Справа № 337/3987/16-а
Суддя: Салтан Л. Г.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

02.11.2016 Провадження № 2-а/337/192/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2016 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Салтан Л.Г., розглянувши в порядку скороченого провадження матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні пенсії за вислугою років протиправними, зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя призначити пенсію за вислугою років згідно зі ст..86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ від 14.10.2014р. починаючи з 27.09.2016 року.

В позові зазначив, що 27.09.2016 року звернувся з заявою до відповідача на підставі абз.7 п.1, п.8 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні для цього документи. На час звернення згідно з записами у трудовій книжці вислуга років, яка дає право на призначення пенсії відповідно дост.86 Закону України «Про прокуратуру» складала понад 22 роки, у тому числі на прокурорських посадах 22 роки 6 місяців 5 днів. Проте, рішенням від 30.09.2016 року №38 йому було відмовлено у призначені такої пенсії, з посиланням на п. 4 та 5 розділу III «;Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ. При прийнятті рішення відповідачем було проігноровано вимоги Конституції та Законів України, його дії є протиправними, а рішення незаконним.

Представник Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя у встановлений строк звернувся до суду з письмовими запереченнями за позовом.

В обгрунтування заперечень зазначив, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, у зв'язку з неприйняттям до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються за Законом України «Про прокуратуру», а тому пенсії в порядку на умовах, визначених цим законом не призначаються.

У відповідності з вимогами ст.183-2 КАС України, справа розглядається судом в порядку скороченого провадження.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.09.2016р. ОСОБА_1, працюючи на посаді слідчого в особливо важливих справах відділу криміналістичного супроводження досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України, звернувся до УПФ України в Хортицькому районі м.Запоріжжя з заявою про призначення та розрахунку пенсії за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», який набув чинності 15.07.2015 року.

Рішенням від 30.09.2016 року №38 УПФ України в Хортицькому районі м.Запоріжжя відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугою років, з посиланням на Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213- VІІІ, згідно з якими з 01.06.2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

Згідно з ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи : цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

На час прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року та з 01.06.2015 року до 15.07.2015 року діяв Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року №1789-ХІІ, статтею 50-1 якого регулювались питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих органів прокуратури України.

З 15.07.2015 року введено в дію новий Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VIII, статтею 86 якого на сьогоднішній день регулюються питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури України.

Будь - які зміни до статті 86 вказаного Закону, в частині відсутності права працівників прокуратури України на звернення до державних органів Пенсійного фонду України на призначення пенсії за вислугу років законодавцем на сьогоднішній день не внесено та не прийнято.

Відповідно до ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VIII (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії) прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Згідно з ч.8 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VIII право на пенсію за вислугу років мають особи, які безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії працюють в органах прокуратури чи в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України, а також особи, звільнені з прокурорських посад органів прокуратури за станом здоров'я, у зв'язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому особа обіймає посаду, або у зв'язку із скороченням кількості прокурорів, у зв'язку з обранням їх на виборні посади в органах державної влади чи органах місцевого самоврядування.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) «надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті».

Отже, положення цієї статті є чинними і дають право працівникам прокуратури України, право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі Щокін проти України (рішення від 14 жовтня 2010 року п. 56-58) Європейський суд з прав людини зазначив, що на думку Суду, відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого важливого фінансового питання, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника.

Вищевикладених міркувань достатньо, щоб Суд дійшов висновку, що втручання у майнові права заявника було незаконним для цілей статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відтак, відповідачем безпідставно застосовані норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року, при відмові у призначенні позивачу пенсії, оскільки вони не регулюють спірні правовідносини, позивач має право на призначення пенсії відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року.

На момент прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року та дії зазначених в ньому Прикінцевих положень, чинним був Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, який з 15.07.2015 року втратив свою чинність і з цього дня вступив в дію Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VIII.

Отже, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02.03.2015 року не міг встановлювати чи вносити зміни до Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію з 15.07.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що стаж роботи позивача за вислугою років, яка дає право на призначення пенсії відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру» на день звернення позивача з заявою про призначення пенсії, складав 22 роки 6 місяців 5 днів, в тому числі на прокурорських посадах 19 років 10 місяців 16 днів.

Перед зверненням за призначенням пенсії на підставі Закону України «Про прокуратуру» позивач безпосередньо працював в органах прокуратури.

За наведених обставин та з огляду на викладені норми, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугою років мав право на призначення пенсії та пенсійне забезпечення відповідно до ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VIII.

З огляду на вищевикладене, відповідач протиправно відмовив у призначенні пенсії позивачу, а відтак, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ч.3 ст.22 Конституції України, ст..ст.16, 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VІІ, ст.ст. 3, 4, 18, 71, 86, 160-163, 183-2 КАС України, ст. 7 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.28 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років - неправомірними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугою років згідно зі ст.. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014р. №1697-VІІ з дня звернення, тобто з 27.09.2016 року.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління пенсійного фонду України в Хортицькому районі м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її отримання через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: Л.Г. Салтан