Справа № 2-а-1891/11
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2011-05-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________
Справа№ 2-а-1891/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2011 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Луняченко В. О. ,

при секретарі - Жімбріу Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом позивача ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Київському р-ні м.Одеси про стягнення соціальних виплат, -

ВСТАНОВИВ:

13.04.2011 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про поновлення строку звернення до суду, зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 01.01.2009 року по 13.04.2011 року, мотивуючи це тим, що вона є дитиною війни і отримує пенсію через Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси. Згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»позивачка вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком. Позивачка стверджує, що відповідач не виконує вимоги ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», що порушує його законні права на належний соціальний захист. Законами України «Про державний бюджет України»на відповідні роки положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»були обмежені виплати соціальної допомоги дітям війни. Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»визнано неконституційним. Рішенням Конституційного суду України № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»визнано неконституційним.

У 2009-2010 роках Законами України про державний бюджет на відповідні роки не обмежувався розмір виплат державної соціальної допомоги дітям війни. Тому позивачка стверджує, що їй не доплачено за період з січня 2009 року по квітень 2011 року 2349,40 грн. Позивачка вказує, що вона своєчасно не звернулася до суду з адміністративним позовом, оскільки вважає, що державну соціальну допомогу їй не виплачено з вини органу, що повинен був її виплачувати, тому відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» державна соціальна допомога дітям війни повинна їй бути сплачена за минулий час без обмеження будь-яким строком. Позивачка вказує, що Управління пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси не виплатило їй державну соціальну допомогу:

з 01.01.2009 року до 31.10.2009 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком 498,00 грн.,

з 01.11.2009 року до 31.12.2009 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком 573,00 грн.,

з 01.01.2010 року до 01.04. 2010 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком 695,00 грн.,

з 01.04.2010 року до 01.04. 2010 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком 706,00 грн.,

з 01.07.2010 року до 01.10.2010 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком 709,00 грн.,

з 01.10.2010 року із розрахунку мінімальної пенсії за віком 723,00 грн.

що взагалі за період з 01.01.2009 до 13.04.2011 року становить 2349,40 грн.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.05.2011 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу за період з 01.01.2009 року до 13.10.2010 року залишено без розгляду.

При цьому решта позовних вимог щодо захисту порушених прав ОСОБА_1, в межах встановленого статтею 100 КАС України шестимісячного строку звернення до адміністративного суду підлягає розгляду за правилами КАС України.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила суд розглядати справу за її відсутність на підставі наявних в матеріалах справи документах.

Представник відповідача - Управління пенсійного фонду України у Київському районі м.Одеси в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, надав заперечення проти позову і просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі і розглянути справу без його присутності в судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути адміністративну справу за відсутності належним чином повідомлених сторін, які надали заяви про розгляд адміністративної справи за їх відсутності у відповідності до правил, встановлених ст. 128 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, при цьому суд виходить із наступного:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дитиною війни і знаходиться на обліку в Управлінні пенсійного фонду у Київському районі м. Одеси.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»позивачка вважає, що має право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги, що становить 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 99 ч. 1 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими Законами України.

Згідно ст. 99 ч.2 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

Суд приймає до уваги, що позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав, свобод чи інтересів щодо невиплати чи неповноти виплати державної соціальної дороги дитини війни 13.04.2011 року.

З урахуванням постановлення судом ухвали від 12.05.2011 року про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси в частині поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовними вимогами про зобовязання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу як дитині війни за період з 01.01.2009 року до 13.10.2010 року без розгляду, захисту підлягають права позивачки за період з 13.10.2010 року до 13.04.2011 року дати звернення до суду позивачки з адміністративним позовом.

Суд приймає до уваги відсутність законодавчого обмеження щодо виконання вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, при цьому суд не вважає, що відсутність у Державному бюджеті України видатків на виплату державної соціальної допомоги дітям війни є підставою для невиконання вимог Закону з боку відповідача щодо виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни.

Також суд вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 22.08.2008 року «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», якою передбачені виплати державної соціальної допомоги дітям війни у розмірі 10% щомісячно не відповідає ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», якою встановлено право на отримання щомісячної державної соціальної допомоги дитині війни у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

У відповідності до ст. 9 ч.4 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивачка має право на перерахунок підвищення у розмірі 30% надбавки до мінімальної пенсії за віком і тому орган державної влади, до якого відноситься адміністративний відповідач Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси, не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, тому суд вважає протиправною відмову Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси від 11.04.2011 року у нарахуванні і виплаті ОСОБА_1 державної соціальної допомоги, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 13.10.2010 року по 13.04.2011 року з урахуванням виплачених сум.

Таким чином суд доходить висновку про те, що слід зобов`язати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, як дитині війни виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 13.10.2010 року по 13.04.2011 року з урахуванням виплачених сум.

У відповідності до ч. 1 п. 1. 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з державного бюджету України або позабюджетних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 46, 55, 58 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 року, ст.ст. 7, 9, 11, 13, 41, 128, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 256 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси про зобов`язання нарахувати і виплатити невиплачену державну соціальну допомогу як дитині війни задовольнити.

Зобовязати Управління пенсійного фонду України у Київському районі м. Одеси нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_3 невиплачену державну соціальну допомогу у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року, як дитині війни, виходячи з розміру 30 відсотків мінімального розміру пенсії за віком за період з 13.10.2010 року до 13.04.2011 року з урахуванням виплачених сум за даний період.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині стягнення невиплаченої частини державної соціальної допомоги у відповідності до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»від 18.11.2004 року у межах суми стягнення за один місяць.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо субєкта владних повноважень у випадках і порядку передбачених ч. 2 п. 2 ст. 167 КАС України було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Головуючий Луняченко В. О.