Справа № 804/16091/15
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2016-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Павловський Д.П., одноособово розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання дій протиправними, та зобов`язання вчинити певні дії, -
03 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, в якому, з урахуванням уточнення адміністративного позову, просить суд:
- визнати протиправними дії Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо складеної довідки № 50 від 10.04.2014 р. про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої на ім`я ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію здійснити видачу ОСОБА_1 нової, замість помилкової довідки № 50, визначену згідно даних у висновку № 2025/2026-16 незалежної судово-економічної експертизи від 05.08.2016 р. довідку «Про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках» форма якої затверджена 12.10.2012 р. Наказом № 644 Мінсоцполітики України, за фактично відпрацьовані два дні липня і тринадцять днів серпня 1986 року (29, 31 липня 1986 р., 1, 3, 6, 8, 13, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 30, 31 серпня 1986 р.) в зоні № 3 радіаційної небезпеки, безпосередньо на території Чорнобильської АЕС, при 6-ти годинному робочому дні та підвищеній на 100% тарифній ставці у липні 1986 р. - 2,42 крб., у серпні 1986 р. - 2,64 крб. і посадового окладу за липень 1986 р. - 41,41 крб., за серпень 1986 р. - 190,00 крб., виходячи з 5-ти кратного збільшення заробітної плати із застосуванням в обов`язковому до довідки розрахунку показника кратності - 4 та з занесенням у цей розрахунок отриману за серпень 1986 року премію розміром 100 крб., всього з урахуванням вищевказаних вихідних даних, зарплата складає: за два дня липня 1986 року (29, 31 липня 1986 р.) в сумі 177,09 крб., за тринадцять днів серпня 1986 року (1, 3, 6, 8, 13, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 30, 31 серпня 1986 р.) в сумі 1385,29 крб.;
- зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 належно оформлену довідку встановленого 12.10.2012 р. наказом № 644 Мінсоцполітики України зразка, для перерахунку пенсії;
- зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію виплатити ОСОБА_1 донараховану суму заробітної плати - 0,01 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 27 липня 1986 р. по 04 вересня 1986 р. він був учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зараз першої категорії інвалід 2-ої групи від хвороб, які пов`язані з виконанням військових обов`язків і завдання Уряду по ліквідації наслідків ядерної катастрофи. Позивач зазначає, що пенсія за інвалідністю у зв`язку із захворюванням з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків Чорнобильської аварії повинна розраховуватись виходячи із заробітку, нарахованого за дні (29, 31 липня 1986 р.; 1, 6, 8, 13, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 30, 31 серпня 1986 р.) праці в зоні № 3 ЧАЕС, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 р., проте, нарахування заробітної плати за вищевказаний період перебування на роботах з ліквідації аварії за місцем постійної роботи і викладення в довідці № 50 від 10.04.2014 р., виданою Дніпропетровською обласною державною адміністрацією було здійснено з порушенням вимог, викладених в Постанові Держкомітету СРСР та Секретаріату ВЦСПС по праці та соціальним питанням від 07 травня 1986 р. № 153/10-43, Постанові Ради Міністрів УРСР від 08 травня 1986 р. № 168-5, Розпорядженні Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 р. № 1031рс, Постанові Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 р. № 207-7, Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на строкову військову службу та при проходженні служби в запасі (п.4), затвердженої Постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦСПС від 22.04.1982 № 95/4-132, Розпорядженні Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р.№ 964, Постанові Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05.06.1986 р. №665-195, Роз`ясненні Держкомпраці УРСР та Укрпрофсофа від 08.01.1987 р. № 05/2-25-2, 03-51-8, Постанові Кабінету Міністрів України № 886 від 26.09.2012 р. Отже, позивач стверджує, що відповідно до вимог нормативних актів при обчисленні заробітної плати за 15 днів праці в зоні № 3 підлягає збереженню середнього заробітку за 15 днів; розрахункова тарифна ставка за період роботи в зоні відчуження підлягає обчисленню виходячи з 6-ти годинного робочого дня; тарифна ставка підлягає підвищенню на 100%; заробіток повинен нараховуватись з кратністю - 4; оплата роботи у вихідні дні нараховується у подвійному розмірі з врахуванням кратності - 4; також нараховується премія в розмірі 60% тарифної ставки з урахуванням її підвищення та кратності; одноразова премія - 400 крб. (п.6 Порядку обчислення пенсій Постанови КМУ № 1210); премії за місцем постійної роботи: - 100 крб. Протокол обл. КНК № 10 від 12.09.1986 р.); 950 крб. премія, як разова грошова допомога на оздоровлення за перевищену гранично-допустиму отриману дозу опромінювання (касовий ордер № 32 від 30.09.1986 р), всього на суму 3094,47 крб., проте, за відпрацьовані дні на ЧАЕС в зоні № 3 позивач не отримав належного перерахунку заробітку, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
У судове засідання 22.09.2016 р. прибув позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, подали письмове клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Представники відповідачів у судове засідання не прибули, належним чином повідомлялись про день, час та місце судового розгляду.
Дніпропетровською обласною державною адміністрацією подано письмові заперечення проти позову, в яких відповідач зазначив, що довідка від 10.04.2014 № 50 про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження та розрахунками до неї, видана на підставі відомостей, зазначених у протоколі Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках. 04.03.2014 на засіданні Комісії було розглянуто питання про видачу позивачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження у 1986 році, про що складено витяг з протоколу засідання Комісії № 8. У витягу зазначено: видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату з розрахунку: згідно з до копії особового рахунку розмір посадового окладу ОСОБА_1 - інспектора Дніпропетровського міського комітету народного контролю складає 190,00 крб., збережена заробітна плата у 1986 році за 12 робочих днів травня - 120,00 крб., за 4 робочі дні червня 36,20 крб., відповідно до довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 06.12.2013 № П-248-2013 розмір премії за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС складає 100,00 крб., згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.1986 № 112 ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний запасу призваний на військові збори відповідно до Закону України Про загальний військовий обов`язок приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27.07.1986 по 04.09.1986 та відповідно до розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 № 964, від 23.05.1986 № 1031 мав право на підвищену в 4-х кратному розмірі (3 кратна + 1 кратна збережена на підприємстві) заробітну плату у липні 2 дні - 29, 31, в серпні 13 днів - 1, 3, 6, 8, 13, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 30, 31. На підставі вимог діючого законодавства облдержадміністрацією видано Довідку від 10.04.2014 № 50. Відповідно до пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», враховує премію передбачену підпунктом 3 п.1 Постанови Ради Міністрів СРСР від 10.06.1986 року № 207-7. Згідно з підпунктом 3 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 вирішено було виділити у розпорядження Міністерства енергетики та електрифікації СРСР для заохочення працівників підприємств, організацій та установ (незалежно від їх відомчої підпорядкованості), які безпосередньо беруть участь у роботах, зазначених у пункті 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС, кошти в розмірі 1 млн. рублів в місяць до повного завершення цих робіт. Розмір премії, виплачуваної одному працівнику за рахунок зазначених коштів, не повинен перевищувати 400 рублів на місяць і понад встановлені максимальні розміри премій). Відповідач зауважує, що ОСОБА_1 не надав будь-яких документів, які підтверджують виплату йому премії у розмірі 400 рублів відповідно до підпункту 3 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР, Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7. Отже, відповідач зазначає, що в разі відсутності визначення умовами праці виплати премії відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7, підстав для її нарахування та додання до суми обчисленого заробітку, немає. Також, відповідно до Протоколу № 23 від 27.08.2015 центральної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу а зоні відчуження в 1986-1990 роках, у довідці від 10.04.2014 № 50 одноразова премія у сумі 100 крб. включена безпідставно. Враховуючи вищевикладене, відповідач-1 просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
Регіональною комісією з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках також подано письмові заперечення проти позову, в яких відповідач зазначив, що управлінням праці та соціального захисту населення Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради до регіональної комісії було надано подання для розгляду документів ОСОБА_1 - постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеного до категорії 1, інваліда II групи, а саме: копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 від 27.05.1987 № НОМЕР_2 , копію вкладки до посвідчення № НОМЕР_3 , копію особового рахунку за 1986 рік, копію довідки державного архіву Дніпропетровської області від 06.12.2013 № П-248-2013 про заохочення працівників Дніпропетровського обласного комітету народного контролю, копію довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.1986 № 112 про участь ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з підвищенням заробітної плати у 3-х кратному розмірі, копію військового квитку, копію картки обліку доз радіоактивного опромінювання, копію трудової книжки, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 672777. Регіональна комісія, розглянувши документи, своїм рішенням, а саме, протоколом № 8 від 14 березня 2014 року вирішила видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату на підставі даних: відповідно до копії особового рахунку розмір посадового окладу ОСОБА_1 - інспектора відділу Дніпропетровського міського комітету народного контролю складає 190,00 крб., збережена заробітна плата у 1986 р. за 12 роб. днів травня 120,00 крб., за 4 роб. дні червня - 36,20 крб; відповідно до копії довідки Державного архіву Дніпропетровської області від 06.12.2013 № П-248-2013 розмір премії за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС складає 100 крб.; згідно з довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.1986 № 112 ОСОБА_1 , як військовозобов`язаний запасу призваний на військові збори відповідно до Закону України «Про загальний військовий обов`язок» проймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 27.07. 1986 по 04.09.1986 р. та відповідно до розпорядження РМ СРСР від 17.05.1986 №964, від 23.05.1986 № 1031 мав право на підвищену в 4-х кратному розмірі (3-х крт+1крт збережена на підприємстві) заробітну плату у липні 2 дні - 29,31, в серпні 13 днів 1, 3, 6, 8, 13, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 30, 31. Довідка про заробітну плату ОСОБА_1 від 10.04.1014 р. № 50 була розрахована відповідно до роз`яснення наданого директором департаменту Пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України на лист Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 № 03-3/1652-018-2. Відповідно до заяви ОСОБА_1 у зв`язку з незгодою із рішенням регіональної комісії, документи заявника були направлені на розгляд Центральній комісії при Міністерстві соціальної політики України. Протоколом № 23 від 27 серпня 2014 року Центральна комісія вирішила рекомендувати регіональній комісії доопрацювати справу звернувши увагу на те, що в довідці безпідставно включена одноразова премія у сумі 100 крб., та перевірити наявність правонаступника підприємства на якому працював ОСОБА_1 , оскільки відповідно до вимог Постанови КМУ від 26.09.2012 № 886 предметом розгляду комісії є справи осіб з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату у разі, якщо підприємство, установу, організацію ліквідовано без і правонаступника. Враховуючи, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з веб-сайту Мінюста України, записів про Дніпропетровський міський комітет народного контролю та його правонаступника в реєстрі немає, тому, як зазначає відповідач-2, підстав для видачі ОСОБА_1 нової довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, відповідно до діючого законодавства немає, тому, просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити повністю.
Керуючись приписами ст. ст. 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та подані до суду сторонами письмові докази, враховуючи позицію позивача, викладену у адміністративному позові та позицію відповідачів, викладну у письмових запереченнях, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, враховуючи норми законодавства чинні на час виникнення спору, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Так, судом встановлено, що у період із 27 липня 1986 р. по 04 вересня 1986 р. ОСОБА_1 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі ЧАЕС), а саме, за відпрацьовані дні 29, 31 липня 1986 р. та 01, 03, 06, 08, 13, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 30, 31 серпня 1986 р. мав право на отримання заробітної плати.
Призначення та виплата пенсій особам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС регулюється Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.91 р. № 796-ХІІ (зі змінами та доповненнями).
Статтею 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-ХІІ) визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті. хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Статтею 36 Закону № 796-ХІІ передбачено, що оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами, з урахуванням рівня радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт і умов праці в таких розмірах: від 1 до 5 Кі/км2 на 20-30 відсотків; від 5 до 10 Кі/км2 на 30-40 відсотків; від 10 до 15 Кі/км2 на 40-60 відсотків; від 15 до 30 Кі/км2 на 60-80 відсотків; від 30 Кі/км2 на 80-100 відсотків.
Перелік видів робіт і конкретні розміри процентних надбавок залежно від складності робіт і умов праці встановлються Радою Міністрів Української РСР.
У такому ж порядку підвищуються пенсії, стипендії, допомога громадянам, що проживають на територіях радіоактивного забруднення.
Пенсіонерам, а також інвалідам, які дістали інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищена оплата може обчислюватись із середньої заробітної плати, яку вони одержували до виходу на пенсію або встановлення інвалідності (стаття у редакції від 28.02.1991 р.).
Статтею 49 Закону № 796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Згідно із ст. 54 Закону № 796-ХІІ, пенсія по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсія у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, яке визначається згідно із законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Відповідно до ст. 57 Закону № 796-ХІІ, порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом сьомим Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1210 встановлено, що пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II 4, І - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.
Судом встановлено, що відповідно до військового квитка ОСОБА_1 , у період з 27 липня 1986 року по 04 вересня 1986 року позивач виконував урядові завдання з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а саме, працював у зоні № 3 (а.с. 8).
Згідно із трудовою книжкою ОСОБА_1 , з 01.06.1979 р. по 15.11.1987 р. позивач працював інспектором Дніпропетровського міського комітету народного контролю (а.с. 14).
У довідці військової частини зазначено, що ОСОБА_1 перебував на навчальних зборах з 25.07.1986 р. по 05.09.1986 р. і за ним, згідно зі статтею 12 Закону СРСР про загальний військовий обов`язок зберігається за місцем роботи середній заробіток. Крім того, відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. йому належить виплатити за місцем постійної роботи сто відсотків тарифної ставки (посадового окладу) за період з 27.07.1986 р. по 04.09.1986 р.
Також, у довідці зазначено, що відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 153/10-43 позивач має право на додаткову відпустку за місцем постійної роботи строком на два дні.
Разом з тим, у архівному витягу від 06.12.2013 № П-248-2013 зазначено, що за мужність і самовіддану працю по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції нагородити інспектора Дніпропетровського міського комітету народного контролю ОСОБА_1 грамотою обласного комітету народного контролю і преміювати в сумі 100 рублів.
Відповідно до архівного витягу від 28.03.2016 № П-58-2016, з розпорядження Дніпропетровського обласного комітету народного контролю № 20/к від 29 серпня 1986 року, згідно з яким зазначено, що за вмілу організацію і проведення перевірок з контролю за підвищенням ефективності виробництва і якості роботи, преміювати грошовою премією в сумі 50 рублів ОСОБА_1 - інспектора Дніпропетровського міського КНК.
Згідно видаткового касового ордеру № 32 від 30.09.1986 р., ОСОБА_1 виплачено одноразову винагороду в сумі дев`ятсот п`ятдесят руб.
Відповідно до оскаржуваної довідки № 50 від 10.04.2014 про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, середня заробітна плата ОСОБА_1 за період з 27.07.1986 р. до 04.09.1986 р. за місцем роботи у Дніпропетровському міському комітеті народного контролю в період праці в зоні відчуження ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з 6-ти годинного робочого дня та 6-денного робочого тижня становить: згідно з первинними документами, які знаходяться на підприємстві, з якого був відряджений на роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, посадовий оклад при 8-ми годинному дні складає 190.00 крб. Годинна тарифна ставка при 6-денному дні у липні 1986 складає: 190,00 крб. : 162 години = 1,17 крб. Годинна тарифна ставка при 6-годинному дні у серпні 1986 складає: 190 крб. : 156 годин = 1,22 крб. Розрахунок заробітної плати за 2 дні роботи в зоні відчуження у липні 1986 року: оплата праці за 2 дні роботи в зоні відчуження при коефіцієнті кратності 4: 1,17 крб. х 6 год. х 2 дні х 4 кратність =56,16 крб. Розрахунок заробітної плати за 13 днів роботи в зоні відчуження у серпні 1986 року (11 робочих дні + 2 вихідних дні): оплата праці за 11 днів роботи в зоні відчуження при коефіцієнті кратності 4: 1,22 крб. х 6 год. х 11 днів х 4 кратність = 322,08 крб. Умовний розрахунок заробітку за два вихідних дні у серпні, як за роботу у робочі дні: 1,22 крб. х 6 год. х 2 дні х 4 кратність=58,56 крб. Всього: 322,08 крб.+58,56 крб.=380,64 крб.
Розрахунок збереженої заробітної плати за 2 дні роботи в зоні відчуження у липні та 13 днів у серпні 1986 року: заробітна плата за основним місцем роботи за два попередні місяці перед відрядженням, травень та червень 1986 року: травень 1986 року - (12 роб. днів) - 120,00 крб., червень 1986 року - (4 роб. дні) -36,20 крб. 120 крб. + 36,20 крб. = 156,20 крб.: 16 днів (12 днів+ 4 дні)=9,76 крб.
Збережена середня зарплата за основним місцем роботи в зоні відчуження: липень 9,76 крб. х 2 дні = 19,52 крб.; серпень 9,76 крб. х 13 днів = 126,88 крб.
Розрахунок доплати за роботу у вихідні два дні в серпні 1986 року: доплата за вихідні два дні роботи в зоні відчуження: 1,22 крб. х 6 год. х 2 дні х 4 кратність = 58,56 крб. В подвійному розмірі - 117,12 крб. (58,56 крб. х 2). Доплата за основним місцем роботи за роботу у вихідні дні в зоні відчуження: (190:168 = 1,13 (8 год.) 1,13 крб. х 6 год. х 2 дні = 13,56 крб. В подвійному розмірі - 27,12 крб. (13,56 крб. х 2). Всього: 58,56 крб. + 13,56 крб. = 72,12 крб.
Згідно з протоколом засідання Дніпропетровського обласного комітету народного контролю від 12 вересня 1986 року № 10 « 11. О поощрении т. ОСОБА_1 /тт. Александров, Ягоренко/» За мужество и самоотверженный труд по ликвидации последствий Чернобыльской атомной электростанции наградить инспектора Днепропетровского комитета народного контроля т. ОСОБА_1 Почетной грамотой областного комитета народного контроля и премировать в сумме 100 рублей».
Отже, фактична заробітна плата ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС нараховувалась, як такому, який був призваний для проходження військових зборів.
Згідно з пунктом 4 Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР у разі призову на дійсну військову службу і проходження служби в запасі, затвердженої постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальним питанням і Секретаріату ВЦРПС від 22.04.1982 р. № 95/4-132 (мовою оригіналу): «За рабочими, служащими и колхозниками, призванными на сборы или привлеченными к командирским занятиям, сохраняется за время сборов (командирских занятий), включая и время нахождения в пути до воинской части и обратно, занимаемая должность (работа), им выплачивается также за все это время средний заработок как по основной, так и по совмещаемой работе.
Чинність Кодексу законів про працю на громадян, які проходять збори, не поширюється, в тому числі і щодо додаткової оплати за роботу у вихідні і святкові дні, нічні години (статті 72, 106, 107, 108), режиму робочого часу (статті 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56. 57), початок і закінчення роботи (стаття 58), робота змінами (статті 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65).
Особи, які проходять збори, дні відпочинку і святкові дні використовують за розпорядком, встановленим командуванням, яке проводить збори (пункт 7 Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 29.04.1968 р. № 108/12).
Відповідно до чинного законодавства, військовозобов`язаним запасу в період призову на військові збори, оклади грошового утримання на посадах, які вони виконують в період зборів та по присвоєних військових званнях, не виплачуються.
Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 р. № 1031, на військовозобов`язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зонах відчуження, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС було поширено порядок оплати праці, передбачені для робітників і службовців.
Оплата праці робітників і службовців, працівників підприємств, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, провадилась в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 р. № 964 - у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах у порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.
Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), а також на військовослужбовців., відповідно до абзацу четвертого п.п.1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7, пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 р. № 665-195, пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 524-156 провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі та в подвійному розмірі.
У зоні особливого контролю оплата праці зазначених осіб провадилась у однократному розмірі тарифної ставки (постанова ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 524-156 та абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25.10.2000 р. № 12- рп/2000, зоною відчуження є територія, що з 26.04.1986 р. охоплює ту частину радіаційно- небезпечних земель, рівень забруднення яких зумовив необхідність евакуації населення у 1986 році на підставі відповідних актів органів державної влади, незалежно від часу прийняття цих актів та проведення евакуації.
Віднесення населених пунктів і виробничих об`єктів до зон небезпеки та зони особливого контролю провадилось на підставі рішень Урядової комісії від 07.08.1986 р. №87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.1996 р. № 115), від 19.08.1986р. № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.1986р. № 124), від 18.09.1986р. № 173 (лист Держкомпраці від 24.09.1986 р. № 140), від 05.01.1987 р. № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 19.01.1987 р. № 1).
Відповідно до Постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 153/10-43, премія за роботу працівника в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання.
Якщо до призову на військові збори премія працівнику нараховувалась систематично, за період виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження, премія також повинна бути нарахована в тих же розмірах, як і працівникам підприємства, які не приймали участь в ліквідації аварії на ЧАЕС. Тобто у відповідності з діючим положенням про преміювання. Якщо в зазначене положення своєчасно внесені зміни у відповідності з п.п. 4 п. 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 р. № 207-7 щодо підвищення граничного розміру премій до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, премія призваному на військові збори за період виконання робіт у зоні ЧАЕС повинна була бути нарахована в зазначених розмірах.
Крім, того, запроваджувалась одноразова премія за рахунок коштів, що виділялись Мінфіном СРСР і Держпланом СРСР в розпорядження Міненерго СРСР. Для заохочення працівників підприємств, незалежно від їх відомчого підпорядкування розмір премії, що виплачувалась одному працівнику, не повинен був перевищувати 400 крб. (підпункт З пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. №207-7). Постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 р. № 523 дозволено виплачену на таких умовах одноразову премію (до 400 крб.) враховувати при призначенні пенсії.
Премія за основні результати господарської діяльності нараховувалась на одинарну тарифну ставку. Про це повідомлялось листом Держкомпраці УРСР і Укрпрофради від 28.06.1988 р. № 05/1-19; № 03-49-129.
Відповідно до Інструкції про порядок матеріального забезпечення громадян СРСР при призові на дійсну військову службу і проходження служби в запасі (п. 4), затвердженої постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 22 квітня 1982 р. № 95/4-132, за робітниками, службовцями і колгоспниками, призваними на збори, зберігався середній заробіток як по основній, так і по суміщуваній роботі за весь час зборів, включаючи час в дорозі до військової частини і назад та посада (робота).
Середній заробіток, із розрахунку якого провадилися витати, передбачені Інструкцією, обчислювався із розрахунку останніх двох календарних місяців роботи.
Робітникам і службовцям, для яких застосовувалася почасова оплата праці, яка не змінювалася по днях і місяцях (оклад або ставка без доплат і надбавок або з постійними надбавками і доплатами), за час протягом якого зберігається середній заробіток, розрахунок провадився із зазначеного заробітку.
Для працівників з почасовою оплатою праці, яка не змінювалася по днях і місяцях (оклад або ставка без доплат, надбавок чи з постійними надбавками і доплатами), денний середній заробіток визначався діленням останнього місячного окладу працівника, включаючи твердий гарантований приробіток, на кількість робочих днів працівника за основним місцем роботи у відповідному місяці.
Для тих працівників, заробіток яких змінювався помісячно (відрядна, акордна, почасово-преміальна оплата), середньоденний заробіток обчислювався з розрахунку фактичного заробітку за два останні календарні місяці роботи з 1-го по 1-ше число. Якщо працівник відбув у службове відрядження навіть в останній день місяця, цей місяць відповідно до чинного законодавства не береться до розрахунку середньомісячного заробітку. Якщо протягом останніх двох місяців працівник певний час хворів, перебував у відпустці, мав вимушений простій, то дні (години), коли він фактично не працював, і суми, виплачені йому за ці дні (години), повинні виключатися при розрахунку середньомісячного заробітку.
При обчисленні середнього заробітку враховувалися: основна заробітна плата, надбавки, доплати, річна винагорода із фонду матеріального заохочення, оплата і доплата за надурочні роботи, якщо вони мали систематичний характер. Виробничі премії враховувалися при підрахунку середнього заробітку в тому разі, якщо вони входили в систему оплати праці на даному підприємстві, тобто не мали разового характеру і якщо вони виплачені за період, що не перевищує трьох місяців (за винятком виплат із фонду матеріального заохочення). Квартальна премія враховувалася у складі заробітку за кожний місяць у розмірі 1/3, а винагорода за загальні підсумки роботи підприємства - у розмірі 1/12 частини цієї винагороди, виплаченої за попередній рік. Премії та інші виплати, не нараховані працівнику своєчасно і виплачені у результаті трудового спору, враховувались у складі заробітку тих місяців, за які вони повинні були бути виплачені.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», довідку про заробіток працівника у період 1986-1990 років у зоні ЧАЕС для призначення пенсії надають підприємства за основним місцем роботи працівника.
