Справа № 819/808/16
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2016-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2016 року Справа № 876/7477/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аско» на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аско» до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1, виконавчого комітету Тернопільської міської ради про скасування рішення та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

товариство з обмеженою відповідальністю «Аско» звернулося в суд першої інстанції з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1, виконавчого комітету Тернопільської міської ради в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1 № 389314 від 14.02.2013, яким проведена державна реєстрація права приватної власності на об'єкт нерухомого майна - будівлю, автозаправочну станцію, що розташована за адресою: м. Тернопіль, вул.. Микулинецька, 40, за субєктом ПрАТ «Автотехсервіс» та свідоцтво про право власності ПрАТ «Автотехсервіс» на нерухоме майно - будівлю, автозаправочну станцію, що розташована за адресою: м. Тернопіль, вул.. Микулинецька, 40, що видане 14.02.2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1; зобов'язати виконавчий комітет Тернопільської міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права приватної власності ПрАТ «Автотехсервіс» на згаданий об'єкт нерухомості, скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_2 № 10662697 від 05.02.2014 року про державну реєстрацію прав приватної власності 1/1 частки будівлі автозаправочної станції, що розташована за адресою: м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 40, за ОСОБА_3 петром Євгеновичем (згідно заяви про збільшення позовних вимог а.с 62-66).

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року клопотання задоволено, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКО» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1, виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішень Державного реєстратора прав на нерухоме майно Державної реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1: № 389314 від 14 лютого 2013 року, яким проведена державна реєстрація права приватної власності на обєкт нерухомого майна - будівлю, автозаправочну станцію, що розташована за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, буд. 40, кадастровий номер земельної ділянки: :090070014, за суб'єктом: приватним акціонерним товариством «Автотехсервіс», податковий номер 23588912; №528217 від 22 лютого 2013 року, яким змінена форма власності будівлі, автозаправочної станції, що розташована за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, буд. 40, з колективної на приватну та зобовязання виконавчого комітету Тернопільської міської ради внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування державної реєстрації права приватної власності приватного акціонерного товариства «Автотехсервіс» податковий номер 23588912, на будівлю, автозаправочну станцію, що розташована за адресою: Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Микулинецька, буд. 40, кадастровий номер земельної ділянки: :090070014 - залишено без розгляду у звязку з пропуском строку звернення до суду.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції товариство з обмеженою відповідальністю «Аско» оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що судове рішення постановлено передчасно, що призвело до неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що ч. 2 ст. 99 КАС України встановлює шестимісячний строк звернення до адміністративного суду не з моменту виникнення певної події, а з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту самого рішення № 389314 від 14.02.2013 р. не зрозуміло, на підставі яких документів воно прийнято. У рішенні лише зазначено, що воно приймається в результаті розгляду «заяви ..., яку подав ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності ... видавник Приватне Акціонерне Товариство «Автотехсервіс» ... та документи, подані для державної реєстрації прав». Сама заява та інші подані документи знаходились в реєстраційній справі, доступу до якої до 18.08.2016 р. позивач не мав і не міг мати.

Не маючи законного доступу до матеріалів реєстраційної справи, позивач з самого лише рішення № 389314 не міг знати, що 14.02.2013 р. державний реєстратор повторно зареєструвала право власності на об'єкт нерухомого майна, на який ще в 2003 році виконавчий комітет Тернопільської міської ради видав відповідне свідоцтво про право власності.

Позивачу було відомо, що ПрАТ «Автотехсервіс» набуло право власності на будівлю за адресою: м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 40 ще 31.01.2003 р., що підтверджується відповідним свідоцтвом.

Позивач розумів, що у 2003 році не існувало Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який ведеться електронному вигляді. Позивач навіть не міг допустити, що державний реєстратор проігнорує факт державної реєстрації об'єкта нерухомості, здійснений ще у 2003 році, і повторно проведе таку реєстрації майже через 10 років.

У 2013-2016 роках вважав, що 14.02.2013 р. державний реєстратор лише внесла електронні дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо набуття права власності ПрАТ «Автотехсервіс» на об'єкт нерухомості згідно свідоцтва від 31.01.2003 р.. Такі дії були б цілком логічними та не порушували існуючого порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Тому, звертаючись в загальні суди, у тому числі й у справі № 607/2629/14-ц, позивач просив скасувати свідоцтво про право власності на будівлю за адресою: м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 40 від 14.02.2013 р. не через протиправні дії державного реєстратора, а через безпідставне набуття ПрАТ «Автотехсервіс» права власності на цю будівлю. У жодній з цих справ державний реєстратор прав на нерухоме майно чи Реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції не виступали відповідачами, а лише залучались до справи як треті особи.

У рішенні в справі № 607/2629/14-ц від 15.08.2014 р. на яке посилається суд в оскаржуваній ухвалі, зазначено, що Реєстраційна служба Тернопільського міського управління юстиції залучена як третя особа. Така позиція позивача у цивільних справах ще раз підтверджує те, що йому не було відомо про порушення своїх прав та інтересів саме діями державного реєстратова.

Також апелянт зазначає, що тривалий час намагається довести своє право власності на будівлю за адресою: м. Тернопіль, вул. Микулинецька, 40, використовуючи при цьому різні способи захисту. У тому числі за його заявами зареєстровано декілька кримінальних проваджень, що в тій чи іншій мірі стосуються незаконного набуття ПрАТ «Автотехсервіс» права власності на згадане майно.

У 2016 році звертався з рядом запитів в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» з метою відшукання певних доказів протиправних діянь, що є предметом розслідування у кримінальних провадженнях, в яких він визнаний потерпілим.

Таким чином отримав відповідь від Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області № 2783/23-023-15 від 09.03.2016 р., у якій зазначався перелік документів, що стали підставою для прийняття державним реєстратором рішення № 389314 від 14.02.2013 р.

Свідоцтва на право власності на будівлю автозаправної станції від 31.01.2003 р. у цьому переліку не було. Документи, зазначенні у відповіді, однозначно свідчили, що у 2013 році державний реєжстратор ще раз провела державну реєстрацію права власності ПрАТ «Автотехсервіс» на об'єкт нерухомого майна, на який це ж товариство набуло право власності ще в 2003 році

Тому апелянт вважає, що до 09.03.2016 йому не могло бути відомо про порушення своїх прав та інтересів саме діями державного реєстратора.

На підставі наведеного просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС України у разі неявки у судове засідання осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

До початку розгляду справи судом першої інстанції представник третьої особи ПрАТ «Автотехсервіс» заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у звязку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Частиною другою цієї статті встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Судом першої інстанції зясовано, що згідно копії рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15 серпня 2014 року у справі №607/2629/14-ц, предметом дослідження в цивільній справі було рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 № 389314 від 14 лютого 2013 року. Рішення державного реєстратора № 389314 від 14 лютого 2013 року було предметом оскарження при розгляді вищезазначеної цивільної справи. Позивачем у справі №607/2629/14-ц виступало також ТОВ «Аско».

Вірним є висновок суду, що позивачу було відомо про оскаржуване в адміністративній справі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_1 №389314 від 14 лютого 2013 року, не пізніше 15 серпня 2014 року, проте, до адміністративного суду позивач звернувся тільки 18 липня 2016 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов слід залишити без розгляду, оскільки позивач не довів, наявність поважних причин пропуску, передбаченого законом, строку для звернення до суду..

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Аско» - залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2016 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 819/808/16 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді Т.І. Шинкар

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлений 03.11.2016 року