Справа № 804/139/16
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2016-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2016 р. Справа № 804/139/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рідний продукт»,
до Одеської митниці Державної фіскальної служби України,
про скасування рішення.
Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Рідний продукт» (далі - ТОВ «Рідний продукт», позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Одеська митниця ДФС України, відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд:
- визнати неправомірним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610175/2 від 25.09.2015 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що при митному оформленні товару має застосовуватись основний метод визначення митної вартості - задекларований позивачем за ціною контракту. Позивачем до митної декларації були надані усі належним чином оформлені документи, які дозволяють достовірно визначити митну вартість товару за ціною договору.
Позивач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В ході судового розгляду справи заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що позивачем фактично не надано документів, які містять достовірну та документально підтверджену інформацію для перевірки митної вартості, а в поданих документах містяться розбіжності, також надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або подлягає сплаті за товари, у зв'язку з чим оскаржувані рішення прийнятті в межах повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством.
Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 128 КАС України, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до положень ч.6 зазначеної норми.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до п. 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою) відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Пунктом 7 частини 1 статті 3 КАС України визначено поняття суб'єктів владних повноважень, до яких належать орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень
Відповідно до ст.543 Митного кодексу України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.
Відповідно частини 1 статті 546 Митного кодексу України митниця є митним органом, який у зоні своєї діяльності забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.
Отже, Одеська митниця ДФС України у відносинах з фізичними та юридичними особами, під час реалізації своїх завдань та функцій, встановлених законодавством України, є суб'єктом владних повноважень, відтак зазначений спір є справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
10.07.2015 року між ТОВ «Рідний продукт» (Покупець) та компанією Zohra Rice Traders, Пакистан (Продавець) був укладений контракт на постачання продукції №ZRP100715, згідно умов якого продавець зобов'язується поставити товар, а покупець прийняти та сплатити його на умовах, визначених даним контрактом.
Пунктом 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України визначено поняття митного контролю. Це - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
Відповідно до статті 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
В силу приписів частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів (стаття 257 МК України).
Відповідно до положень ч.ч.1-3 ст.295 Митного кодексу України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов'язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов'язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на органи доходів і зборів.
Нарахування сум митних платежів здійснюється у валюті України.
Для цілей нарахування митних платежів застосовуються ставки, що діють на день подання органу доходів і зборів митної декларації на товари, а в разі якщо митне оформлення здійснюється без подання митної декларації, - на день його здійснення.
Згідно статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до статті 50 Митного кодексу України, відомості про митну вартість товарів використовуються для:
1) нарахування митних платежів;
2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України;
3) ведення митної статистики;
4) розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частинами четвертою та п'ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.
Згідно із статтею 51 Митного кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (стаття 52 Митного кодексу України).
Відповідно до статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Для митного оформлення вищезазначеного товару позивач 23.09.2015р. подав електронну митну декларацію, яка зареєстрована за №500060001/2015/017580, в режимі ІМ 40 ДЕ.
За декларацією позивачем було подано документи щодо митного оформлення вантажу, а саме (графа 44):
- контракт №ZRP100715 від 10.07.2015 року та специфікація №1 від 10.07.2015р. до нього;
- Договір № БР 2 на надання послуг митного брокера від 10.07.2014р.;
- лінійний коносамент MSCUPQ 016466;
- міжнародна товарно-транспортна накладна № 2790;
- свіфт повідомлення SAAtoAFTsnop - 5076 - 000001 від 28.07.2015р.;
- свіфт повідомлення SAAtoAFTsnpO-9872-OOOOOl від 09.09.2015р.;
- довірка про вартість товару, що імпортується з Пакистану: товар СИО-а №000645 від 22.09.2015р.;
- прайс лист від 25.07.2015р.;
- калькуляція від 23.09.2015р.;
- Декларація виробника від 06.08.2015р.;
- Сертифікат якості ZRT/101/2015 від 06.08.2015р.;
- Сертифікат про відсутність ГМО 06.08.2015р.;
- бухгалтерська виписка № 1;
Митна вартість зазначеного товару складається з ціни товару за контрактом та витрат на транспортування та страхування. Ця вартість на підставі положень ч.1 ст.51, ст.57 та ст.58 МК України була визначена декларантом за першим методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції).
Згідно із частиною 5 статті 54 Митного кодексу України з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган, має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Статтею 337 Митного кодексу України встановлено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
Контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією №500060001/2015/017580 знегеровано обов'язкову форму контролю 105-2 щодо можливого заниження митної вартості та у звязку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:
3. у наданих до митного оформлення банківських платіжних документах від 28.07.2015 № SAAtoAFTsnpO-5076-000001 та від 09.09.2015 № SAAtoAFTsnpO-9872- 000001 не зазначено специфікацію або інвойс, що унеможливлює ідентифікацію передплати за партію товару з даною партією товару;
4. у наданій до митного оформлення калькуляції від 10.08.2015р. б/н вартість рису Басматі та рису звичайного на умовах FOB відрізняється від вартості даного рису на умовах FOB, зазначеної у прайс-листі від 25.07.2015р. б/н;
5. згідно з наданою до митного оформлення калькуляцією від 10.08.2015р. б/н з урахуванням всіх складових вартість рису Басматі на умовах CІF повинна складати 1103 дол.США за метричну тонну, вартість рису звичайного на умовах CIF повинна складати 1060 дол. США за метричну тонну. Однак, у калькуляції від 10.08.2015р. б/н зазначено 698 та 430 дол. США за метричну тонну відповідно.
Згідно із частиною 3 статі 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу Митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.
Враховуючи вищезазначені обставини, під час консультацій декларанта зобов'язано, протягом 10 календарних днів, надати (за наявності) додаткові документи, а саме:
- виписку з бухгалтерської документації;
- каталоги, специфікації виробника товару;
Листом №471/13 від 24.09.2015р. декларантом було надано виписку з бухгалтерської документації, каталог товарів, страховий поліс, прайс-лист, калькуляція.
У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Митного кодексу України.
Відповідно до положень статті 61 Митного кодексу України митну вартість товарів, що імпортується відповідно до наявних даних, скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості - за ціною договору щодо ідентичних товарів та за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.
Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
За результатами вказаної процедури 25.09.2015 року винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610175/2, згідно якого визначена загальна сума вартості товару №1 на рівні 1,03 дол.США/кг, товару №2 на рівні 0,4456 дол.США/кг.
Митним органом була визначена митна вартість товару виходячи з того, що за аналізом бази даних ПІК «Інспектор 2006» та ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів є більшим: по товару №1 МД від 13.02.2015р. №500060001/2015/003614 становить 1,03 дол.США/кг; по товару №2 встановлено, що рівень митної вартості ідентичних товарів є більшим МД від 01.07.2015р. №110100000/2015/214539 становить 0,4456 дол.США/кг.
Згідно ст. 55 Митного кодексу України товар було випущено у вільний обіг під гарантійні зобов'язання за МД №500060001/2015/017754 від 25.09.2015 року.
Відповідно до підпункту «а» п.1 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем, - комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов'язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів.
Відповідно до договору №2 БР на надання послуг митного брокера від 10.07.2014р., укладеного між ТОВ «Рідний продукт» (клієнт) та ТОВ «Інтер Транс Лоджистик» (представник), клієнт доручає, а представник приймає на себе зобовязання здійснити від імені за рахунок та за дорученням клієнта митні операції у відповідності до діючого митного законодавства України товарів та транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України.
Так, на виконання вказаного договору про надання послуг митного брокера ТОВ «Інтер Транс Лоджистик» надавались пояснення до митного органу щодо декларованого товару за митною декларацією №500060001/2015/017580 від 23.09.2015р.
CIF (англ. Cost, Insurance and Freight) (… named port of destination), або Вартість, страхування і фрахт (…назва порту призначення), відповідно до правил Інкотермс, означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов'язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, АЛЕ ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять із продавця на покупця. Однак, за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов'язок придбання морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.
Вказані зміни у сумах сплати були погоджені ТОВ «Рідний продукт» та компанією Zohra Rice Traders шляхом надсилання листа про зміну порядку оплати від 28.07.2015р., яким погоджено Zohra Rice Traders в особі директора Ahmed Khan, сплату авансу у розмірі 2200 дол.США.
За поясненнями позивача, викладеними у позові та додаткових письмових поясненням, вказані зміни були зумовлені тим, що на момент здійснення першого авансового платежу у покупця не було достатньої кількості вільних валютних коштів.
Доказом приналежності платежів від 28.07.2015р. № SAAtoAFTsnpO-5076-000001 та від 09.09.2015р. № SAAtoAFTsnpO-9872-000001 до контракту №ZRP100715 від 10.07.2015 року є зазначення у графі 70 платіжних документів посилання на здійснення передоплати за контрактом №ZRP100715 від 10.07.2015р.
Щодо розбіжностей у цінах на товар за калькуляцією від 10.08.2015р. та цінах, що зазначені у прайс-листі від 25.07.2015р., слід вказати, що наведені ціни сформовані за умови постачання товару на різних умовах постачання та формування вартості (CIF та FOB).
Прайс-лист наданий постачальником має за мету надання загальної інформації про стан цін і є базисом для обговорення укладення угод на окремих (індивідуальних) умовах, в даному випадку - CІF Український морський торговий порт, Одеса. Інформація про ціни на умовах FOB Karachi є додатковою і другорядною.
Калькуляція, надана постачальником 28.08.2015р. містить інформацію про формування собівартості конкретної (окремої) партії товару, що була відвантажена постачальником на адресу ТОВ «Рідний продукт» за коносаментом №MSCUPQ016466 у контейнері №MEDU6098155.
Щодо надання до митного органу двох калькуляцій суд зазначає, що за виявленими помилками, які були допущені постачальником Zohra Rice Traders, останнім супровідним листом від 24.09.2015р. надано калькуляцію від 28.08.2015р. із вірними актуальними даними.
Також із вказаної калькуляції вбачається формування вартості товару саме за умови постачання CІF, що складається із вартості товару на умовах FOB + страхування + перевезення.
За наведених обставин справи, суд приходить до висноску, що жодна із зазначених митним органом у рішенні про коригування митної вартості причин не відповідає, встановленому ч.6 ст.54 МК України, виключному переліку обставин, що вказує на наявність у митного органу обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
З урахуванням того, що позивачем для митного оформлення товару були надані всі передбачені ч.2 ст.53 МК України документи та правомірно визначена митна вартість товару згідно з методом 1, то законні та обґрунтовані підстави для прийняття відповідачем рішення про коригування вищезазначеної митної вартості та для оформлення останнім картки відмови у прийнятті митної декларації відсутні, у зв'язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №500060001/2015/610175/2 від 25.09.2015 року.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_1