Отже, якщо учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС донараховано заробіток за роботу в зоні відчуження в кратних розмірах в результаті розгляду індивідуального трудового спору, але виплата додатково нарахованої суми не проведена і не нараховано додаткові страхові внески, це не позбавляє права інваліда на призначення пенсії із заробітку у зоні відчуження.
Якщо ж в результаті розгляду індивідуального трудового спору донараховано суму премії за роботу в зоні ЧАЕС, підприємство повинно виплатити позивачу донараховану суму премії.
Перерахунок заробітку працівника за виконання зазначених робіт відповідно до рішення адміністрації підприємства, суду чи КТС, незалежно від того, виплачується донарахована сума підприємством чи не виплачується, повинен супроводжуватись належним оформленням документів по обліку заробітної плати, обов`язковим відображенням сум перерахунку в особистому рахунку працівника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2016 р. судом було призначено судово-економічну експертизу у адміністративній, якою на вирішення експерта було поставлено питання щодо проведення розрахунку заробітної плати інваліда-ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 за дні його роботи в зоні відчуження № 3, згідно наданих документів, та з урахуванням діючих на той час нормативно-правових актів.
Згідно з висновками судово-економічної експертизи було встановлено, що розрахунок заробітної плати інваліда-ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС ОСОБА_1 за дні його роботи в зоні відчуження № 3, зазначений у довідці № 50 від 10.04.2014, яка видана Дніпропетровською облдержадміністрацією документально та нормативно не відповідає, діючим на той час нормативно-правовим актам.
Отже, згідно заробітної плати ОСОБА_1 за роботу в період його праці в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи з 6-ти годинного робочого дня, відповідно до висновку № 2025/2026-16 від 05.08.2016 р. судово-економічної експертизи, встановлено наступне:
1. Згідно з первинними документами, які знаходяться на підприємстві, з якого був відряджений на роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, посадовий оклад по основному місцю роботи при 8-ми годинному робочому дні складає 190,0 крб.
Годинна тарифна ставка при 6-ти годинному робочому дні в зоні відчуження складає: в липні 1986 р. - 190 крб.:188,6 х 6 дн.:5 дн. = 1,21 крб./год; в серпні 1986 р. - 190 крб.:172,2 х 6 дн.:5 дн. = 1,32 крб./год. Підвищення тарифної ставки на 100% згідно Постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 р. № 185-5; Постанови ЦКК, ПВРСРСР, РМСРСР, ВЦРПС від 07.05.1986 р. № 524-156: в липні 1986 р. - 1,21 крб./год. х 2 рази = 2,42 крб./год.; в серпні 1986 р. - 1,32 крб./год. х 2 рази = 2,64 крб./год.
2. Розрахунок оплати праці за тарифними ставками за 2 дні роботи в зоні відчуження №3 у липні 1986 р. Оплата праці за 2 дні роботи в зоні відчуження № 3 при коефіцієнті кратності 4 - 2,42 крб. х 6 год. х 2 дні х 4 кратність =116,16 крб.
3. Розрахунок оплати праці за тарифними ставками за 13 днів роботи в зоні відчуження № 3 v серпні 1986 р. (11 робочих + 2 вихідні, як робочі дні). Оплата праці за 13 днів роботи в зоні відчуження № 3 у серпні при коефіцієнті кратності 4: 2,64 крб. х 6 год. х 13 днів х 4 кратність = 823,68 крб.
4. Розрахунок збереженої заробітної плати за дні роботи в зоні відчуження № 3 у липні та серпні 1986 р. Заробітна плата за основним місцем роботи за два попередні місяці перед відрядженням, тобто травень та червень 1986 р.: травень 1986р. - (12 роб. днів) - 120 крб.; червень 1986 р. - (4 роб. дні) - 36,20 крб. 120 крб. + 36,20 крб. = 156,20 крб.:16 днів (12+4) = 9,76 крб./день.
5. Збережена середня зарплату по основному місцю роботи за липень та серпень 1986 р.: в липні 1986р. - 9,76 крб. х 2 дні = 19,52 крб. (29, 31); в серпні 1986 р. - 9,76 крб. х 13 днів= 126,88 крб. (1, 3, 6, 8, 13, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 30, 31).
6. Розрахунок доплати за роботу у вихідні 2 дні серпня 1986 р. Доплата за два вихідні дні (03, 31) роботи в зоні відчуження у серпні 1986 р. 2,64 крб. х 6 год. х 2 дні х 4 кратність = 126,72 крб. Доплата за основним місцем роботи за роботу у вихідні два дні (03, 31) серпня 1986 р. Серпень 1986 р. 190,00 крб.:172,2 год. = 1,10 крб./год х8,2 год. х 2 дні = 18,01 крб. Всього: 126,72 крб. + 18,01 крб. = 144,73 крб.
7. Розрахунок оплати праці в зоні за тарифними ставками та посадового окладу: липень 1986 р. (190,00: 188,6 х 8,2 х 5)-41,41 крб.; серпень 1986 р. - 190,00 крб.
8. Згідно з протоколом засідання Дніпропетровського обласного КНК від 12.09.1986 р. № 10 ОСОБА_1 премійовано в сумі 100 крб. за працю в зоні № 3 ЧАЕС: серпень 1986 р. - премія - 100,00 крб.
9. Всього заробітна плата складає: липень 1986 р. - 19,52 + 116,16 +41,41 = 177,09 крб.; серпень 1986 р. - 126,88 + 823,68 + 190,00 + 144,73 + 100,00 = 1385,29 крб.
Частиною першою ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до частини першої ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства, встановлених судом обставин справи та наданих сторонами доказів на підтвердження своєї позиції, суд робить висновок, що відповідачами не надано беззаперечних належних та допустимих письмових доказів на підтвердження своєї позиції, тому, суд вважає адміністративний позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесено судові витрати пов`язані з проведенням судово-економічної експертизи у розмірі 6606,00 грн., що документально підтверджується квитанцією № 1/1 від 21.04.2016 р. (а.с. 124).
Отже, судові витрати в сумі 6606,00 грн. підлягають поверненню позивачу.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71, 86, 94, 122, 128, 158 - 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Регіональної комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках про визнання дій протиправними, та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Дніпропетровської обласної державної адміністрації щодо складеної довідки № 50 від 10.04.2014 р. про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, виданої на ім`я ОСОБА_1 .
Зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію здійснити видачу ОСОБА_1 нової, замість помилкової довідки № 50, визначену згідно даних у висновку № 2025/2026-16 незалежної судово-економічної експертизи від 05.08.2016 р. довідку «Про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках» форма якої затверджена 12.10.2012 р. Наказом № 644 Мінсоцполітики України, за фактично відпрацьовані два дні липня і тринадцять днів серпня 1986 року (29, 31 липня 1986 р., 1, 3, 6, 8, 13, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 30, 31 серпня 1986 р.) в зоні № 3 радіаційної небезпеки, безпосередньо на території Чорнобильської АЕС, при 6-ти годинному робочому дні та підвищеній на 100% тарифній ставці у липні 1986 р. - 2,42 крб., у серпні 1986 р. - 2,64 крб. і посадового окладу за липень 1986 р. - 41,41 крб., за серпень 1986 р. - 190,00 крб., виходячи з 5-ти кратного збільшення заробітної плати із застосуванням в обов`язковому до довідки розрахунку показника кратності - 4 та з занесенням у цей розрахунок отриману за серпень 1986 року премію розміром 100 крб., всього з урахуванням вищевказаних вихідних даних, зарплата складає: за два дня липня 1986 року (29, 31 липня 1986 р.) в сумі 177,09 крб., за тринадцять днів серпня 1986 року (1, 3, 6, 8, 13, 16, 18, 20, 22, 25, 28, 30, 31 серпня 1986 р.) в сумі 1385,29 крб.
Зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 належно оформлену довідку встановленого 12.10.2012 р. наказом №644 Мінсоцполітики України зразка, для перерахунку пенсії.
Зобов`язати Дніпропетровську обласну державну адміністрацію виплатити ОСОБА_1 донараховану суму заробітної плати - 0,01 грн.
Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, в порядку та у строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, та набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.П. Павловський