Справа № 813/2094/16
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2016 р. № 876/6506/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі за позовом Городоцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод" про стягнення коштів з рахунків у банках, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2016 року року позивач - Городоцька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (далі - Городоцька ОДПІ) звернулась до суду з адміністративним позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод" про стягнення коштів з рахунків у банках.

У позовній заяві, із урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, Городоцька ОДПІ просить суд стягнути до бюджету кошти з рахунків, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод", в розмірі 41 888, 06 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач має заборгованість перед бюджетом, зокрема по податку на додану вартість. Сума податку за даним платежем є узгодженою та у встановлені законом строки до бюджету не сплачена, тобто є податковим боргом. Оскільки вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу, він звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з рахунків у банках, обслуговуючих Товариство з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод" (вул. Заводська, 35, м. Судова Вишня, Мостиський район, Львівська область, 81340, ) на користь державного бюджету податковий борг в розмірі 41 888 (сорок одна тисяча вісімсот вісімдесят вісім) гривень 06 копійок.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена до стягнення сума заборгованості є узгодженою та являється податковим боргом відповідача перед бюджетом, а тому підлягає стягненню на користь державного бюджету.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод". Вважає, що постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод", зокрема, покликається на те, що процедура стягнення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків може бути ініційована шляхом внесення подання в порядку статті 183-3 КАС України. Звернення до суду з позовом про стягнення коштів за податковим боргом в загальному порядку (шляхом подання позовної заяви) допускається лише у разі, якщо податковий орган попередньо звертався до суду з поданням і у відкритті провадження було відмовлено (закрито провадження).

В судове засідання сторони не з'явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод" зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності та перебуває на обліку в Мостиському відділенні Городоцької ОДПІ. Товариство є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

Відповідно до Довідки про заборгованість, витягу з облікової картки платника податків та заяви про зменшення позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод" станом на 12.07.2016 має несплачений податковий борг з податку на додану вартість в сумі 41 888, 06 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 26.05.2016 № 06912010/0 відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 10% грошового зобов'язання, погашеного із затримкою з податку на додану вартість на суму 17 814, 25 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 26.05.2016 №07112010/0 відповідачу визначено суму штрафу у розмірі 20% грошового зобов'язання, погашеного із затримкою з податку на додану вартість на суму 30 842, 13 грн.

Крім того, на суму простроченої податкової заборгованості позивачем нараховано пеню на загальну суму 52, 33 грн.

Докази оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень у матеріалах справи відсутні, а судом таких не здобуто.

Тому, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що визначена у вищевказаних податкових повідомленнях-рішеннях сума податкових зобов'язань є узгодженою та своєчасно до бюджету не сплачена.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до вимог п.36.1 ст.36 Податкового кодексу України, податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно п.38.1 ст.38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п.20.1.19 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб'єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.2 ст.95 Податкового кодексу України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Слід заначити, що податкова вимога надсилається платнику податків контролюючим органом в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, що встановлено п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, тобто з урахуванням змісту поняття "податковий борг", встановленому пп.14.1.175 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова вимога надсилається контролюючим органом платнику податків на суму податкового боргу.

Податкова вимога надсилається також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення - рішення, згідно з п.59.4. ст.59 Податкового кодексу України.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Враховуючи встановлені обставин справи та правові норми ПК України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що контролюючим органом дотримано вищевказані умови, оскільки платнику податків надсилалась податкова вимога на відповідний податковий борг. Отже, у контролюючого органу виникло право на стягнення податкового боргу, що виник після надіслання податкової вимоги відповідачу.

Відповідно до ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Так, беручи до уваги вищенаведені норми КАС України, апеляційний суд також враховує надані Городоцькою ОДПІ письмові докази, що підтверджують підставність та обґрунтованість позовних вимог, зокрема, корінець податкової вимоги форми "Ю" від 12.10.2015 № 1210-13 на загальну суму 186 278, 57 грн, повідомлення про вручення поштового відправлення ф.119, картки особового рахунку платника податків, розрахунки суми заборгованості тощо.

Тому, апеляційний суд поділяє висновок суду першої інстанції про те, що матеріалами справи підтверджується наявність податкового боргу у Товариства з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод" в розмірі 41 888, 06 грн. Доказів погашення вказаної суми боргу відповідачем суду не подано, а тому позовні вимоги Городоцької ОДПІ є підставними і обґрунтованими, та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Судововишнянський цегельний завод" залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2016 року у справі №813/2094/16 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І. В. Глушко

Судді О.О. Большакова

В. Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 01.11.2016 року.