що виразилося у категоричній відмові від проходження медичного освідування, порушив вимоги ст.ст 1, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ та наказу МВС України «Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України». Тому за порушення службової дисципліни комісія дійшла висновку про необхідність звільнити позивача з Національної поліції України.

На підставі висновків службового розслідування, наказом відповідача №605 від 07.06.2016 про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ГУНП (а.с.30-31), зазначено: 1. за порушення службової дисципліни, вимог ст.ст. 1 та 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV, наказу МВС України від 22.02.2012 № 155 "Про затвердження Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України", що виразилось у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, спробі ввести в оману керівництво ГУНП щодо обставин події, керуючись ст. ст. 1, 2, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, капітана поліції ОСОБА_1, начальника сектору кримінальної поліції Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області звільнити з Національної поліції України. 2. Суворо вказати на неналежне виконання функціональних обов'язків, допущення порушення вимог ст. 8 Закону України від 22 лютого 2006 року № 3460-IY "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України", що виразилось у недостатньому контролі за діями підлеглого, підполковнику поліції Сав'яку Василю Миколайовичу начальникові Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області. 3. Полковникові поліції Візнюку Ігорю Степановичу, начальникові УКП ГУНП в Івано-Франківській області, посилити контроль за діями підлеглих з метою недопущення подібних випадків у майбутньому. 4. Богородчанське ВП Надвірнянського ВП (Сав'як В.М.) відповідно до вимог ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України довести цей наказ під підпис працівникові, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Цього ж дня, 07.06.2016 року відповідачем винесено наказ №178 о/с, яким капітана поліції ОСОБА_1 (НОМЕР_1), начальника сектору Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, з 07 червня 2016 року згідно з пунктом 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за підпунктом 6 (у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) (а.с.32).

26.07.2016 Івано-Франківським міським судом ухвалено постанову в справі №344/6971/16-п, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу 3400 грн.

Проте постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 25.08.2016, постанову Івано-Франківського міського суду №344/6971/16-п від 26.07.2016 скасовано, провадження у справі закрито у зв'язку із відсутністю у діях позивача події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до абзацу 1 статті 296 КУпАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв'язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином Апеляційний суд Івано-Франківської області постановою в справ №344/6971/16-п від 25.08.2016 встановив відсутність події і складу адміністративного правопорушення позивача, що й потягнуло в наступному притягнення до дисциплінарної відповідальності та його звільнення.

Не погоджуючись із наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача, останній звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Приписами статті 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Порядок проведення службового розслідування стосовно особи (осіб) рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у разі надходження до органів та підрозділів внутрішніх справ України, навчальних закладів та науково-дослідних установ системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про вчинення нею (ними) дій, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення, а також компетенцію структурних підрозділів та посадових осіб органів внутрішніх справ України (далі - ОВС) при його проведенні регулюється інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України затвердженого Наказом МВС України від 12.03.2013 № 230 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 2.1 Інструкції, підставами для проведення службового розслідування є порушення особами РНС службової дисципліни, у тому числі скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами РНС діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов'язані із загибеллю (смертю) осіб РНС чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб РНС і можуть викликати суспільний резонанс.

Відповідно до пункту 6.3, серед прав РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування є: отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування. Брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування. Висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять). За письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України. Оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.

Пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Проаналізувавши докази наявні в матеріалах справи, суд констатує, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності на підставі службового розслідування, в основі якого містилося притягнення позивача до адміністративної відповідальності позивача, яке в кінцевому результаті було скасовано.

Враховуючи, що обставини, які лягли в основу висновків службового розслідування відпали, суд дійшов до переконання, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальні та наказ про звільнення позивача є неправомірним та підлягає скасуванню.

Абзацом 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати.

Згідно п. п. з) п. 1 Порядку цей Порядок застосовується, зокрема, у випадках обчислення середньої заробітної плати у випадку вимушеного прогулу.

Частиною 3 пункту 2 Порядку визначено, що у середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Пункт 8 Порядку передбачає, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів за цей період.

Згідно довідки про доходи № 380 від 23.09.2016 року загальна сума доходу за період з 01 травня 2016 року по 07 червня 2016 року становила 12562, 50 грн. Кількість робочих днів за цей же період часу становила 45 днів, тобто середньоденна заробітна плата становить 279,16 грн.

Таким чином, до виплати за час вимушеного прогулу за період з 07.06.2016 року по 28.10.2016 року (включно) підлягає 25961,88 грн.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Таким чином до відшкодування підлягають понесені витрати на правову допомогу в розмірі 8410 грн за 14,5 годин витрачених адвокатом, з розрахунку 580 грн. за годину (40% від мінімальної заробітної плати що становить 1450 грн.).

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності скасовано, оспорювані накази прийняті з порушенням принципів обгрунтованості тобто з врахуванням всіх обставин та пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Враховуючи вищенаведені обставини по справі встановлені під час розгляду справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати п.1 наказу тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області від 07.06.2016 року №605 про притягнення капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з Національної поліції України.

Визнати неправомірним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов'язки начальника ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області від 07.06.2016 року №178 о/с про звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_1, начальника сектору Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області, на підставі підпункту 6 пункту 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв'язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Поновити капітана поліції ОСОБА_1 з 07.06.2016 року на посаді начальника сектору Богородчанського відділення поліції Надвірнянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області.

Стягнути з ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 07.06.2016 року по 28.10.2016 року в розмірі 25 961,88 грн.

Стягнути з ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області на користь позивача ОСОБА_1 8 410,00 грн. витрат на правову допомогу.

Судове рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: Кишинський М.І.

Постанова складена в повному обсязі 03.11.2016 року.