Справа № 556/316/15-а
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2016 року м. Київ К/800/48352/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Донця О.Є.,

Голяшкіна О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Володимирецької селищної ради Рівненської області, третя особа: ОСОБА_3, про визнання дій незаконними та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Володимирецької селищної ради, третя особа: ОСОБА_3, про скасування рішення від 16.10.2014 № 1124 в частині затвердження протоколів узгоджувальної комісії по земельних спорах від 19.08.2014 та від 22.08.2014 щодо погодження технічної документації з землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3 без підпису суміжних землекористувачів; зобов'язання відповідача вжити дій для відновлення меж земельної ділянки позивача.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваного рішення відповідача як такого, що прийнято незаконно, з порушенням процедури його прийняття, без з'ясування усіх обставин, необхідних для його прийняття.

Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 із посиланням на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановити нове, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 12.12.1996 набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розміщений на земельній ділянці, площею 2121 кв.м. по АДРЕСА_1

ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2011 придбав житловий будинок в АДРЕСА_2

Рішенням Володимирецької селищної ради Рівненської області від 10 липня 2014 року №1047 ОСОБА_3 надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,15 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 (з подальшою передачею даної земельної ділянки в оренду) та яка межує із земельною ділянкою, на якій розміщений житловий будинок ОСОБА_2.

Узгоджувальною комісією по земельних спорах Володимирецької селищної ради Рівненської області 19 серпня 2014 року встановлено, що спільна межа земельних ділянок громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проходить та збігається зі штучними лінійними рубежами, відповідно до промірів, які зазначені в абрисі земельної ділянки, який вшитий у технічний паспорт житлового будинку по АДРЕСА_1 де чітко зазначена прив'язка вище зазначеної спільної межі до ближньої будівлі, яка знаходиться по АДРЕСА_1 збігається зі штучними лінійними рубежами та фактичним використанням громадянами земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2

Протоколом від 22 серпня 2014 року узгоджувальної комісії по земельних спорах Володимирецької селищної ради встановлено, що громадянину ОСОБА_2 не надавався Володимирецькою селищною радою дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Володимирецької селищної ради від 16 жовтня 2014 року №1124 затверджено зазначені протоколи постійної узгоджувальної комісії по земельних спорах. Рішенням також доручено спеціалісту-землевпоряднику підписати технічну документацію із землеустрою громадянину ОСОБА_3 по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (копія технічної документації із землеустрою та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку знаходиться в матеріалах справи).

Вважаючи рішення відповідача від 16 жовтня 2014 року №1124 незаконним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржуване рішення Володимирецької селищної ради прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства, погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 158 Земельного кодексу України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом.

Відповідно до статті 107 Земельного кодексу України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Судами попередніх встановлено, що ОСОБА_2, набувши право власності на житловий будинок, отримав право користування на земельну ділянку, яка необхідна для обслуговування такого житлового будинку. При цьому, ОСОБА_2 набув право користування земельною ділянкою, яка відводилася для обслуговування житлового будинку, в максимальних розмірах, встановлених для селищ відповідно до статті 121 Земельного кодексу України, а саме 0,15 га.

Узгоджувальною комісією по земельних спорах Володимирецької селищної ради Рівненської області встановлено, що спільна межа земельних ділянок громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проходить та збігається з фактичним використанням громадянами земельних ділянок по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2

Судами попередніх інстанцій з посиланням на докази встановлено, що ОСОБА_2 відповідачем не надавався дозвіл на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж в натурі по АДРЕСА_2

З огляду на викладене, безпідставними є доводи позивача, що оскаржуваним рішенням порушено його права на отримання у власність земельної ділянки.

З огляду на викладене, зважаючи на обставини, встановлені судами під час судового розгляду справи, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій дана вірно, порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а постанову Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 вересня 2015 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута в порядку статей 235-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: