Справа № 2-а-3029/11
Суддя: Суперсон С. П.
Дата ухвалення: 2011-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"23" вересня 2011 р.
Справа №2-а-3029/2011
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2011 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Суперсон С.П., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі про зобовязання провести перерахунок та виплату недоплаченої соціальної надбавки до пенсії як інваліду війни 2 групи, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду звернувся ОСОБА_1 з вище зазначеним позовом, посилаючись на протиправність бездіяльності Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі щодо нарахування та виплати недоплаченої надбавки до пенсії як інваліду війни 2 групи, а тому просить зобов*язати відповідача нарахувати та виплатити недоплачену суму надбавки до пенсії як інваліду війни 2 групи в розмірі 350% по день винесення постанови судом та виплачувати надбавку до пенсії в подальшому.

Управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі подано заперечення проти адміністративного позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

За наявності достатніх повідомлених позивачем обставин, розглянувши подані відповідачем заперечення проти позову, приходжу до висновку про можливість розгляду справи та прийняття судового рішення в порядку скороченого провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Встановлено, що позивач відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року, №3551-ХІІ, являється інвалідом війни 1 групи, що й підтверджено матеріалами справи, зокрема, посвідченням серії Б №290274, виданим Управлінням праці та соціального захисту населення Чернівецької РДА від 8.02.2008 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги як інваліди війни 2 групи.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов*язковим соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ та організацій і інших джерел соціального забезпечення.

У відповідності до ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року, №3551-ХІІ інвалідам війни 2 групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 350% мінімальної пенсії за віком як інваліду війни 2 групи. Мінімальна пенсія за віком у відповідності до ст.28 Закону України "Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування" встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Законом України Про внесення змін до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 05.10.2005 року, №2939-ІУ (який набрав чинності 01.01.2007 року) було внесено зміни до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в частині зміни розміру доплати до пенсії інвалідам війни 2 групи із 350% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, - на 50%.

Відповідно до п.2 ст.2 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту державні соціальні гарантії інвалідам війни, встановлені законодавством, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно правовими актами, що гарантовано п.1 та п.6 ст.92 Конституції України.

Статтею 22 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Статтею 8 Конституції України встановлено принцип верховенства права, Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні їй відповідати.

Як свідчать роз*яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України№9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Крім того, приходжу до висновку про задоволення позовних вимог щодо зобов*язання Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі в подальшому здійснювати нарахування та виплату позивачу щомісячної надбавки до пенсії як інваліду війни, з огляду на наступне.

Так, частиною 3 статті 162 КАС України встановлено право суду прийняти постанову, яка б гарантувала захист прав людини і громадянина від порушень зі сторони субєктів владних повноважень, зміст даної статті повністю узгоджується з приписами ст. 13 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки реалізовує право на ефективний засіб юридичного захисту.

Оскільки, позивачу, як інваліду війни 2 групи, передбачено довічну щомісячну законну надбавку до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, яка обмежена або скасована бути не може, відповідачем вона у межах шестимісячного строку позовної давності виплачувалась і виплачується в неповному обсязі, тому задля захисту законних прав позивача, суд визнає за необхідне щомісячно здійснювати нарахування і виплату йому надбавки до пенсії, передбаченої 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту- 350% мінімальної пенсії за віком, починаючи з дня звернення до суду і по день припинення такого права. Зазначена правова позиція в повній мірі реалізовує право позивача на ефективний засіб юридичного захисту, тому що позбавляє його необхідності регулярно в межах строку позовної давності звертатися до суду у разі захисту ним порушеного права лише за минулий час.

Заперечення відповідача підтверджують також тривалість, сталість і безстроковість протиправної бездіяльності УПФУ у Чернівецькому районі і саме ці її ознаки визначили зміст обраного судом способу гарантованого (ефективного) захисту порушеного права інваліда війни 2 групи зобовязанням відповідача щомісячно виконувати Закон до дня припинення права, при цьому, зважаючи на можливість майбутніх законодавчих змін підстав і порядку встановлення розміру мінімальної пенсії за віком, відповідач має нараховувати і виплачувати позивачеві надбавку в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком з визначеного чинним законодавством на час виконання цієї постанови її розміру.

Судові витрати, здійснені позивачем при зверненні до суду, які документально підтверджені, у відповідності до ч.1, ч.3 ст.94 КАС України підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог.

У відповідності до положень п.8 ч.6 ст.183-2, ст.256 КАС України відповідач зобов*язаний виконати постанову негайно.

На підставі Конституції України, Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993 року, №3551-ХІІ, Закону України "Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування", керуючись ст., ст.6, 11, 18, 19, 99, 100, 104, 105, 106, 183-2, 256 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов*язати Управління Пенсійного фонду у Чернівецькому районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 в повному обсязі недоплачену йому як інваліду війни 2 групи щомісячну державну соціальну надбавку до пенсії в розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, передбачену 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, починаючи з 22.03.2011 року по день припинення такого права, враховуючи при цьому проведені попередні виплати та виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ст.28 Закону України "Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування" та розміру прожиткового мінімуму, встановленого Законом України Про державний бюджет України на відповідний рік.

Адміністративний позов в частині, поданій поза межами шестимісячного строку звернення до суду, - залишити без розгляду.

Присудити з Державного бюджету України на користь позивача 1,70 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до п.8 ч.6 ст.183-2, ст.256 КАС України допустити негайне виконання постанови.

Апеляційна скарга на постанову подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через Чернівецький районний суд протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків ї оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: Суперсон С.П.