Справа № 404/5761/16-а
Суддя: Завгородній Є. В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/5761/16-а
Номер провадження 2-а/404/1187/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді Завгороднього Є.В.,

при секретарі судових засідань Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора третьої роти патрульної поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, ОСОБА_3 про визнання дій протиправними, скасування постанови, закриття провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовом до заявленого суб'єкта оскарження, в якому просить: визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень. Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 05 вересня 2016 року про застосування до нього адміністративного стягнення в виді штрафу за обвинуваченням у вчиненні адміністративного проступку за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вказує, що розмовляв по телефону тільки під час зупинки на перехресті.

Відповідач наполягає на вчиненні позивачем проступку під час руху.

Вивчивши зміст і підстави заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, доводи сторін, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини:

За змістом оскаржуваної постанови від 05 вересня 2016 року, убачається що: позивач, у цей же день о 13 годині 10 хвилин по вулиці Героїв України в місті Кропивницькому, керуючи транспортним засобом «Тоета Королла» державний номерний знак НОМЕР_1, використовував засоби зв'язку, тобто порушив п. 2.9 «д» ПДР України.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9. «д» Правил передбачено, що під час руху транспортного засобу, забороняється користуватися засобами зв'язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання). У свою чергу позивач не надав належних допустимих документів, що він є спеціальним суб'єктом-учасником дорожнього руху-водієм оперативного транспортного засобу під час виконання ним невідкладного службового завдання.

Згідно п. п.2, 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом. У свою чергу законодавець не забороняє так вчиняти. При вирішенні питання про винуватість чи відсутність вини, не є визначальним було це місце вчинення чи розгляду справи про адміністративне правопорушення. Якщо на думку позивача, це і є порушенням, то за будь яких умов це не звільняє винну особу від застосування адміністративного стягнення.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення ; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зі змісту переглянутого відео убачається, що позивачу було роз'яснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП та права передбачені ст. 268 КУпАП, порядок та строки оскарження постанови згідно ст.ст.287-289 КУпАП, тобто право на захист не порушено. Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов'язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб'єкта владних повноважень.

На відео зафіксований позивач, який керуючи автомобілем, тримає в правій долоні апарат стільникового зв'язку, а згодом визнає факт допущеного ним проступку, просить застосувати попередження і не розуміє чому не можна користуватись мобільним телефоном, оскільки він керує транспортним засобом облаштованою автоматичною коробкою перемикання передач, відтак припускає про наявність вільної правої руки. Крім того додак, що загроз не створював, ніхто раніше його за це не штрафував. Не розуміє прискіпливості інспектора поліції.

За правовою характеристикою, правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУПАП вважається закінченим з моменту початку використання засобу зв'язку. Не є кваліфікуючою ознакою настання негативних наслідків. Таким чином, припущення водія, наявність автоматичної трансмісії та відсутність негативних наслідків не є визначальними. Висловлені заперечення доказами не підтвердженні та є невдалою спробою ввести суд в оману.

Наведені правові норми та обставини, переконують суд в обґрунтованості та правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 122 КУпАП, наявності складу вчиненого нею адміністративного правопорушення, що підтверджується належними і допустимими доказами, встановленими шляхом повного, всебічного та об'єктивного з'ясування компетентним суб'єктом владних повноважень всіх обставин справи. Факт вчинення правопорушення підтверджується змістом файлів відеозапису, на яких зафіксований факт тримання водієм у долоні мобільного телефону, що є порушенням вимог п.п.2.9. «д» ПДР України, при цьому порушник неодноразово визнає вину у вчиненні ним адміністративного проступку. З урахуванням наведених обставин, суд погоджується з висновком інспектора поліції про наявність в діях позивача складу правопорушення, що інспектор діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством, а постанова про адміністративне правопорушення за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 про визнання протиправними дій інспектора батальйону патрульної поліції в місті Кіровограді ОСОБА_3, скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Залишити без зміни постанову інспектора поліції від 05 вересня 2016 року в справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Є. В. Завгородній