Справа № 308/9594/16-а
Суддя: Монич О. В.
Дата ухвалення: 2016-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2016 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Ужгороді та місті Мукачево про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом до Управління патрульної поліції у місті Ужгороді та місті Мукачево про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 053182 від 08 вересня 2016 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 вересня 2016 року ОСОБА_2, було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у мм. Ужгороді та Мукачеві ДПП, було винесено щодо неї Постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 053182, якою ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Підставою для притягненням ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності стало те, що 08.09.2016 року о 18 годині 00 хв. , в м. Ужгороді по вул.. 8-го Березня ОСОБА_2 здійснила зупинку автомобіля безпосередньо на виїзді прилеглої території у такий спосіб, що перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 15.9 «п» ПДР України.

Вважає, що вказана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, постанова була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, чим було порушено право на захист, а отже підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частина 2 статті 2 КАС України встановлює, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь в процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст. 18 ч. 1 п. 1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Як розяснює п. 3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06 березня 2008 року постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Тому, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як наслідок, ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 222 КУпАП до компетенції уповноважених працівників Національної поліції віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Судом встановлено, що 08 вересня 2016 року ОСОБА_2, було притягнуто до адміністративної відповідальності, а саме інспектором роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у мм. Ужгороді та Мукачеві ДПП, було винесено щодо неї Постанову про накладення адміністративного стягнення серії АР № 053182, якою ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Підставою для притягненням ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності стало те, що 08.09.2016 року о 18 годині 00 хв. , в м. Ужгороді по вул.. 8-го Березня ОСОБА_2 здійснила зупинку автомобіля безпосередньо на виїзді прилеглої території у такий спосіб, що перешкоджав іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 15.9 «п» ПДР України.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках передбачених частинами першою та другою цієї статті уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративно правопорушення відповідно до вимог ст.. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП - розглянувши, справу про адміністративне правопорушення. орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до ст.276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року 5-рп/2015 «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв'язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258. 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 216 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженою законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачає. що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупиняти транспортною засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч 3 ст.258 КУпАП вказує на те. що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП. яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи (відповідно до ст. ст.276 КУпАП).

Разом з тим, ст.276 КУпАП вказує не те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місце знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. (Аналогічний висновок викладений у правовому висновку ВАСУ).

В даному випадку, за адресою Управління патрульної поліції у мм. Ужгороді та Мукачеві, 88000, м. Ужгород, О. Кошового, 2.

Інспектором поліції не було дотримано положень закону та розглянуто дану справу на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив права ОСОБА_2, позбавивши цим її прав та свобод закріплених чинних нормах законодавства.

Згідно з ч. 1 статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази. заявляти повстання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншою фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, оскаржувати постанову у справі.

У наведених положеннях Кодексу наведено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема з метою запобігти порушенню прав та свобод людини, що притягається до адміністративної відповідальності.

Розглянувши справу на місці зупинки транспортною засобу, інспектором поліції не було надано, можливості ОСОБА_2В скористалися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

З врахуванням того, що при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відповідачем порушено норми діючих нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача належними доказами не спростовані, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 3, 17, 18, 70, 71, 86, 159-163 КАС України, ст. ст.222, 251, 258, 288 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції у місті Ужгороді та місті Мукачево про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати Постанову серії серії АР № 053182 по справі про адміністративне правопорушення від 08.09.2016 року, якою мене, ОСОБА_2, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1