Справа № 813/3504/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

813/3504/16

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

02 листопада 2016 року

№813/3504/16

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова до Державного підприємства «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

17 жовтня 2016 року на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова до Державного підприємства «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» про стягнення заборгованості у розмірі 4 540,44 грн.

Ухвалою судді від 18 жовтня 2016 року позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк включно до 27 жовтня 2016 року для усунення її недоліків.

Як вбачається, позивача було повідомлено належним чином про підстави залишення позовної заяви без руху та наслідки неусунення недоліків позовної заяви, оскільки копія ухвали судді від 18.10.2016 року про залишення позовної заяви без руху отримана уповноваженою особою управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова 21.10.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

31.10.2016 року до суду засобами поштового зв’язку надійшло клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за звернення до суду з даним позовом. В обґрунтування поданого клопотання позивач зазначає, що Пенсійний фонд не має можливості сплатити судовий збір, у зв’язку із відсутністю коштів, призначених саме на цю мету, що підтверджується довідкою. Окрім того, позивач у клопотанні додатково зауважив, що кошти на сплату судового збору у бюджеті на 2016 рік також не були передбачені.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, також суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до ст.88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, слід зазначити, що за приписами вищезазначених норм відстрочення або розстрочення сплати судового збору чи звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами.

Таким чином, оскільки у даному випадку управлінням Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова не надано до суду жодних доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий до суду позов у встановленому законом порядку та розмірі, а відсутність у бюджеті на 2016 рік передбачених додаткових коштів для сплати судового збору за звернення до суду із адміністративними позовами не є встановленою законом підставою для звільнення органу Пенсійного фонду від сплати такого, тому клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Отже, відсутність документа про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання позивачем вимог КАС України при зверненні до суду з означеним позовом.

Більш того, суддею не знайдено жодних підстав для продовження позивачу процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви, враховуючи те, що органом Пенсійного фонду не надано і інших (витребуваних судом, згідно ухвали від 18.10.2016 року) доказів на підтвердження обставин, що викладені у позові чи письмових пояснень з приводу неможливості подання таких.

Таким чином, суддя вважає, що у встановлений судом строк, що був достатнім для виправлення недоліків позовної заяви, позивачем вимоги суду, викладені в ухвалі від 18.10.2016 року у повному обсязі не виконано. Окрім того, доцільним є наголосити, що ухвала судді про залишення позовної заяви без руху від 18.10.2016 року не оскаржувалась позивачем та набрала законної сили.

У відповідності до положень п.1 ч.3 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи вищенаведене, суддя приходить до висновку, що дану позовну заяву, разом із доданими до неї матеріалами слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст.108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова до Державного підприємства «Львівський дослідно-експериментальний завод технологічного обладнання» про стягнення заборгованості повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз’яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.