Справа № 335/3267/16-а(2а/335/103/2016)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2016-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2016 рокусправа № 335/3267/16-а(2а/335/103/2016)
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Кругового О.О.

суддів: Божко Л.А. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі №335/3267/16-а (2а/335/103/2016) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем порушено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення з моменту її отримання позивачем 02.11.2015 року. Позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження отримання позивачем оскаржуваної постанови саме 02.11.2015 року, більш того, як вбачається з реєстру згрупованих поштових відправлень відповідачем було направлено оскаржувану постанову на адресу м. Запоріжжя, пр.. Леніна, без зазначення будинку та квартири позивача, повідомлення про отримання поштового відправлення позивачем особисто в матеріалах справи також не міститься, позивач наголошує, що про оскаржувану постанову дізнався в березні 2016 року під час отримання постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження з примусового її виконання.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом обставин у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

21 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови по справу про адміністративне правопорушення №167 від 26.10.2015 року. Також, позивачем заявлено вимогу про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом, як на підставу для поновлення строку позивач посилався на те, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався в березні 2016 року тому не мав можливості її оскаржити вчасно з обєктивний підстав.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 березня 2016 року позивачу було поновлено строк на звернення до суду із позовом та відкрито провадження у справі.

В подальшому, на адресу суду першої інстанції від відповідача надійшло клопотання про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 без розгляду у звязку з порушенням строків звернення до суду на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. На підтвердження достатності підстав для залишення позову без розгляду відповідачем до суду першої інстанції надано копію реєстру згрупованих поштових відправлень та роздруківку відстеження поштового відправлення.

Залишаючи адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням факту отримання позивачем оскаржуваної постанови 02.11.2015 року та звернення до суду лише в березні 2016 року, ОСОБА_1 порушено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 1. ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 99 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із приписами ст.. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою прокурора, особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Так, стаття 289 КУпАП визначає строк, протягом якого може бути оскаржено постанову у справі про адміністративне правопорушення - 10 днів. Цей строк починає обчислюватися з моменту винесення постанови. У випадку, якщо строк був пропущений з поважних причин, його може бути поновлено. Особа, яка має право на оскарження постанови у справі (це - потерпілий, особа, щодо якої її винесено, законний представник цих осіб та захисник, за дорученням і від імені свого підзахисного), для умов поновлення процесуального строку надає письмову заяву про поновлення такого строку.

В заяві обов'язково вказується причина, з якої був пропущений строк. Орган (посадова особа), який розглядає заяву, перевіряє обґрунтованість причини, за власним переконанням вирішує, чи є вона поважною. Заяву щодо поновлення строку скарги може бути подано до органу, що має право розглядати скаргу, або до суду.

Судом першої інстанції було оцінено доводи позивача щодо поновлення процесуального строку та визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду, прийнято рішення поновити пропущений з поважних підстав строк.

В подальшому, розглянувши клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду суд дійшов висновку про достатність підстав для застосування до позовної заяви ОСОБА_1 наслідків порушення строку визначених ст.. 100 КАС України.

Підставою для залишення адміністративного позову без руху слугувало те, що у відповідності до наданих відповідачем копій реєстру згрупованих поштових відправлень оскаржувану постанову було направлено на адресу позивача 27 жовтня 2015 року, згідно роздруківки відстеження поштового відправлення оскаржувану постанову отримано адресатом особисто 02.11.2015 року.

Між тим, суд апеляційної інстанції дослідивши докази прийняті судом першої інстанції в якості підстави для залишення позову без розгляду дійшов висновку, що вони не є належними та допустимими для цілей визначення дати отримання саме позивачем оскаржуваної постанови.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. (ч. 1 ст. 69 КАС України).

В свою чергу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. (ч. 1 ст. 70 КАС України).

Так, як вбачається з реєстру згрупованих поштових відправлень від 27.10.2015 року відповідачем було відправлено постанову у справі про адміністративне правопорушення на адресу без повного зазначення всіх необхідних її реквізитів, а саме: пр.. Леніна м. Запоріжжя, в той час, позивач проживає за адресою пр.. Леніна, 159 кв. 37 м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 42 Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270, на поштовому відправленні зазначається: найменування адресата: для фізичних осіб - прізвище, ім'я та по батькові (у називному відмінку). На простих та рекомендованих поштових картках, листах і бандеролях (крім тих, що адресуються до запитання) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім'я та прізвище адресата. Поштова адреса зазначається в такій послідовності: найменування вулиці (проспекту, бульвару, провулку), номер будинку, квартири; найменування населеного пункту, району, області; поштовий індекс; країна призначення.

Згідно п. 45 Правил, поштова адреса повинна бути точною та повною, без скорочених найменувань чи будь-яких знаків, що її не стосуються.

Суд зазначає, що лише адреса зазначена у відповідності до вищезазначених правил може свідчити про те, що поштове відправлення дійсно було направлене вірному адресату.

Відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження відправлення позивачу оскаржуваної постанови за адресою його місця проживання, натомість надані відомості з реєстру поштових відправлень та результати відстеження поштового відправлення не можуть бути визнані належними доказами факту отримання адресатом поштового відправлення з урахуванням невірно зазначеної адреси адресата.

Більш того, суд апеляційної інстанції зазначає, що доказом особистого отримання рекомендованого поштового відправлення є повідомлення про вручення поштового відправлення, тобто, повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача;

Відповідачем до суду не надано повідомлення про вручення поштового відправлення із особистим підписом позивача, відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави вважати доведеним те, що поштове відправлення отримане саме позивачем та саме 02.11.2015 року відсутні.

Відповідно до ст.. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 202 КАС України, однією із підстав для скасування ухвали суду є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Отже, з огляду на викладені обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при оцінці обставин справи та доводів сторін припустився порушень норм процесуального права внаслідок чого, на підставі наданих відповідачем разом із клопотанням доказів, дійшов неправомірного висновку про достатність обставин для залишення адміністративного позову ОСОБА_2 без розгляду.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.195, ст.196, ст.199, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі №335/3267/16-а (2а/335/103/2016) скасувати та матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.О. Круговий

Суддя: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова