Справа № 757/13997/16-а (2а-298-1/10)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 жовтня 2016 року м. Київ К/800/27366/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мороз В.Ф., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 11 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії,

встановив:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року, заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції, та прийняти нове рішення про понолення строку для предячвлення виконавчого документа до виконання.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року. При цьому, такий строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Згідно з частиною першою статті 261 Кодексу адміністративного судочинства України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як устанволено судами попередніх інстанцій, позивачем було пред'явлено до виконання виконавчий лист від 09 серпня 2012 року по справі № 2-а-298-1/10.

Крім того, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Крайчинського С.С. від 20 лютого 2013 року виконавче провадження №35740850 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду № 2-а-298-1/10 було закінчено на підставі пункту 8 частини частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з проведенням боржником перерахунку призначеної позивачу пенсії.

Таким чином, позивач скористався своїм правом на примусове виконання постанови Печерського районного суду м. Києва від 24 грудня 2010 року.

Щодо посилання завника на те, що рішення суду фактично не виконане, а тому він має право повторного пред'явлення виконавчого листа до виконання, слід заначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, у цьому випадку, належним способом захисту прав ОСОБА_1В є саме оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №35740850, а не поновлення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа.

Пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті -пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, які відповідають усталеній практиці Вищого адміністративного суду України у цій категорії справ, ця касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 11 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та перерахунок пенсії.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити скаржнику.

Ухвала може бути переглянута Верховним Судом України у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Мороз