Справа № 503/2440/15-а
Суддя: Милосердний М.М.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 р.м.ОдесаСправа № 503/2440/15-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції: Сопільняк О.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого - Милосердного М.М.,

суддів - Бітова А.І. та Ступакової І.Г.,

при секретарі - Тропанець О.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представників Кодимської міської ради Одеської області - Мінакової Лідії Василівни та Антоневського Юрія Францовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Кодимської міської ради Одеської області на постанову Кодимського районного суду Одеської від 21 липня 2016 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кодимської міської ради Одеської області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з публічної служби та відшкодування завданої моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Кодимської міської ради Одеської області (далі - Міська рада), та уточнюючи позовні вимоги просила визнати протиправною бездіяльність щодо несвоєчасного розрахунку при звільненні з публічної служби; стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи; стягнення 5000 грн. моральної шкоди, завданої несвоєчасним розрахунком при звільненні з роботи.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 25 жовтня 2015 року, вона була звільнена з роботи, однак, в порушення вимог статті 116 КЗпП України в день звільнення з роботи їй не була виплачена заробітна плата в повному обсязі.

Постановою Кодимського районного суду Одеської від 21 липня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково, суд стягнув з Кодимської міської ради на користь позивача 4001,97 грн. середнього заробітку за період з 17 листопада 2015 року по 14 грудня 2015 року за час затримки розрахунку при звільненні з публічної служби, та 2000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, завданої несвоєчасним розрахунком при звільненні з роботи.

Не погоджуючись з постановою суду, головою Кодимської міської ради подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що вказана постанова ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповно з'ясовані обставини у справі, тому постанова підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю - доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 15 листопада 2010 року набула повноважень депутата Міської ради та її було обрано секретарем цієї ради.

Рішенням Міської ради від 29 травня 2013 року №679-УІ у зв'язку з достроковим припиненням повноважень Кодимського міського голови, на ОСОБА_1, як секретаря міської ради, було покладено виконання обов'язків міського голови - до початку повноважень новообраного міського голови.

ОСОБА_1 була звільнена з посади розпорядженням міського голови №3 від 17 листопада 2015 року.

Підставою звернення до суду став несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступного, з чим також погоджується і колегія суддів.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, визначення загальних засад діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі регулюються Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року №2493-111.

Згідно з частиною 3 статті 7 названого Закону, на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим законом.

Так, статтею 3 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Згідно із статтею 47 та частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи Міська рада остаточно розрахувалась з позивачем лише 15 грудня 2015 року, коли їй були виплачені всі належні при звільненні грошві кошти в повному обсязі, а не 17 листопада 2015 року в день звільнення з роботи. На час звільнення позивача з роботи, а також станом на день остаточного розрахунку з нею, будь-який спір щодо розміру належних їй при звільненні грошових коштів був відсутній.

Отже, після звільнення ОСОБА_1 з роботи час затримки розрахунку при звільненні склав 9 робочих днів у листопаді 2015 року та 10 робочих днів у грудні 2015 року, а всього - 19 робочих днів.

Стягуючи середній заробіток за час затримки виплати при звільненні суд першої інстанції правомірно врахував, що механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, та встановив, що загальний розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача роботи складає 4001,97 грн. (1895.67 + 21063.30).

Також, судом враховано вимоги частини 1 статті 237-1 КЗпП відповідно до якої, моральна шкода, завдана працівнику внаслідок порушення його законних прав, відшкодовується власником у випадку коли такі порушення призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали додаткових зусиль з його боку для організації свого життя та виходячи з характеру порушення законних прав позивача, глибини її фізичних та душевних страждань і переживань, тривалості затримки розрахунку (19 днів), з огляду на причини несвоєчасного з нею розрахунку, враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає необхідним визначити розмір моральної шкоди на рівні 2000 грн.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про відсутність вини з боку Місткої ради, оскільки позивач була звільнена з роботи 17 листопада 2015 року, в силу положень статті 116 КЗпП України, повинна була отримати виплати не пізніше наступного дня - 18 листопада 2015 року, а тому посилання апелянта на знаходження з 19 листопада 2015 року бухгалтера на лікарняному є неспроможним та необґрунтованим.

Підсумовуючи все викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції. За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Кодимської міської ради Одеської області - залишити без задоволення, постанову Кодимського районного суду Одеської області від 21 липня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 3 листопада 2016 року.

Головуючий: М.М. Милосердний

Судді: А.І.Бітов

І.Г.Ступакова