Справа № 225/4972/16-а
Суддя: Челюбєєв Є. В.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 225/4972/16-а
Провадження № 2-а/225/55/2016
Дзержинський міський суд Донецької області
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 жовтня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Бондарчук Т.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області у м. Торецьку справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд визнати постанову незаконною та її скасувати, мотивуючи це тим, що постановою інспектора патрульної поліції у м. Миколаєві Департаменту патрульної поліції (надалі - патрульна поліція) від 27.08.2016 року серія АР № 038442 він був визнаний винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено штраф у сумі 425 грн. Дану постанову він вважає неправомірною і такою, що підлягає скасуванню, у зв'язку з тим, що матеріал про адміністративне правопорушення був розглянутий інспектором патрульної поліції, не приймаючи до уваги його пояснення і заперечення, взагалі без надання ним будь - яких пояснень з цього приводу.

Він не винний в порушенні Правил дорожнього руху, так як вважає, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення. При здійсненні руху він намагався дотримуватися усіх правил дорожнього руху і не вчиняти ніяких правопорушень. Керуючи автомобілем, він рухався трасою Одеса - Мелітополь. Рухаючись трасою, він був повністю сконцентрований на дорозі, контролював ситуацію при керуванні та повністю дотримувався правил дорожнього руху. Попереду його машини рухався великогабаритний автомобіль, який виїхав з перехрестя на підйом, де дорожня розмітка показувала про звуження та зменшення кількості смуг в даному напрямку. При цьому, зазначений автомобіль не надав йому переваги в руху та не пропустив його по полосі, по якій він здійснював рух. У зв'язку з цим та за для уникнення аварійної ситуації, він змушений був заїхати на суцільну смугу. Зустрічного транспорту не було, тому він нікому не перешкоджав. На узбіччі він побачив поліцейську машину, на вимогу працівника патрульної поліції він зупинився. Інспектор патрульної поліції повідомив йому, що він порушив правила дорожнього руху, а саме, рухаючись по трасі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, здійснив обгін іншого транспортного засобу в кінці підйому, тим самим порушив п. 14 п.п. 14.6 г Правил дорожнього руху України.

За цим фактом, без отримання його пояснень та зауважень, не опитавши свідка, не притягнувши понятих, інспектором патрульної поліції була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Працівником патрульної поліції взагалі не було з'ясовано, чи було дійсно ним вчинено вказане адміністративне правопорушення, чи винний він в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи взагалі є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, тощо. Однак, при складанні постанови працівник патрульної поліції жодної із вимог, передбачених ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не виконав.

Не пред'явивши йому ніяких об'єктивних доказів, які би свідчили про вчинення ним зазначеного в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.08.2016 року серії АР № 038442, приходить до висновку, що працівник патрульної поліції, виходячи із своїх об'єктивних висновків встановив його провину. Він вважає, що цими діями працівника патрульної поліції були порушені його права.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. При цьому, позовні вимоги не визнає, оскільки вважає їх необґрунтованими і недоведеними в суді, просив повністю відмовити в їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що 27 серпня 2016 року вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_1 рухалася в автомобілі по трасі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ. Суду повідомила, що під час руху, за для уникнення аварійної ситуації, її чоловік змушено заїхав на суцільну смугу, оскільки попереду них рухався великогабаритний автомобіль, який виїхав з перехрестя на підйом, де дорожня розмітка показувала про звуження та зменшення кількості смуг в даному напрямку. При цьому, зазначений автомобіль не надав її чоловіку переваги в руху та не пропустив його по полосі, по якій він здійснював рух. В цей час зустрічного транспорту не було, тому її чоловік нікому не завадив. Суду підтвердила, що її чоловік був зупинений працівником патрульної поліції, від якого дізнався, що він порушив правила дорожнього руху України. З цих підстав, без отримання будь - яких пояснень від водія автомобіля та неї, інспектором патрульної поліції одразу ж була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на останнього накладено штраф у сумі 425 грн. Суду підтвердила, що рухаючись трасою, її чоловік був повністю сконцентрований на дорозі і контролював ситуацію при керуванні, порушення правил дорожнього руху не допускав.

Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.08.2016 року серія АР № 038442 на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за те, що він 27.08.2016 року о 11 год. 45 хв. на трасі Одеса - Мелітополь - Новоазовськ, керуючи автомобілем марки «GEELY MAPLE» держ. н/з НОМЕР_1, здійснив обгін іншого транспортного засобу в кінці підйому, чим порушив п.п. 14.6 г Правил дорожнього руху України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В судове засідання, призначене на 19.10.2016 року представник відповідача не з'явився, надавши суду тільки письмові заперечення на пред'явлений позов та рапорти інспекторів патрульної поліції.

З огляду на це, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху, зокрема, порушення правил обгону, проїзду перехресть, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, передбачена статтею 122 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, у разі заперечення особою факту скоєння адміністративного правопорушення, лише сукупність належних та допустимих доказів дає можливість зробити висновок про винуватість особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Ця норма також містить вимоги, щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається, зокрема у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наведених вище правових положень КУпАП вбачається, що вчинене особою адміністративне правопорушення фіксується в постанові у справі про адміністративне правопорушення, і протокол не складається, якщо таке вчинене у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова по справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2016 року серії АР № 038442, складена інспектором патрульної поліції Мілевським А.Ю. стосовно ОСОБА_1 не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис вчинення адміністративного правопорушення, а також не визначений порядок сплати штрафу та правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, у відривній квитанції відсутні реквізити та можливі способи оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскільки правопорушення, яке інкримінується позивачу ОСОБА_1 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не було зафіксоване в автоматичному режимі, суд вважає, що відповідачу, як уповноваженій посадовій особі слід було скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст. 256, 258 КУпАП.

Відповідно до ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку, суд витребовує названі документи та матеріали.

Відповідно до ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте відповідач по справі, будучи суб'єктом владних повноважень, не довів в суді правомірність її складання та сам факт адміністративного правопорушення, зокрема не надано пояснень свідків, інформації з технічних засобів в автоматичному режимі, тощо.

Враховуючи, що інспектор патрульної поліції на підтвердження правомірності своїх дій суду не надав інших доказів, бажання довести суду правомірність своїх дій не виявив, суд приймає до уваги пояснення позивача та свідка і вважає постанова про адміністративне прравпорушення винесена з порушенням процесуальних норм..

За таких обставин суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2016 року серії АР № 038442 винесена незаконно, а тому вона підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про доведеність позивачем своїх позовних вимог, а тому вони підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247, 268, 289, ст.ст. 11, 71, 86, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2016 року серія АР № 038442, винесену інспектором патрульної поліції Мілевським А.Ю., якою ОСОБА_1 було притягнено до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Постанова суду набирає законної сили після спливу строку передбаченого для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

У зв'язку з проголошенням вступної та резолютивної частини, постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Суддя: