Справа № 760/8884/16-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 760/8884/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко Л. В. Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

за участю секретаря Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови йому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, у зв'язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військо мову резерві» та зобов'язати відповідача призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу, у зв'язку з настанням інвалідності ІІІ групи внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Закону «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови КМУ від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військо мову резерві».

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з'явились в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 3997 від 18.12.2014 встановлено, що травма (контузія), поранення, захворювання позивача пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 19).

04.02.2015 ОСОБА_2 встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв'язку з травмою, захворюванням пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 17).

Згідно з листом начальника управління організаційного, соціального забезпечення та тарифікації Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/3/6/358 від 01.02.2016 позивачу повідомили, що він не має права на отримання одноразової грошової допомоги як на підставі Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, який затверджений постановою КМУ № 499 від 28.05.2008, так і на підставі Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджений постанови КМУ від 25.12.2013 № 975, оскільки він звільнений зі строкової військової служби в 1981 році та інвалідність отримав у 1983 році (а.с. 20).

Не погоджуючись із такими діями відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з чим погоджується і колегія суддів.

За змістом ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції чинній на момент спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі: встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи.

Згідно з п.3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.13р. №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є, зокрема, у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

З витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв'язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця № 3997 від 18.12.2014 випливає, що травми (контузія), поранення, захворювання ОСОБА_2 пов'язані з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 19).

З 04.02.2015 Київський міський центр медико-соціальної експертизи встановив ОСОБА_2 ІІІ групу інвалідності, та зазначив вона настала внаслідок травми, захворювання пов'язаним з виконанням обов'язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а.с. 17).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що відповідно до вимог чинного законодавства право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло з моменту настання інвалідності, тобто з 04.02.2015.

При цьому, аналіз наведених правових норм дає підстави вважати, що право на отримання такої допомоги набувається у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності та не ставиться в залежність від первинного чи вторинного встановлення такої інвалідності.

Таким чином, враховуючи, що інвалідність третьої групи встановлена позивачу після набрання чинності зазначеними нормативними актами, що регулюють розмір та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на отримання одноразової грошової з 04.02.2015 закріплене у статті 16 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджений постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд протиправно розглянув справу в порядку скороченого провадження є необґрунтованими, оскільки в силу п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України дана справа (у тому числі й в частині визнання протиправними дій відповідача) підлягає розгляду в порядку скороченого провадження, так як стосується оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо одержання допомоги.

Заборона щодо розгляду у порядку скороченого провадження адміністративних справ, які належить розглядати колегією суддів, встановлена ч. 11 ст. 183-2 КАС України, до даної справи застосуванню не підлягає, так як в силу ч. 1 ст. 24 КАС України колегіальний розгляд справи за позовом до центрального органу виконавчої влади здійснюється в окружному адміністративному суді, однак дана справа, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 КАС України, підсудна та розглянута місцевим загальним судом як адміністративним судом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, які впливають на правильність вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову, а тому апеляційну скаргу Міністерства оборони України необхідно залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року - без змін, оскільки постанова ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 183-2, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 29 червня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 03.11.2016 року.

Головуючий суддя Федотов І.В.

Судді: Оксененко О.М.

Ісаєнко Ю.А.