Справа № 815/4619/16
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4619/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «СОНЕКС» до Одеської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.07.2016 року,

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом Приватного підприємства «СОНЕКС» до Одеської митниці ДФС в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 21.06.2016 року № 500060006/2016/000070/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі контракту укладеного з ПП «Сонекс» з Компанією Yongkang Sanghe Radiator Co. LTD, позивач ввіз на митну територію України радіатори опалення.

21.06.2016 року Одеська митниця ДФС прийняла рішення про коригування заявленої ПП «Сонекс» митної вартості №500060006/2016/000070/2 товару, що був імпортований позивачем відповідно до контракту поставки № 28/0316-China.

Відповідно до фактичних обставин справи, для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією уповноважена особа позивача надала додаткові документи.

За результатами проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визнання митної вартості, було обрано другорядний метод визначення митної вартості резервний метод.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення є протиправним та належить до скасування.

Позивач просив позов задовольнити посилаючись на обґрунтування викладені в позовній заяві (а.с. 5-15).

21.10.2016 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.161).

Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на обставини, зазначені в запереченнях на адміністративний позов (а.с.91-105).

В обґрунтування письмових заперечень представник відповідача зазначив, що під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товару які надійшли на адресу позивача та перевірки документів,поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією № 500060006/2016/012189 від 20.07.2016 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або належить сплатити за ці товари.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо не має перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Учасники процесу після надання своїх усних пояснень не заперечували проти подальшого розгляду справи в поряду письмового провадження.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином. Так, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Сонекс» в межах повноважень, передбачених статутними документами здійснює господарську діяльність, у тому числі зовнішньоекономічну.

28.03.2016 року між позивачем (покупець) та Компанією Yongkang Sanghe Radiator Co., LTD (продавець) укладено контракт поставки радіаторів опалення за № 28/0316-China, за умовами якого, продавець передає у власність, а покупець приймає і оплачує товар, згідно з яким сторонами узгоджено вартість, кількість товару, умови поставки та характеристики (а.с.133-139).

На підставі вказаного контракту позивач ввіз на митну територію України обумовлений договором товар.

21.06.2016 року відповідач прийняв рішення про коригування заявленої ПП «Сонекс» 500060006/2016/000070/2 митної вартості товару, що був імпортований позивачем відповідно до контракту поставки № 28/0316-China від 28.03.2016 року (а.с.18-19).

Суд встановив, що позивач імпортує товар за кодом НОМЕР_1 (радіатори для опалення, алюмінієві, литі, неелектричні, 10- секцій: Радіатори 80 Ві-500 біметалеві, 18410 секцій (1841 шт.) торгівельна марка Ocean. Виробник Yongkang Sanghe Radiator Co., LTD. Країни виробництва Китай.

Також суд встановив, що позивач для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією № 500060006/2016/012189 від 20.07.2016 року уповноваженою особою позивача (ТОВ «Бело компані», 65088, м. Одеса, вул. Люстрофська дорога, 92/94) подані зовнішньоекономічний договір (контракт) від 28.03.2016 року № 28/0316-Chin, інвойс від 07.06.2016 року № SH 1600099-LN @OL03, проформа інвойсу від 07.06.2016 № SH 1600099-LN@OL03,копія банківського платіжного документу від 05.07.2016 року №16, копія митної декларації країни відправлення від 09.06.2016 року № 18604267

Здійснюючи контроль за правильністю визначення митної вартості задекларованого товару, відповідач повідомив декларанта позивача про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою контрактом), рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, повязаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновок про вартість характеристики товару, підготовлений спеціалізованою еспертною організацією, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

21.07.2016 року електронним повідомленням ТОВ «Бело компані» (уповноважена особа згідно з договорами від 20.02.2015 №БК/04-2015) надіслала відповідачу повідомлення №2107 з переліком наданих додатково документів. Додатково були надані висновок експерта від 16.06.2016 року № 20-47/06-2016, лист продавця б/н від 16.05.2016 року, каталоги виробника, сертифікат походження товару та інші документи (а.с.124-159).

Відповідач прийняв картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060006/2016/00184 (а.с.27-28).

За результатами проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано другорядний метод визначення митної вартості резервний метод

Перевіряючи правомірність оскаржуваного рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №500060006/2016/000070/2 від 21.07.2016 року, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі врегульовано нормами Митного кодексу України (надалі по тексту - МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв'язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до ч. 3 ст 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 5, 6 ст. 53 МК України передбачено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз вказаних норм свідчить, що у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані надати додатковий перелік документів. При цьому витребовування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №500060006/2016/000070/2 від 21.07.2016 року, за результатами аналізу поданих позивачем до митного оформлення документів митним органом виявлено розбіжності, а саме: у наданих до митного оформлення інвойсі від 07.06.2016 року № SH 1600099-LN@OL03 та проформі інвойсу від 07.06.2016 року SH 1600099-LN@OL03, відповідно до якої здійснено оплату товару, вказані різні моделі радіаторів (80 Ві -500 та SH-В-500А3); до митного оформлення надано пакувальний лист № б/н від 07.06.2016, а в митній декларації вказано SH 1600099-LN@OL03 від 07.06.2016, в якому зазначено відомості про інший коносамент ніж той, що подано до митного оформлення разом з ЕМД та крім цього вага вантажу, відповідно до цього документа, не відповідає вазі, вказаній в копії митної декларації країни відправлення від 09.06.2016 № 18604267; при перевірці достовірності декларування транспортних витрат встановлено, що серед документів, наданих до митного оформлення, відсутній договір на перевезення на транспортно експедиційні послуги, а довідка про транспортні витрати від 13.07.2016 № 00007 завірена печаткою ТОВ «ФЕЙРЛОДЖІКС» не встановленого зразка (без зазначення коду ЄДРПОУ) і вказаний субєкт не зазначений в наявних товарно супровідних документах, що унеможливлює ідентифікацію наданого документа до даної зовнішньоекономічної операції.

Щодо вищезазначених виявлених розбіжностей, в поданих разом з декларацією документах позивача, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься лист постачальника про заміну предмету імпортованого товару, після початку підготовки оформлення товару до відправлення. Тобто замість радіаторів опалення моделі SH-В-500А3 постачальником було поставлено позивачу радіатори опалення 80 Ві -500 (а.с.130).

Саме у звязку з цим в інвойсі, який є виключно підставою для здійснення оплати товару згідно з правилами фінансового та валютного моніторингу, зазначено фактично отриманий позивачем товар (а.с. 154).

Також, в листі постачальник зазначає вагу, яка відповідає вазі в пакувальному листі від 07.06.2016 року, така ж вага зазначена в товарно- транспортній накладній № 3820 (а.с.63,115).

В матеріалах справи міститься договір №20/16 від 02.05.2016 року транспортно експедиційних послуг, який позивач уклав з ТОВ Фейрлоджікс(а.с.142-150).

Також в матеріалах справи міститься платіжне доручення № 16 від 05.07.2016 року, та бухгалтерська виписка по взаєморозрахункам з нерезидентом Yongkang Sanghe Radiator Co. LTD (а.с.117, 119)

Таким чином, дослідивши в сукупності подані до митного органу документи, суд вважає, що висновок митного органу, щодо розбіжностей, в поданих разом з декларацією документах є необґрунтованим.

Фактично митний орган залишив поза увагою документи надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам МКУ до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

При цьому митним органом не було спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об'єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митного кодексу України. Відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В той же час, суд встановив, що надані позивачем до митниці документи на підтвердження вартості товару дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, що свідчить про порушення митним органом передбаченого ст.57 Митного кодексу України порядку визначення митної вартості товару.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості від 21.07.2016 р. № 500060006/2016/000070/2/2 відповідачем прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з положень п.п. 4,5 ст. 54 Митного кодексу України, митний орган зобовязаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 2 статті 55 МК України передбачено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У ході розгляду справи відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в достовірності наданої інформації та не дають можливості визначити митну вартість шляхом застосування обраного декларантом основного методу за ціною договору.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать до задоволення.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Адміністративний позов задовольнити .

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 21.06.2016 року № 500060006/2016/000070/2

3.Стягнути з Одеської митниці ДФС () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь приватного підприємства СОНЕКС () судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім),00 грн..

Порядок і строки оскарження постанови визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-другої, четвертої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя О.Я. Бойко