Справа № 826/15812/16
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2016-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

13 жовтня 2016 року м. Київ № 826/15812/16

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Качур І.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "По виробництву інсулінів "Індар"
до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві
про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "По виробництву інсулінів "Індар" з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просив:

- визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 52136036;

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 04.10.2016, постанови про арешт коштів боржника від 04.10.2016, постанови про арешт майна боржника та оголошення його заборони на його відчуження від 04.10.2016;

- скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про арешт коштів боржника, постанову про арешт майна боржника та оголошення його заборони на його відчуження, винесені старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним А.В. 04.10.2016;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві прийняти рішення про закінчення виконавчого провадження ВП № 52136036.

Стаття 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суддя, після одержання позовної заяви з'ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюються на всі публічно - правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Пунктом 1 частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Ознайомившись із доданими до позовної заяви матеріалами, судом встановлено, що на підставі наказу №910/14393/15 від 16.06.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, 08.09.2016 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з Приватного акціонерного товариства "По виробництву інсулінів "Індар" на користь Міністерства охорони здоров'я України боргу у розмірі 2 977 941, 69 грн. пені і 216 146,38 грн. штрафу.

Так, суд звертає увагу, що в позовній заяві з якою звернулось Приватне акціонерне товариство "По виробництву інсулінів "Індар" до адміністративного суду, позивач оскаржує дії, бездіяльність та рішення посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві стосовно виконавчого провадження №52136036 відкритого на підставі наказу №910/14393/15 від 16.06.2016 року, виданого Господарським судом м. Києва.

В аспекті викладеного, суд звертає увагу на те, що Окружному адміністративному суду міста Києва підсудні адміністративні справи у яких однією із сторін є учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та осіб, які залучаються до проведення виконавчих дій, які звертаються до адміністративного суду із скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси на підставі виконавчих документів, виданих Окружним адміністративним судом міста Києва або виконавчих приписів нотаріусів, в інших випадках, рішення державної виконавчої служби винесені на виконання документів виданих іншими судами, не підлягають розгляду цьому адміністративному суді.

Статтею 181 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Суд звертає увагу на те, що частиною 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Інший порядок судового оскарження визначено статтею 1212 ГПК України (судовий контроль за виконанням судових рішень).

Зокрема, за замістом 1212 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Згідно ч. 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач є боржником у виконавчому провадженні відкритому на підставі наказу господарського суду, а відтак позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

П. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на наведене, суд роз'яснює позивачу, що заявлені позовні вимоги належить розглядати в порядку господарського судочинства, оскільки юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи про оскарження дій та рішень органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30.06.2015 року у справі №825/2566/14.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне відмовити Приватному акціонерному товариству "По виробництву інсулінів "Індар" у відкритті провадження в адміністративній справі та роз'яснити, що заявлені позовні вимоги належить розглядати за правилами господарського судочинства.

Також суд роз'яснює, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускаються.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 109, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу негайно.

3. Роз'яснити позивачу про його право на звернення із вказаним позовом до суду загальної юрисдикції, в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, а також вказати на те, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

4. У випадку оскарження ухвали позовні матеріли будуть скеровані до апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя І.А. Качур