Справа № 815/253/16
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/253/16

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Караханяна А.М.;

представника позивача - Хлопко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» (далі - ТОВ «СК Петроліум») звернулося до суду першої інстанції з позовом до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ДПІ у Малиновському районі м. Одеси) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11 грудня 2015 року:

- № (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» на загальну суму 4 747 500,00 грн., у тому числі: 3 165 000,00 грн. - сума основного платежу та 1 582 500,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

- № (форма «В4»), яким встановлено завищення від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 911 325,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено про те, що висновки контролюючого органу про заниження товариством податку на додану вартість (далі - ПДВ) та завищення від'ємного значення зроблені не на підставі того, що з його боку є порушення введення бухгалтерського, податкового обліку та фінансової звітності, а на підставі отриманої податкової інформації про контрагентів товариства, які не мають основних засобів, трудових ресурсів та виробничих потужностей.

Позивач наголошує на тому, що податкове законодавство України не містить норм, які б ставили у залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів або зобов'язували платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 11 грудня 2015 року за № (форма «Р») та за № (форма «В4»).

В апеляційній скарзі ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і прийняття нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляції та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечила та просила рішення суду залишити без змін.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «СК Петроліум» на праві власності належать автозаправні станції та нежитлові будівлі комерційного призначення.

Основним видом діяльності ТОВ «СК Петроліум» є надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Для підтримання наявної нерухомості у належному стані позивачем з ТОВ «ЄВРОБІЛД КОМПАНІ» та «УКРБІЛД ЛТД» у січні та квітні 2015 року були укладені відповідні договори підряду на виконання будівельних робіт з поточного ремонту.

У жовтні 2015 року ДПІ у Малиновському районі м. Одеси проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СК Петроліум» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «ЄВРОБІЛД КОМПАНІ» () та ТОВ «УКРБІЛД ЛТД» () за період з 01 квітня 2015 року по 30 червня 2015 року, результати якої оформлені Актом перевірки №123/22-213/25417282 від 04 листопада 2015 року (далі - Акт перевірки) (т.1 а.с.20-42).

За результатами виявлених порушень податкового законодавства, відповідачем 11 грудня 2015 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № щодо збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 3 165 000,00 грн. за основним платежем та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1 582 500,00 грн.;

- № від 11 грудня 2015 року щодо зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 911 325,00 грн. (т.1 а.с.43, 44).

Задовольняючи позовні вимоги та відповідно скасовуючи податкові повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив із того, що подання платником податку до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

При цьому, недобросовісність платника має бути встановлена безумовними та однозначно розтлумаченими доказами, водночас, як підкреслив суд першої інстанції, такі докази, у порушення вимог частин 1, 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не надано, та реальність виконання господарських операцій, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит, не спростовано.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні є законною та обґрунтованою, виходячи з наступного.

Як свідчать фактичні обставини справи, позивач як «Замовник» уклав у січні 2015 року з ТОВ «ЄВРОБІЛД КОМПАНІ», який виступав в ролі «Підрядника» договори підряду, в яких «Підрядник» узяв на себе обов'язок власними або залученими силами та засобами виконати поточний ремонт в нежитлових приміщеннях позивача, які знаходяться в різних областях України.

В усіх укладених договорах передбачено, що «Підрядник» має право за власною ініціативою залучати до виконання робіт інших осіб (субпідрядників).

Перелік договорів позивача з ТОВ «ЄВРОБІЛД КОМПАНІ» міститься в матеріалах справи з четвертого по сьомий том.

Аналогічні договори підряду були укладені позивачем з ТОВ «УКРБІЛД ЛТД» у квітні 2015 року.

Перелік зазначених договорів міститься в матеріалах справи з другого по четвертий том.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» активами визнаються ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому.

Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно бухгалтерської довідки станом на 01 квітня 2015 року на балансі у ТОВ «СК Петроліум» знаходяться основні засоби у вигляді АЗС і інших нежитлових приміщень (т.1 а.с.24).

Отже, укладені позивачем договори підряду відповідали всім ознакам господарської операції, оскільки поліпшення стану основних засобів, на думку колегії суддів, повинно було призвести до очікуваного економічного ефекту від їх використання та відповідало доктрині ділової мети.

Доктрина ділової мети закріплена в пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, де зазначено, що «розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності».

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов'язкова ознака господарської операції, кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пунктом 1 ст.9 цього ж Закону встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення.

Для підтвердження виконання будівельних робіт «Замовником» та «Підрядником» були складені: локальні кошториси на роботи (форма№1), підсумкова відомість ресурсів, договірні ціни (форма №9), довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), акти приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в).

Підрядниками, в особі ТОВ «ЄВРОБІЛД КОМПАНІ» та ТОВ «УКРБІЛД ЛТД», були виписані податкові накладні.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2005 року №668 «Про затвердження Загальних умов укладання договорів підряду в капітальному будівництві», саме вище перелічені документи повинні обов'язково складатися при здійсненні такого виду господарської операції (виконання будівельних робіт), а підписання акту приймання виконаних робіт є підставою для «Замовника» оплатити вартість наданих послуг «Підрядника».

Контролюючий орган ставить у провину позивачу порушення останнім п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Правовий аналіз наведених норм та фактичних обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційного суду вважати, що у спорі, який розглядається, у позивача виникло право на податковий кредит у зв'язку з наявністю реально вчинених господарських операцій з придбання послуг, які підтверджені належним чином оформленими документами.

Із доводів апеляційної скарги контролюючого органу вбачається, що він не заперечує проти того, що у позивача в наявності є всі належним чином оформлені документи податкового та бухгалтерського обліку, які повинні бути складені при здійсненні такого виду господарських операцій.

У той же час, підставами для висновку про порушення позивачем правил формування податкового кредиту стало те, що контрагенти позивача не мають достатньої кількості трудових ресурсів та необхідних основних засобів.

Дійсно, в Акті перевірки (т.1 а.с.28), з посиланням на податкову інформацію, отриману від ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, зазначено, що станом на 28 травня 2015 року зустрічну звірку ТОВ «ЄВРОБІЛД КОМПАНІ» неможливо провести, оскільки підприємство має стан « 9» (направлено повідомлення про відсутність за місцем знаходження).

До того ж зазначено, що висновки про відсутність трудових ресурсів та основних засобів зроблено на підставі того, що у 2014 році товариство звіт про суми нарахованої заробітної плати та фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва до ДПІ не подавало.

Водночас, податковою нічого не зазначено про те, чи декларувало ТОВ «ЄВРОБІЛД КОМПАНІ» свої податкові зобов'язання, чи сплачувало воно податки до бюджету.

Неподання ТОВ «ЄВРОБІЛД КОМПАНІ» звіту про суми нарахованої заробітної плати та фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва до ДПІ не свідчить про те, що дане товариство не мало можливості виконувати будівельні підрядні роботи.

Як вбачається із офіційного Інтернет сайту Держархбудінспекції України ТОВ «ЄВРОБІЛД КОМПАНІ» має ліцензію на проведення будівельних робіт.

Із цього можливо зробити висновок, що надання даним товариством послуг, пов'язаних поточним ремонтом приміщень, відповідає його основної діяльності.

Наступний контрагент - ТОВ «УКРБІЛД ЛТД».

Із змісту Акта перевірки вбачається (т.1 а.с.33), що ДПІ у Шевченківському районі м. Києва складено акт від 28 серпня 2015 року про відсутність знаходження за юридичною адресою.

З посиланням на незначну кількість працівників з середнім рівнем заробітної плати в розмірі 1 545 грн. та великий обсяг документально оформлених операцій з надання послуг з ремонту, реконструкції та обслуговування, які потребують персоналу зі спеціальною освітою та продажу різних груп товарів, робиться висновок про неможливість виконання ТОВ «УКРБІЛД ЛТД» оформлених господарських операцій.

Разом з тим, ТОВ «УКРБІЛД ЛТД» також має ліцензію Держархбудінспекції України на здійснення будівельних робіт.

Контролюючий орган, викладаючи у своєму листі інформацію про ТОВ «УКРБІЛД ЛТД» не зазначив про те, що останній порушував податкове законодавство, ухиляючись від декларування та сплати податків.

Отже, якщо проаналізувати інформацію, що зазначена в Акті перевірки та яка встановлена судом, не можна погодитися з висновком податкової про те, що контрагенти позивача здійснювали зловживання у системі відшкодування ПДВ.

В пункті 86.7 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючим та іншим державним органам забороняється використовувати акт перевірки як підставу для висновків стосовно взаємовідносин платника податків з його контрагентами, якщо за результатами складення акта перевірки податкове повідомлення-рішення не надіслано (не вручено) платнику податків або воно вважається відкликаним відповідно до статті 60 цього Кодексу.

Отже, з моменту набрання чинності Законом України від 17 липня 2015 року № 655-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо зменшення тиску на платників податків» не відповідатиме вимогам цього Закону врахування при здійсненні перевірок платників податків висновків актів перевірок суб'єктів господарювання, за результатами яких не приймались податкові повідомлення-рішення, у тому числі, складених до набрання чинності Законом № 655.

Утім, відповідач проігнорував вимоги цієї норми податкового законодавства та прийняв податкові повідомлення рішення, незважаючи на те, що контрагенти позивача не були притягнуті до фінансової відповідальності.

Обґрунтованим є застосування судом першої інстанції ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», яка свідчить про те, що практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.

Так, суд першої інстанції звернувся до рішення Європейського Суду від 09 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України», в якому зазначено, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб'єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернутися до висновку Європейського суду з прав людини, який викладений в рішенні від 22 січня 2009 року «Булвес АД проти Болгарії», де зазначено, що коли національна влада за відсутності будь-яких вказівок на пряму участь фізичної або юридичної особи у зловживаннях, пов'язаних зі сплатою ПДВ, що нараховується при низці операцій з поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все-таки карає одержувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії чи бездіяльність постачальника, який знаходився поза контролем одержувача і по відношенню до якого не було засобів відстеження і забезпечення його старанності, то влада виходить за розумні межі і порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки усі обставини, що входять до предмета доказування у справі, встановлені судом першої інстанції на підставі повного та всебічного дослідження наявних у справі доказів, які відповідають ознакам належності та допустимості, цим обставинам надана правильна юридична оцінка, то підстав для скасування оскаржуваного судового акту не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31 березня 2016 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СК Петроліум» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова