Справа № 2-а-572/11
Суддя: Непорада М. П.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________Справа№ 2-а-572/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2011 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Непоради М.П.

при секретарі Яіцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ м. Одеси про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати постанову ВН № 551541 від 29 грудня 2010 року недійсною, скасувати її, а провадження по справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача до судового засідання не зявилися, належним чином сповіщалися про час та місце слухання справи. В викладених на адресу суду письмових запереченнях, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши надані суду докази, заперечення на позовну заяву, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом 29.12.2010 року ІДПС 4-го взводу ВДАІ м. Одеси ОСОБА_2 відносно позивача, було винесено Постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що позивач, керуючи транспортним засобом марки ОСОБА_3, рухаючись по пров. Сабанський в м. Одесі, здійснив поворот праворуч на заборонений (червоний) сигнал світлофора, чим грубо порушив п. 8.7.3. Е ПДР України. Вищевказаною постановою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять пятдесят) гривень.

Позивач та його представник в судовому засіданні пояснили суду, що данні обставини не відповідають дійсності, та не підтверджуються жодним доказом по справі. Також позивач пояснив суду, що у працівника ДАІ не було жодних правових підстав притягати позивача до відповідальності, в звязку з відсутністю будь-яких доказів в справі, які б на його думку свідчили б про наявність в інкримінованих йому діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтвердив, що дійсно 29.12.2010 року він рухався по пров. Сабанському в м. Одесі в напрямку вул. Канатна. На перехресті він повернув направо на вул. Канатна і здійснив зупинку перед пішохідним переходом, який регулюється за допомогою світлофору і на якому горів червоний сигнал, для того, щоб надати змоги пішоходам здійснити безперешкодний перехід по вул. Канатна. Після чого, дочекавшись проходу пішоходів і включення зеленого світлофора продовжив рух. Проїхавши 2 квартали по вул. Канатна (близько 600 метрів) на перехресті з вул. Грецька його було зупинено співпрацівником ДАІ. Він надав свої документи, та інспектор ДАІ забрав їх в службовий автомобіль, після чого, хвилин через 20 повернув документи, при цьому сповістивши його що він порушив ПДР.

Так позивач стверджує, що до постанови не додано доказу фото, відео зйомки, що є обовязковим відповідно до ст. 14-1 КУпАП, не виконано інших дій передбачених КУпАП, що в свою чергу унеможливлює доведення відповідачем інкримінуючого позивачеві правопорушення, та що є суттєвим при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення, до неї не додано жодних матеріалів, підтверджуючих вину позивача, крім того в протоколі позивач вказав що винним себе не вважає.

При винесені постанови порушено принцип верховенства права, а саме законні права та інтереси особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Під час розгляду постанови не забезпечено право особи, висловлювати свої думки з приводу притягнення його до відповідальності, заявляти клопотання та надавати докази. Відсутні будь-які законні підстави для притягнення позивача до відповідальності передбаченої КУпАП.

Як зазначено у наданих суду відповідачем письмових заперечень, на думку представника відповідача, складання протоколу за правопорушення передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, є специфічним видом доказу, який зводиться до безпосереднього спостереження уповноважених на складання адміністративного протоколу працівників міліції та складається на підставі цього спостереження.

З даними висновками відповідача погодитися не можна.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. А не тільки безпосереднім спостереженням осіб уповноваженим складати адміністративний протокол.

Суд, враховуючи всі обставини по справі, пояснення позивача, наявні в справі матеріали, заперечення на позов, вважає, що в діях позивача не мало місце порушення вимог ПДР.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень, обовязок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Таким чином,суд вважає, що саме відповідач повинен був довести суду докази, якими підтверджується факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення. Із наданих до суду письмових заперечень на думку суду не можливо зробити висновок про доведеність вини позивача щодо скоєння ним адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВС № 14 від 24 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про чинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача законними, доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню в повному обсязі, оскаржена постанова скасуванню, а провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закриттю.

Керуючись ст.ст. 71, 159, 161, 162, 163 КАС України, ст.. 14-1, 251,268, 283, 284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ м. Одеси про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати недійсною та скасувати постанову серії ВН № 551541 від 29 грудня 2010 року по справі про адміністративне правопорушення постановлену відносно ОСОБА_1 складену інспектором ДПС 4 взводу ДАІ м. Одеси ОСОБА_2.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП закрити.

Постанова суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Непорада М. П.