Справа № 806/1164/16
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року м.Житомир справа № 806/1164/16

категорія 10.4.1

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

секретар судового засідання Мазур О.О.,

за участю: представника позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман Самойлович-Агро" до Управління Держпраці у Житомирській області про визнання протиправнми і скасування постанов,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гетьман Самойлович-Агро" звернулося до суду з даним позовом , в якому просить суд:

- визнати протиправною і скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЖИ-32/06-15-006/0362 від 14 червня 2016 року;

- визнати протиправною і скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЖИ-33/06-15-006/0362 від 14 червня 2016 року.

Позов обґрунтований тим, що 14 червня 2016 року начальником управління Держпраці у Житомирській області ОСОБА_1 прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЖИ 32/06-15-006/0362 про застосування штрафу до ТОВ "Гетьман Самойлович - Агро" у розмірі 14500 гривень за порушення аб.4 ч.2 ст.256 КзпП України. Вказано що при перевірці виявлено порушення ст.21 Закону України "Про відпустки" в частині несвоєчасної оплати праці за відпустку та ст.67 КЗпП України в частині не включення до колективного договору та правил внутрішнього трудового розпорядку вихідних днів.

14 червня 2016 року начальником управління Держпраці у Житомирській області ОСОБА_1 прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЖИ 33/06-15-006/0362 про застосування штрафу до ТОВ "Гетьман Самойлович - Агро" у розмірі 4350грн. за порушення аб.3ч.2 ст.256 КзпП України - порушення ч.2 ст.115 КЗпП України не проведення оплати праці двічі на місяць, ч.3 ст.115 КЗпП України- виплата заробітної плати у розмірі меншому ніж за фактично відпрацьований час. Порушення ч.1 ст.116 КЗпП України- виплата розрахункових коштів не у день звільнення. На думку позивача, в оскаржуваних постановах Управлінням Держпраці у Житомирській області безпідставно вказано на порушення ст.67 КЗпП України, ст.21 Закону України "Про відпустки" та ст.115,116 КЗпП України та порушено процедуру застосування штрафу відповідно до вимог законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві, в уточнюючій до неї заяві та згідно пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував зазначивши, що оскаржувана постанова прийнята управлінням Держпраці у Житомирській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а позивач не оскаржував дії інспектора тому погодився з порушеннями зазначеними у акті. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Посадовими особами управління Держпраці у Житомирській області на підставі направлення на перевірку від 05.05.2016 року №663/04 (а.с.17) проведено планову перевірку додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю, зайнятість, та загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інших нормативно-правових актів щодо ТОВ "Гетьман Самойлович Агро".

За результатами проведеної перевірки складений акт №06-15-006/0362 (а.с.7-13), в якому зафіксоване порушення позивачем вимог ст.67 ,115,116 КзПП України , ст.21 Закону України "Про відпустки" в частині не визначення умовами колективного договору вихідного дня, не оплату заробітної плати за три дні до початку відпустки, невиплату заробітної плати до 7 числа наступного за розрахунковим періодом місяця, виплата частини заробітної плати не в повному обсязі та несвоєчасна виплата коштів при звільненні.

На підставі акта перевірки відповідач прийняв постанову про накладення штрафу №ЖИ 032/06-15-006/0362 від 14.06.2016 за порушення позивачем ст.21 Закону України "Про відпустки" відносно працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині виплати заробітної плати після закінчення триденного строку до початку відпустки та порушення ст.67 КЗпП України в частині не визначення вихідних днів для всіх працівників у колективному договорі та правилах внутрішнього трудового розпорядку та застосував штраф на підставі абз.4 ч.2 ст.256 КЗпП України у розмірі 14500 грн. (а.с.15) та постанову №ЖИ 033/06-15-006/0362 від 14.06.2016 року за порушення позивачем вимог ч.2 ст.115 КЗпП України за порушення строків виплати заробітної плати, ч.3 ст.115 КЗпП України за невиплату частини заробітної плати у повному обсязі та ч.1 ст.116 КЗпП України за несвоєчасне проведення розрахунку зі звільненими працівниками та застосував штраф на підставі абз.3 ч.2 КЗпП України у розмірі 4350 гривень (а.с.16).

В адміністративному позові позивач посилається як на підставу для скасування оскаржуваної постанови на те, що ТОВ "Гетьман Самойлович-Агро" був позбавлений права бути присутнім під час розгляду справи про накладення штрафу за результатами здійсненої перевірки та відповідач не правомірно застосував норми ст.265 абз.3,4 ч.2 КЗпП України.

Процедуру проведення Державною інспекцією України з питань праці (далі - Держпраці України) та її територіальними органами перевірок додержання законодавства з питань праці у межах повноважень встановлено порядком проведення перевірок посадовими особами Державної інспекції України з питань праці та її територіальних органів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 02.07.2012 року №390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.07.2012 за №1291/21603 (далі - Порядок).

Відповідно до п.3 Порядку інспектор може проводити планові та позапланові перевірки, які можуть здійснюватися за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Планові перевірки проводяться з періодичністю, яка визначається відповідно до критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності суб'єктами господарювання у частині додержання вимог законодавства про працю та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), наведених у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 17 листопада 2010 року N1059.

Інспекторам забороняється виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду трудових спорів.

В даному випадку планова перевірка здійснена на підставі наказу від 05.05.2016 №470 та направлення на перевірку від 05.05.2016 року №663/04.

Відповідно до п.4, 5 Порядку інспектор має право на проведення перевірки за наявності у нього службового посвідчення та направлення на перевірку. Інспектору на час проведення перевірки надається робоче місце, обладнане належним чином, право користування телефонним зв"язком, розмножувальною технікою, іншими послугами технічного характеру, необхідними для реалізації повноважень під час перевірки, оформлення матеріалів перевірки, спілкування з працівниками (у разі необхідності одержання пояснень).

Згідно п.7 Порядку за результатами перевірки складається акт. У разі виявлення порушень законодавства про працю та загальнообов"язкове державне соціальне страхування вносяться приписи про усунення виявлених порушень, вживаються заходи щодо притягнення до відповідальності винних осіб згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до статті 265 Кодексу законів про працю посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509).

Відповідно до п.1 Порядку №509 цей порядок визначає механізм накладення на суб'єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи).

Пунктом 2 Порядку №509 передбачено, що штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта про виявлення під час перевірки суб'єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Згідно п.3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

Пунктом 4 Порядку №509 встановлено, що справа розглядається у п"ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Відповідно до п.5 Порядку №509 у разі надходження від суб"єкта господарювання або роботодавця, якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений начальником управління Держпраці, його заступниками, але не більше ніж на 10 днів.

У п.6 Порядку №509 вказано, що про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб'єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п'ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Так, Управління Держпраці у Житомирської області на виконання п.6 Порядку №509 направило повідомлення позивачу про розгляд справи про накладення штрафу вих.№2280 2016 року (а.с.67), яке отримано позивачем 07.06.2016 (а.с.68).

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 "Про затвердження Правил надання поштового зв'язку" п.62,89,90,94,102 юридичні особи отримують поштові повідомлення на підставі договору з поштою та за наявності довіреності на представника копія якої є у поштовому відділенні та за умови пред'явлення паспорта фізичної особи.

Таким чином документально не підтверджено отримання поштового повідомлення саме представником ТОВ "Гетьман Самойлович Агро".

Згідно ст.70 п.4 КАС України обставини які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись ніякими іншими засобами доказування , крім випадків , коли щодо таких обставин не виникає спору

Із підпису на отриманні поштового повідомлення не вбачається що саме представник ТОВ "Гетьман Самойлович Агро" і на підставі якого документа отримав дане повідомлення.

Відповідно до п.7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб'єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, приймає відповідне рішення.

Однак, позивач на розгляд справи до Управлінні Держпраці у Житомирській області не з'явився. Клопотання про відкладення розгляду справи до Управлінні Держпраці у Житомирській області до розгляду справи не надходило.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки, були виявлені порушення трудового законодавства з боку позивача про що зазначено в акті перевірки.

Однак згідно абз.4 ч.2 с.265 КЗпП України підставою для застосування штрафу у розмірі 10 мінімальних заробітних плат мають бути недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці встановленої законом на момент виявлення порушення , за кожного працівника щодо якого скоєно порушення.

Так у постанові № ЖИ 32/06-15-006/0362 вказані порушення позивачем ст.21 Закону України "Про відпустки" відносно працівників ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині виплати заробітної плати після закінчення триденного строку до початку відпустки - два працівники та порушення ст.67 КЗпП України в частині не визначення вихідних днів для всіх працівників у колективному договорі та правилах внутрішнього трудового розпорядку - всі працівники, що є незрозумілим за яке порушення і який штраф .

Згідно ст.19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 265 КЗпП України штрафи накладення яких передбачено частиною другою цієї статті є фінансовими санкціями.

Визначення фінансової санкції встановлено у п 14.1.265 Податкового Кодексу України.

Представник відповідача визнав, що за порушення норм ст.67 КЗпП України не може накладатись штраф у розмірі 10 мінімальних заробітних плат оскільки дана норма не відноситься до категорії оплати праці.

Судом встановлено, що оплата праці за час відпусток ОСОБА_3, ОСОБА_4 була проведена 08.02.2016 р. та 10.05.2016 р. Відповідно мало місце порушення строків виплати заробітної плати визначених ч.4 ст.115 КЗпП України за порушення яких застосовується відповідальність передбачена абз. 3, а не 4 ч.2 ст. 265 КЗпП України.

Тому вищевказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Так у постанові № ЖИ 33/06-15-006/0362 вказані позивачем порушення:

- ч.2 ст.115 КЗпП України не проведення оплати праці двічі на місяць та у строк до 7 числа наступного за відпрацьованим місяця;

- ч.3 ст.115 КЗпП України - виплата заробітної плати у розмірі меншому ніж за фактично відпрацьований час;

- порушення ч.1 ст.116 КЗпП України- виплата розрахункових коштів не у день звільнення.

Та застосовано абз.3 ч.2 ст.265 КЗпП України :порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

Не відомо який штраф і за яке порушення застосовано.

Так, для порушення передбаченого ч.2 ст.115 КЗпП має бути невиплата більш як за один місяць. Оскільки ст.115 КЗпП України регулює саме строки виплати заробітної плати. Затримка виплати заробітної плати працівникам ТОВ "Гетьман Самойлович-Агро" склала 1 день у лютому, 1 день у квітні та три дні у травні 2016 року. Тобто не мала місце затримка понад один місяць. Доводи відповідача про те що дане положення стосується тривалості порушень не в одному місяці спростовується нормою ст.115 ч.2 КЗпП України - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Тому не було підстав для застосування даного штрафу за це порушення.

Застосування ч.3 ст.115 КЗпП України за оплату частини заробітної плати не в повному обсязі . Заробітна плати виплачена у повному обсязі.

Однак у постанові не вказано коли саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримували заробітну плату за першу половину місяця для доказів її неповної виплати. Відповідачем не доведено факту порушення позивачем даної норми.

Порушення ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Працівники в день звільнення не працювали згідно табелів обліку робочого часу, тому не мало місця порушення ст.116 КЗпП України.

А також не звернуто увагу на місячний строк навіть і при тому щоб працівник у день звільнення працював.

Юридичні особи несуть відповідальність згідно ст.265 ч.2 абз,3,4 КЗпП України:

- порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

- недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

- порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - п'ятим частини другої цієї статті - у розмірі мінімальної заробітної плати.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду правомірності свого рішення .

Таким чином, не було підстав для застосування відповідальності позивачу у вигляді штрафів передбачених абз.3,4 ч.2 ст.265 КЗпП України через відсутності складу правопорушення .

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позовні вимоги задоволити .

Визнати протиправною і скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЖИ-32/06-15-006/0362 від 14 червня 2016 року.

Визнати протиправною і скасувати постанову Управління Держпраці у Житомирській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЖИ-33/06-15-006/0362 від 14 червня 2016 року.

Відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гетьман Самойлович-Агро" 2750 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 31 жовтня 2016 р.