Справа № 1512/2-а-114/11
Суддя: Войтов Г. В.
Дата ухвалення: 2011-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________
Справа№ 1512/2-а-114/11
Категорія Міністерства внутрішніх справ України
ПОСТАНОВА

03.03.2011 року. м. Одеса

Київський районний м.Одеси у складі:

головуючего - судді Войтов Г. В.

при секретарі - Калашник С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом позивача ОСОБА_1 до відповідача ДПС 3ВЗВ ВДАІ м.Одеси про скасування постанови , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, по якому просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВН № 453405 від 18 жовтня 2010 року, посилаючись на те, що 18 жовтня 2010 року він був безпідставно притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен за протоколом про адміністративне правопорушення, складеними відповідачем незаконно.

Під час судового розгляду представник позивача адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просить суд його задовольнити, посилаючись на те, що позивач ПДР не порушував, обгону на перехресті не здійснював, а здійснив лише випередження транспортного засобу, який зупинився попереду по смузі зустрічного руху, тому як в праву смугу не міг перестроїтися.

Представник відповідача в судове засідання з'явився позов не визнав, з заявленими доводами не погодився та заперечував проти його задоволення надав суду обґрунтовані заперечення на позов.

Відповідач працівник ДАІ в судове засідання з'явився позов не визнав, з заявленими доводами не погодився та заперечував проти його задоволення надав суду пояснення по суті порушення ПДР.

Суд, вислухавши думку, доводи та пояснення позивача, ознайомившись за матеріалами справи, наданими доказами, запереченнями відповідача, переглянувши диск відеозапису, яким було зафіксоване порушення позивачем ПДР, вважає адміністративний позов позивача не підлягаючим задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, 18 жовтня 2010 року позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 425 гривен відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладання штрафу, з яких вбачається, що така відповідальність у позивача настала внаслідок порушення п. 14.6 ОСОБА_2 дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Так, з постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 18 жовтня 2010 року позивач, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі здійснив обгін транспортного засобу на пішохідному переході.

Відповідно до ст. 245, 276, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Так, з копій протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що при розгляді справи відповідачем були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що ухвалюються в конкретній адміністративній справі а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

З пояснень представника позивача вбачається, що він вини позивача у скоєні правопорушення не визнає, оскільки під час руху транспортний засіб, який рухався попереду раптово зупинився перед перехрестям простояв декілька хвилин, переконавшись у відсутності транспортних засобів на зустрічній смузі здійснив випередження стоячого автомобіля по зустрічні смузі.

Обставини, на які посилається представник позивача по справі, є голослівними та нічим не підтвердженими, необґрунтованими, а також не є суттєвими порівняно з порушенням ПДР, у звязку з чим суд переконаний, що позивачем по справі, дійсно, були порушенні ОСОБА_2 дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху де здійснив обгін транспортних засобів на перехресті, крім цього відсутні підтвердження про стоячий транспортний засіб, на який посилається представник позивача, чим злісно порушив ОСОБА_2 дорожнього руху.

Відповідач працівник ДАІ в судовому засіданні пояснив, що спостерігали за додержанням вимог ПДР на перехресті вул. ОСОБА_3 та вул. Левітана, виявили порушення вимог п. 14.6 ПДР з боку водія автомобіля НОМЕР_1, який здійснив обгін транспортного засобу на перехресті з виїздом на смугу зустрічного руху. На даній ділянці дві смуги в одному напрямку та дві смуги зустрічному, які розділяє подвійна суцільна лінія дорожньої розмітки, при наявних умовах водій міг виконати випередження стоячого транспорту по правій смузі руху.

Відповідно до п. 14.6 ОСОБА_2 дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року обгін заборонено на перехресті, пішохід має переважне право на перехід проїзної частини по пішохідному переходу, а також для безпеки пішоходів та з метою забезпечення бокової оглядовості їх в зоні пішохідному переходу, обгін заборонено на відстані ближче ніж за 50 метрів від пішохідного переходу в населеному пункті та 100 м. поза населеного пункту.

Суд надає правову оцінку даного пункту ОСОБА_2 дорожнього руху України і вважає, що вимога даного пункту ОСОБА_2 дорожнього руху вимогає від водіїв не здійснювати обгонів на перехресті у звязку, з тим що в зоні перехрестя існує підвищена небезпека здійснення маневрів транспортних засобів як у попутному напрямку, так і в зустрічному напрямках. Крім того, поданий попереджувальний сигнал може бути неправильно витлумачений іншими учасниками дорожнього руху. Тому, незалежно від того, є перехрестя регульованими чи нерегульованими, виконання обгону на них заборонено. Таким чином, суд доходить до переконання, що транспортні засоби повинні проїжджати будь-які перехрестя за встановленими відповідним розділом ОСОБА_2 дорожнього руху.

Доводи представника позивача по справі не усувають факту здійснення правопорушення, відображеного в протоколі порушення позивачем ОСОБА_2 дорожнього руху та на відеозапису, здійсненого за допомогою серійного приладу.

Суд вважає, що дії позивача, що дійсно порушили ПДД, правильно були кваліфіковані відповідачем по ст. 122 ч. 2 КУпАП України з накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен.

Враховуючи викладене, суд вважає, що приймаючи постанову про адміністративне правопорушення, відповідач - інспектор ДАІ, допустив повноту і всебічність при з'ясуванні всіх обставин справи, а відповідно дав їм належну оцінки, внаслідок чого зробив висновок про накладання на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривен.

Правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 52 Закону України „Про дорожній рух, контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється в тому числі Державтоінспекцією Міністерства внутрішніх справ України (до складу якої входить ВДАІ м. Одеси). В свою чергу, Державтоінспекція МВС України здійснює свої функції відповідно до Постанови КМУ України від 14.04.1997 року, № 341 „Про Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ.

Безпосередньо, контроль за безпекою дорожнього руху здійснюють працівники органів Державтоінспекцїї, до повноважень яких входить притягнення осіб винних у вчиненні адміністративних правопорушень до відповідальності.

Відповідач - працівники Державтоінспекції при здійсненні відносно позивача владних повноважень, діяв у спосіб та у межах повноважень, які визначені вищезазначеними нормативно-правовими актами, в межах своєї компетенції, неупереджено, не зловживаючи своїм службовим положенням.

Дії відповідача - працівника Державтоінспекції ґрунтуються на законі.

Суд, виконавши всі вимоги адміністративно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

У рішенні суду (постанові) повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного та відповідно до ст. 293 КУпАП України, суд, як орган, що розглядає адміністративний позов (скаргу або протест) на постанову по справі про адміністративне правопорушення, перевіривши законність і аргументованість винесеної постанови, прийшов до висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у відношенні позивача підлягає залишенню без змін, а адміністративний позов без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 9, 17, 19, 159-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов позивача ОСОБА_1 до відповідач ДПС 3ВЗВ ВДАІ м.Одеси , про скасування постанови - у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постанова суду у справах з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб,єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя : Войтов Г. В.