Справа № 816/1663/16
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2016-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/1663/16

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Канигіна Т.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом

позивача Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області
до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу
В С Т А Н О В И В:

26.09.2016 Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (надалі ДПІ у м.Полтаві, позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1, відповідач) про стягнення податкового боргу у розмірі 94776,91 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав клопотання, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

За таких обставин та з урахуванням приписів частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) зареєстрований як фізична особа-підприємець 11.03.2010, номер запису про реєстрацію 2 025167, перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві та є платником податку на додану вартість (а.с.9-12).

За даними ДПІ у м.Полтаві відповідач має податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 44786,70 грн та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 49990,21 грн, який виник з огляду на наступне.

На підставі акта перевірки від 29.05.2015 №2024/16-01-17-01-10/НОМЕР_1 (а.с.16-35) прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_2 від 18.06.2015, яким збільшено податкове зобовязання з податку на доходи фізичних осіб на суму 42974,41 грн (а.с.37);

- № НОМЕР_2 від 18.06.2015, яким збільшено податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 42247,50 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено в адміністративному порядку.

Так, рішенням ГУ ДФС у Полтавській області від 27.08.2015 №465/Ш/16-31-10-04-11 (а.с.40-43) залишено без змін податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2015, а скаргу без задоволення; скасовано податкове повідомлення-рішення № від 18.06.2015 в частині нарахованого основного платежу в сумі 1917,00 грн, у частині нарахованої штрафної санкції у сумі 958,20 грн, в іншій частині залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Враховуючи зазначене рішення ДПІ у м.Полтаві прийнято податкове повідомлення-рішення № від 24.09.2015, яким збільшено податкове зобовязання за платежем податок на додану вартість у загальному розмірі 39372,00 грн (а.с.39).

Не погоджуючись із даними податковими повідомленнями-рішеннями, відповідач оскаржив їх в судовому порядку.

Так, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016 у справі №816/4646/15 апеляційну скаргу ДПІ у м. Полтаві задоволено, постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2016 скасовано, прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у м. Полтаві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (а.с.53-55).

Таким чином, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.04.2016 у справі №816/4646/15 підтверджено законність винесення податкових повідомлень-рішень № від 18.06.2015 та № від 24.09.2015.

Згідно зі статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

У силу наведеної норми процесуального закону обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі №816/4646/15, що набрало законної сили, мають преюдиційне значення при вирішенні спору у цій справі, оскільки, ухвалюючи таке рішення, суд встановив наявність порушень з боку відповідача податкового законодавства та правомірність прийняття ДПІ у м. Полтаві податкових повідомлень-рішень.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, сума грошового зобов'язання за податковими повідомленнями - рішеннями № від 18.06.2015 та № від 24.09.2015 на час подання позову та розгляду справи є узгодженою.

На підставі статті 129 Податкового кодексу України позивачем нараховано пеню з податку на додану вартість у розмірі 5414,70 грн та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7709,86 грн.

Заборгованість відповідача за податковим повідомленням-рішенням № від 18.06.2015 частково зменшена за рахунок сплати наявної переплати у розмірі 694,06 грн.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобовязання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобовязання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобовязання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у звязку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобовязань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1);

податковий борг сума узгодженого грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобовязаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов'язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Отже, за відповідачем рахується податковий борг з податку на додану вартість у розмірі 44786,70 грн та з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 49990,21 грн

Наявність податкового боргу за відповідачем підтверджується також відомостями облікової картки платника податків, копії якої надана позивачем.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

На виконання вищезазначених положень 28.04.2016 позивачем винесено податкову вимогу №921-17 на суму податкового боргу 94776,91 грн (а.с.13), яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та отримана останнім 10.05.2016 (а.с.13).

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано, а судом не встановлено.

Згідно з підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення податкового боргу з ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) податковий борг:

- з податку на додану вартість у розмірі 44786 (сорок чотири тисячі сімсот вісімдесят шість) гривень 70 коп на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 14010100, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019;

- з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 49990 (сорок дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто) гривень 21 коп на р/р 0002, код бюджетної класифікації платежу 11010500, одержувач УДКС у місті Полтаві Полтавської області, ЗКПО 38019510, банк одержувача: ГУДКС України у Полтавській області, МФО 831019.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.С. Канигіна