Справа № 442/7745/15-а
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 р. № 876/6177/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Ільчишин Н.В.,

секретаря судового засідання Кудєрової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 липня 2016 року у справі №442/7745/15-а за позовом ОСОБА_2 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

30.11.2015р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці ДФС, просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2637/20909/15 від 20.11.2015р.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2016р. в позові ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2016р., визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №2637/20909/15 від 20.11.2015р. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що під час складення протоколу, про що зазначено в бланку протоколу, ОСОБА_2 було надано письмові пояснення щодо причин не вивезення за межі митної території України автомобіля, а саме: поломка автомобіля, яка сталась 25.08.2015р. та внаслідок якої подальший самостійний рух автомобіля був неможливий. В період з 25.08.2015р. по 13.11.2015р. автомобіль перебував на станції технічного обслуговування «ГАЗТЕХСЕРВІС-АВТО», що підтверджується довідкою №046 від 13.11.2015р., оригінал якої був наданий позивачем 13.11.2015р. під час вивезення автомобіля за межі митної території України. Позивач жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а з 16.11.2015р. перебуває за межами території України.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та пояснення сторін в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 05.11.2015р. о 23 год. 09 хв. громадянин України ОСОБА_2 прямував з приватної поїздки з Польщі в Україну через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, автомобілем марки «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1, в якості водія.

В ході проведення митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення інформації про нього до ПІК «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що ОСОБА_2 не вивіз з митної території України, у встановлений ч.1 ст.95 Митного кодексу України строк, транспортний засіб.

При перевірці баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що гр.ОСОБА_2 20.08.2015р. ввіз через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС на територію України в митному режимі «транзит» легковий автомобіль марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN-код НОМЕР_3, країна реєстрації транспортного засобу - Республіка Польща.

Відповідно до автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор - 2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 05.11.2015р. гр.ОСОБА_2 не вивозив та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщав, будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України, гр.ОСОБА_2 до митного контролю не надав.

Постановою в справі про порушення митних правил №2637/20909/15 від 20.11.2015р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8500 грн.

Вважаючи постанову у справі про порушення митних правил №2637/20909/15 від 20.11.2015р. прийнятою передчасно, без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, ОСОБА_2 звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Статтею 90 Митного кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, (далі - МК України) встановлено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно з ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: 1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; 2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; 3) бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; 4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Пунктом.1 ч.1 ст.95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Згідно з ч.2 вказаної статті до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів).

Відповідно до положень ст.102 МК України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу (ч.5 ст.102).

Згідно з ч.8 ст.102 МК України митний режим транзиту також припиняється у разі конфіскації товарів, їх повної втрати внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Частиною 3 ст.470 МК України встановлено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Отже, дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за перелічені порушення митних правил, якими є: аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

В свою чергу, визначення понять «обставини непереборної сили» та «аварія» закріплено п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режим, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012р. №657 (далі - Порядок №657), відповідно до якого обов'язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність. У цьому розділі терміни вживаються в такому значенні:

аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв'язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Пунктом 5 Розділу 8 №657 встановлено, що якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

З матеріалів справи встановлено, що на момент складення протоколу про порушення митних правил позивачем надано пояснення згідно з якими транспортний засіб Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2 ввезений 20.08.2015р. не був вивезений у зв'язку з його технічною несправністю (а.с.22), однак жодних підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної митному органу надано не було.

Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до акта виконаних робіт від 25.08.2015р. та довідки №046 від 13.11.2016р. автомобіль марки Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_2, VIN-код НОМЕР_3 перебував на МПП «Газтехсервіс-Авто» у зв'язку з заміною паливного насосу. Ремонт закінчено 13.11.2015р. (а.с.10-11).

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції з пояснень позивача встановлено, що зважаючи на дату закінчення ремонту та видачі довідки, вказані документи не подавались ним до митного органу при складанні протоколу про порушення митних правил від 05.11.2015р. та не скеровувались в подальшому при винесені постанови в справі про порушення митних правил №2637/20909/15 від 20.11.2015р.

Окрім того, до закінчення строків, встановлених ст.95 МК України, позивач не повідомляв митний орган щодо поломки зазначеного автомобіля, не звертався до митних органів для продовження такого строку, не інформував про місце знаходження транспортного засобу. Вказане позивачем не спростовано.

Пунктом 1 ч.1 ст.491 МК України встановлено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Відповідно до ст.488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно з положеннями ст.494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника. Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем дотримані законодавчі вимоги щодо порядку винесення протоколу про порушення митних правил №2637/20909/15 від 05.11.2015р., копію якого із зазначенням дати та місця розгляду справи вручено позивачеві під підпис, та постанови в справі про порушення митних правил №2637/20909/15 від 20.11.2015р., що позивачем не заперечується.

На підставі аналізу законодавчих положень та обставин справи, зважаючи на те, що позивач до закінчення строку транзитного перевезення не звертався до митних органів для продовження такого строку, письмово не інформував про факт аварії або дію обставин непереборної сили, при складанні протоколу, розгляді справи про порушення митних правил та винесення постанови в справі про порушення митних правил позивачем не надано документів на підтвердження факту дії обставин непереборної сили, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень Митницею при розгляді справи про порушення митної справи, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.3 ст.470 Митного кодексу України і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, винесена з дотриманням норм законодавства та не підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 липня 2016 року у справі №442/7745/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т.І. Шинкар

Судді: М.А. Пліш

Н.В. Ільчишин

Повний текст Ухвали складено 01.11.2016р.