Справа № 128/3244/16-а
Суддя: Ганкіна І. А.
Дата ухвалення: 2016-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3244/16-а
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 жовтня 2016 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участі секретаря Кіяниці А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Вінницької області про визнання рішень протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що з 1978 року він працював трактористом в КСП «Перемога» с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області. 29.02.2000 року КСП «Перемога» було реорганізовано в СТОВ «Перемога», де він продовжував працювати трактористом до 03.04.2001 року і був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. З 04.04.2001 року по 25.07.2004 року ОСОБА_1 працював трактористом в ПСП «Ріна», був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Таким чином, з 1978 року по 2003 рік, позивач пропрацював трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, тобто на роботах, які дають йому право відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на призначення пенсії на пільгових умовах після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 26 років, з них: не менше 20 років на зазначеній роботі. ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі по питанню призначення пенсії за віком на пільгових умовах, однак, рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.06.2016 року (протокол № 9) йому було зараховано до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», лише періоди роботи трактористом: з 04.04.2001 року по 31.07.2001 року, з 01.09.2001 року по 28.02.2002 року, з 01.04.2002 року по 30.06.2002 року, з 01.08.2002 року по 31.08.2002 року, з 01.10.2002 року по 30.11.2002 року, з 01.01.2003 року по 31.01.2003 року, з 01.07.2003 року по 31.07.2003 року. Період роботи в СТОВ «Перемога» за 1978-2000 роки зараховано не було, оскільки відсутні відомості про остаточну ліквідацію підприємства без правонаступника. Рішенням комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 15.08.2016 року (протокол № 15) позивачу відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в зв?язку з тим, що для її призначення необхідно мати загальний стаж роботи 26 років та 20 років стажу тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, а у нього загальний стаж роботи складає 24 роки 1 місяць 20 днів та стаж роботи трактористом-машиністом - 1 рік 5 місяців 28 днів. Також позивач вказує на те, що його загальний трудовий стаж становить відповідно до записів в трудовій книжці 24 роки 11 місяців 19 днів. Згідно з договором № 1690/02-03 про одноразову сплату у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування від 26.07.2016 року, укладеного між позивачем та Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області він сплатив добровільні внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 30.04.2016 року і вказаний період підлягає зарахуванню при призначенні пенсії. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02.09.2016 року встановлено факт належності позивачу трудової книжки. Таким чином, позивач вважає, що у нього наявний загальний стаж роботи більше 26 років та більше 20 років стажу тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. Рішення відповідача позивач вважає протиправними та такими, що не ґрунтуються на діючому законодавстві та порушують його права та інтереси.

За наведених обставин позивач просить суд визнати рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07.06.2016 року (протокол № 9) щодо відмови йому в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи трактористом в СТОВ «Перемога» за 1978-2000 роки та рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 15.08.2016 року (протокол № 15) про відмову йому в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. в ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» протиправними та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі призначити йому пільгову пенсію відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 25 червня 2016 року.

В судове засідання учасники судового розгляду не з'явились, попередньо подали через канцелярію суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позивач ОСОБА_1 в своїй заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а представник відповідача - начальник Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі Копитко В.В. в поданій заяві просить відмовити в позові з підстав, зазначених в письмових запереченнях, поданих через канцелярію суду.

Згідно ч. 1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши думки учасників процесу, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною третьою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 1978 року працював трактористом в КСП «Перемога» с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копіями довідок № 277, № 278, № 279, № 280, № 281, виданих виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 04.04.2016 року (а.с. 22, 22, 23, 24, 25); копією довідки № 343, виданої виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 05.04.2016 року (а.с. 20); копією трудової книжки колгоспника, виданої у 1979 році колгоспом «Перемога» с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 15-16); копією рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.09.2016 року по справі № 128/2853/16-ц, яким встановлено факт належності позивачу вказаної трудової книжки, яке набуло чинності 13.09.2016 року (а.с. 17-18); копією ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 02.09.2016 року про виправлення описки у вказаному рішенні (а.с. 19).

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач продовжував працювати трактористом в КСП «Перемога», яке було реорганізоване в СТОВ «Перемога» до 03.04.2001 року і був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. З 04.04.2001 року по 25.07.2004 року ОСОБА_1 працював трактористом в ПСП «Ріна» та був звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, зазначене підтверджується вищевказаними доказами.

29.02.2000 року КСП «Перемога» було реорганізовано рішенням загальних зборів від 18.12.1999 року (протокол № 3) в СТОВ «Перемога»; 13.03.2001 року, на підставі рішення зборів пайовиків від 06.03.2001 року (протокол № 1), поряд з СТОВ «Перемога» утворилось нове підприємство - ПСП «Ріна», що вбачається з копії довідки № 342, виданої виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 05.05.2016 року та відповідним записом у трудовій книжці колгоспника, виданій на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 15-16, 26).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 05.04.2006 року юридичну особу ПСП «Ріна» припинено за судовим рішенням, з 27.11.2009 року СТОВ «Перемога» знаходиться в стані припинення за судовим рішенням ( а.с. 28-36).

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів.

Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 цього ж Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій, однак цей порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Проте, як вбачається із копії трудової книжки колгоспника позивача, яка є документом для підтвердження стажу, в тому числі і пільгового, зазначено, що ОСОБА_1 з 1979 року по 2003 рік працював трактористом, у всі ці роки він відпрацьовував більше встановленого мінімуму вихододнів, тобто був зайнятий весь сезон сільськогосподарського виробництва. Вказане підтверджується вищевказаними доказами.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 26 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України з метою підтвердження наявного трудового стажу, у зв'язку з відсутністю уточнюючої довідки, повинні врахувати відомості трудової книжки, архівних та інших довідок.

Положеннями «Загальносоюзний класифікатор. Професії робочих, посади службовців і тарифні розряди. 1 86 016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартам від 27.08.1986 року № 016, закріплено, зокрема, наступні види професій: тракторист (код 19203|7), тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва (код 19205|6), тракторист на трелюванні і вивезенні лісу (код 19207|5).

Класифікатором професій ДК 003:95, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 27.07.1995 року № 257, за кодом 8331.1 встановлено професію «тракторист» (код ОКПДТР (Общесоюзного классификатора профессий, должностей и тарифных разрядов) - 19203), за кодом 8331.2 - «тракторист (лісозаготівельні роботи)» (код ОКПДТР - 19203), за кодом 8331.2 - «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва» (код ОКПДТР - 19205).

Таким чином, законодавець розрізняв посади «тракториста» та «тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва».

Виходячи зі змісту трудової книжки позивача, ОСОБА_1 займав посаду тракториста протягом 24 роки 11 місяців 19 днів та має загальний трудовий стаж більше 26 років.

Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком після досягнення 55 років у разі виконання трьох умов: робота на посаді тракториста-машиніста у виробництві сільськогосподарської продукції; загальний стаж не менше 26 років; стаж не менше 20 років на посаді тракториста-машиніста.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз'яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Отже, факт роботи позивача на сільськогосподарському підприємстві за професійною освітою «тракторист», є підставою для зарахування вищевказаного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, так як загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становить відповідно до записів в трудовій книжці 24 роки 11 місяців 19 днів. Згідно з договором № 1690/02-03 про одноразову сплату у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування від 26.07.2016 року, укладеного між ним та Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, він сплатив добровільні внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 року по 30.04.2016 року і вказаний період підлягає зарахуванню при призначенні пенсії ( а.с. 37-40).

Таким чином у позивача наявний загальний стаж роботи більше 26 років, при цьому більше 20 років стажу тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, і він має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України неодноразово (зокрема, рішення від 11.10.2005р.№ 8-рп/2005, від 09.07.2007р. № 6-рп/2007, від 22.05.2008р. № 10-рп/2008, від 27.11.2008р. № 26-рп/2008 ) розглядав проблему, пов'язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Також постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» зазначено, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1 п.19).

Право на пенсійне забезпечення, передбачене статтями 1, 3, ч.2 ст.6, статтею 8, ч.2 ст.19, статтями 22, 23, ч.1 ст.24 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене. Правовою гарантією забезпечення державою даного права є виконання прийнятих на себе зобов'язань, виходячи з положень принципу верховенства права, закріпленого як статтею 8 Конституції України, так і статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства в Україні.

Оскільки в судом встановлено, що відповідно до трудової книжки трудовий стаж позивача є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то при таких обставинах суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованім, підставним, однак підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, що передбачено ч. 2 ст. 71 КАС України.

Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно письмових заперечень відповідача, дата звернення позивача із заявою про призначення пенсії - 05.08.2016 року; дата народження - 25.06.1961 року (паспорт серії АА 821636, виданий Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 04.09.1998 року), отже, пенсія за віком позивачу має бути призначена саме з 26.06.2016 року, тобто з дня, наступного за днем досягнення позивачем 55 річного віку.

Порушене право позивача підлягає до відновлення шляхом постановлення судового рішення за яким слід визнати рішення комісії головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07 червня 2016 року (протокол № 9) щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи трактористом в СТОВ «Перемога» за 1978-2000 роки та рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 15 серпня 2016 року (протокол № 15) про відмову, ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - протиправними. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 червня 2016 року.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Конституцією України, ст.ст.2, 8, 41, 71, 72, 94, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати рішення комісії головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 07 червня 2016 року (протокол № 9) щодо відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи трактористом в СТОВ «Перемога» за 1978-2000 роки та рішення комісії для розгляду спірних питань, пов'язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України про пенсійне забезпечення від 15 серпня 2016 року (протокол № 15) про відмову, ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - протиправними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 26 червня 2016 року.

Постанова може бути оскарженою до Вінницького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 10 днів з дня її проголошення апеляційної скарги з надісланням її копії до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ: