Справа № 204/2234/16-а
Суддя: Тітова І. В.
Дата ухвалення: 2016-05-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/2234/16-а
Провадження № 2-а/204/66/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 травня 2016 року м.Дніпропетровськ

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Духневича В.С.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до поліцейського 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську в особі рядового поліції ОСОБА_2, третя особа управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську МВС України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

30 березня 2016 року до суду надійшов вищевказаний адміністративний позов, у якому позивач просить призупинити виконання постанови ПС 2 № 884685 від 18.03.2016р. по справі про адміністративне правопорушення до прийняття судом рішення по справі, постанову ПС 2 № 884685 від 18.03.2016р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510грн. - скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю у діях позивача складу правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.03.2016 року щодо позивача поліцейським 2 роти 2 батальйону УПП м.Дніпропетровська в особі рядового поліції ОСОБА_2 було винесено постанову ПС 2 № 884685 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону. По перше, постанова про адміністративне правопорушення складена на «ОСОБА_1Ю.», хоча позивачем було предявлене водійське посвідчення в якому вказані його дійсні анкетні дані, а саме «ОСОБА_3Ю.». По-друге, 02.02.2016р. позивач на своєму автомобілі марки Mitsubishi Galant 1.6, н.з. АЕ 9159 ЕІ підїжджаючи до перехрестя вул.Артема та пр.ОСОБА_4, виконуючи Правила дорожнього руху, оцінюючі дорожню обстановку здійснив аварійну зупинку, в звязку з тим, що позивачем відчувався запах горілого. Розуміючи те, що могла погоріти проводка у власному автомобілі, позивач повернув з вул.Артема на пр.ОСОБА_4, зупинився біля буд.№46. Оскільки позивач вважав, що включення аварійної світлової сигналізації може спричинити пожежу в автомобілі, а також цим позивач може поставити під загрозу безпеку руху як інших автомобілів, так і пішоходів, він не став включати аварійну світлову сигналізацію, але діючи згідно пункту 15.13 ПДР України встановив знак аварійної зупинки, та викликав евакуатор. Після цього позивача відразу до позивача звернувся поліцейський 2 роти 2 батальйону УПП м.Дніпропетровська в особі рядового поліції ОСОБА_2 і заявила позивачу, що він нібито порушив Правила дорожнього руху України, а саме п.17.1, а саме, здійснив стоянку в межах знаку 5.11 - «смуга для маршрутних транспортних засобів». Позивач пояснив посадовій особі, що здійснив аварійну зупинку, перед цим переконавшись у додержанні п.15.13 Правил Дорожнього Руху України, а саме: «У разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб з цього місця, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил.». Тобто, позивачем було доведено посадовій особі про повне виконання ним вимог ПДР України, надано пояснення у письмовій формі, які були прийняті до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, але, не беручи до уваги пояснень позивача, поліцейський 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції м.Дніпропетровська в особі рядового поліції ОСОБА_5 виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача було накладено штраф у сумі 510грн. Одразу ж після складання оскаржуваної постанови підїхав евакуатор, та автомобіль позивача був евакуйований до станції технічного обслуговування в звязку з аварійним станом. Посадовою особою було порушено норми, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, згідно ст.254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу. При цьому в випадку позивача ст.258 КУпАП не застосовується, тому складання посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення є обовязковим. Не оформивши протокол про адміністративне правопорушення посадова особа обмежила законні права позивача на захист та доведення того, що в його діях відсутній склад правопорушення, адже неодноразово позивач просив посадову особу зясувати докази, залучити свідків, зокрема, які перебували із пзивачем в автомобілі що одразу б звільнило позивача від відповідальності за п.3 ст.122 КУпАП. При розгляді справи не були зясовані та доведені всі обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення. Однак поліцейський 2 роти 2 батальйону УПП м.Дніпропетровська в особі рядового поліції ОСОБА_2, всупереч покладених на нею державою обов'язком, поверхнево та упереджено оцінила дорожню обстановку, формально поставилася до виконуваних ним обов'язків, що призвело до хибного застосування норм адміністративного права, при цьому порушення ним норм процесуального права та виконання своїх внутрішніх інструкцій. Враховуючи упереджену оцінку посадової особи та висловлення ним своєї суб'єктивної думки з приводу наявності у діях позивача складу адміністративного проступку, позивач запропонував інспектору залучити свідків, які б могли підтвердити його пояснення, але позивача було обмежено в здійсненні такого права. Вважає, що зазначена поведінка посадової особи є зухвалим порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та нехтуванням ПДР України. Таким чином, поліцейським 2 роти 2 батальйону УПП м.Дніпропетровська в особі рядового поліції ОСОБА_2 були допущені грубі помилки під час винесення постанови, при цьому не склавши відповідного протоколу про адміністративне правопорушення та встановлення фактичних обставин по справі, а також вчинене грубе порушення ст.252 КУпАП відповідно до якої орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Наразі, через халатне виконання посадовою особою своїх службових обов'язків, позивач не має можливості скористатися можливістю посилання на пояснення свідка в підтвердження своїх слів, що істотно перешкоджає встановленню істини по справі.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд встановив такі обставини.

Згідно із постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №884685 від 18.03.2016 року, складеної поліцейським 2 роти 2 батальйону УПП м.Дніпропетровська в особі рядового поліції ОСОБА_2, ОСОБА_3 було визнано винним в порушенні вимог ч.3 ст.122 КУпАП та п.17.1 ПДР і притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у розмірі 510грн. (а.с.5).

Відповідно до вказаної постанови, 18.03.2016р. о 18год.20хв. в м.Дніпропетровську на пр.ОСОБА_4, здійснив стоянку в межах знаку 5.11 «смуга для маршрутних транспортних засобів», чим порушив ПДР, а саме п.17.1 та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП (а.с.5).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на пятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи діяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Крім того оскаржувана постанова в розумінні норм ЗУ «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

У відповідності до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин в їх сукупності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст.7 КУпАП).

При винесенні постанови інспектор ДПС дав належну оцінку доказам і вжив всіх заходів для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, взяв до уваги усі пояснення позивача щодо порушення правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 256 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

Відповідач довів правомірність свого рішення поясненнями, наданими у судовому засіданні та відповідними доказами.

При винесенні оскаржуваної постанови поліцейським 2 роти 2 батальйону УПП м.Дніпропетровська в особі рядового поліції ОСОБА_2 були враховані всі вимоги ст.268 КУпАП, що визначає права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: її право на юридичну допомогу, збір і надання доказів.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а у відповідності із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й обєктивне зясування всіх обставин справи.

Вказані вище обставини та підстави притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510грн. були належним чином обґрунтовані, а оскаржувана постанова була винесена відповідачем в межах своїх повноважень та згідно з вимогами чинного законодавства, порушень якого судом встановлено не було.

Відповідач у справі надав суду свої пояснення та усні заперечення проти позову та докази на підтвердження правомірності ухваленої постанови, отже, посилання позивача на обставини, викладені у позові, обєктивними доказами не підтверджені, а є лише твердженнями позивача, із чого суд може зробити висновок, що позивач намагається уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Окрім того, наданий позивачем акт виконаних робіт на підтвердження обставин викладених у позові суд відкидає як доказ, оскільки зазначений акт виданий та підписаний родичем позивача (братом), що ставить під сумнів наданий доказ.

Таким чином, суд доходить висновку про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.3 ст.122 КУпАП, є законним, а постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам чинного законодавства та є цілком обґрунтованою.

Таким чином, суд доходить висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до поліцейського 2 роти 2 батальйону управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську в особі рядового поліції ОСОБА_2, третя особа управління патрульної поліції у м.Дніпропетровську МВС України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 31 травня 2016 року.

Суддя І.В. Тітова