Справа № 755/10409/16-а
Суддя: Виниченко Л. М.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом у якому просить визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Києва щодо відмови у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку та зобов'язати Лівобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити йому пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 2012 року.

Вимоги мотивує тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до ІІ категорії потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується відповідним посвідченням від 25.02.1993 року (категорія 2) НОМЕР_1, довідкою № 6 виданою Київським автотранспортним підприємством 13029 від 01.10.1990 року про те, що він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 02.05.1986 року по 04.05.1986 року та має право на пільги; довідкою від 07.12.1992 року № 3155, виданою Київським автотранспортним підприємством 13029 про те, що йому за роботу в населених пунктах зони відчуження у вказаний період за місцем роботи АТП-13029 згідно наказу № 181 від 30.04.1986 року було виплачено підвищену заробітну плату з урахуванням коефіцієнту кратності 2 по відомостях від 10.06.1986 року № 3165.

06 серпня 2012 року він звернувся до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та надав необхідні документи у відповідності до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Проте відповідач листом від 24.09.2012 року за № 14951/06 відмовив у призначенні йому пенсії за віком у зв'язку з відсутністю довідки Ф-122 про період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відсутності первинних документів, які б підтверджували його роботу у зоні відчуження.

Навесні 2016 року він повторно звернувся до Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку та додав до неї усі наявні у нього документи, а також листи КП «Автобусний парк № 7» (№ 237 від 13.03.2012) про неможливість видачі довідки форми № 122 внаслідок об'єктивних причин у зв'язку з відсутністю оригіналів первинних документів та лист КП «Київпастранс» від 17.04.2012 року у якому підтверджено, що він дійсно працював водієм автобуса в автобусному парку № 7 з 03.02.1983 року по 21.12.1987 року, але адміністрацією 33029 (нині автобусний парк № 7) у 1990 році були знищені первинні документи з основної діяльності за період з 1986 року по 1988 рік, про що складений відповідний акт від 30.01.1990 року.

Листом відповідача від 28.04.2016 року № 772/15 йому повідомлено про відсутність у нього права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" через відсутність первинних документів за час роботи у зоні відчуження.

Вважає, що прийнятим відповідачем рішенням грубо порушені його конституційні права та інтереси як учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, передбачені Конституцією та Законом України.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача Кириченко О.В. в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його безпідставність та те, що позивачем пропущений визначений законом строк звернення до адміністративного суду.

Вислухавши позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як убачається із матеріалів справи та пояснень позивача в судовому засіданні, вимоги про призначення пенсії заявлені за період з 2012 року, даний позов поданий до суду 02 липня 2016 року, про що свідчить вхідний реєстраційний номер 38789.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що про порушення свого права він дізнався з моменту отримання першої відповіді Управління пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва від 24.09.2012 року, якою було відмовлено у призначенні йому пенсії за віком за результатами розгляду поданих ним документів, після чого він звертався у різні інстанції та громадські організації для отримання документів, при цьому вважав, що питання стосовно отримання пенсії буде вирішено у позасудовому порядку.

Згідно частин 1, 2 ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею ст. 100 КАС України встановлено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як зазначено вище, період заявлених вимог ОСОБА_1 - з 2012 року, позов поданий до суду 02.07.2016 року. Проте позивач про порушення свого права, якщо він вважає його порушеним, повинен був дізнатися при отриманні ним у вказаний заявлений період відповіді про відмову у призначені пенсії від 24.09.2012 року.

Юридична необізнаність позивача не є поважною причиною для пропуску строку звернення до суду, передбаченого чинним Кодексом адміністративного судочинства України, так як закони та інші нормативно-правові акти є доступними для ознайомлення всім громадянам, тому можливість обізнаності громадянина про те чи інше положення законодавства залежить виключно від його бажання.

Будь яких доказів на підтвердження поважності причин пропущення процесуального строку звернення до суду за захистом порушеного права позивач не надав та ним наведено не було, заяв про поновлення строку не подавав.

З огляду на викладене, підстави для поновлення позивачу строку для звернення до суду за захистом порушеного права за період з 2012 р. по 01.01.2016 р. відсутні, у зв'язку з чим позовні вимоги у цій частині слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 99, 100 КАС України суд,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії у частині заявлених вимог за період часу з 2012 р. по 01 січня 2016 р. залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя