Справа № 463/1394/16-а 2-а/463/102/16
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Справа № 876/5181/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України на постанову Личаківського районного суду м. Львова від 08 червня 2016 року по справі № 463/1394/16-а 2-а/463/102/16 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що постановою серії ПС3 № 006104 від 20 березня 2016 року інспектора роти № 4 батальйону № 3 управління патрульної поліції у м. Львові Семашко О.Г. в справі про адміністративне правопорушення його неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.4.7 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 гривні.

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 08 червня 2016 року адміністративний позов задоволено.

Постанову серії ПС3 № 006104 від 20.03.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП - скасовано.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив відповідач управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України, яке покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Личаківського районного суду м. Львова від 08 червня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що інспектором Семашко О.Г. правомірно винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою накладено стягнення на позивача у вигляді штрафу.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що постановою серії ПС3 № 006104 від 20 березня 2016 року інспектора роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у м. Львові Семашко О.Г. в справі про адміністративне правопорушення притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п.4.7 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 51,00 гривні на ОСОБА_1 відповідно до ч.1 ст.127 КУпАП.

В оскаржуваній постанові в справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 006104 від 20 березня 2016 року зазначено, що позивач 20 березня 2016 року близько 12 год. 00 хв. на вул. Дж. Вашингтона,17 в м. Львові переходив проїжджу частину дороги у невстановленому місці

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка полягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з пунктом 4.7. Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Порушення пункту 4.7. ПДР України є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 127 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КУпАП непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху тягнуть за собою попередження або накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 283 КУпАП передбачено вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Так, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім'я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім'я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність

за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

В оскаржуваній постанові вказано, що 20 березня 2016 року о 12.10 год. позивач в м. Львів, вул. Джорджа Вашингтона 17 здійснив перехід проїзної частини у невстановленому для цього місці.

При цьому термін "перехід" означає активну дію фізичної особи, яка полягає в переміщенні цієї особи з одного місця в інше, із визначеним напрямком руху.

Саме такі дії, на переконання апеляційного суду складають об'єктивну сторону правопорушення ч. 1 ст. 127 КУпАП - перехід пішоходами проїзної частини у невстановлених місцях.

Всупереч вимогам цієї статті інспектором під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення не встановлено об'єктивної сторони вищевказаного правопорушення, а саме не вказано звідки і куди рухався позивач.

Враховуючи те, що місцем вчинення правопорушення вказано м. Львів, вул. Джорджа Вашингтона 17, однак перехід проїжджої частини не можливо вчинити за однією адресою, а також те, що інспектором не встановлено способу вчинення позивачем переходу проїжджої частини у невстановленому місці, апеляційний суд вважає безпідставним притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

З огляду на вищевказане апеляційний суд приходить до висновку про те, що відповідачем не з'ясовано всіх фактичних обставин вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст. 127 КУпАП, що є підставою для скасування спірної постанови.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Львові ГУ НП України залишити без задоволення, а постанову Личаківського районного суду м. Львова від 08 червня 2016 року по справі № 463/1394/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник