Справа № 810/3029/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року 810/3029/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Київської обласної Ради "Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації", Виконавчого комітету Фастівської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

26 вересня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Комунального підприємства Фастівської міської ради (Фастівське бюро технічної інвентаризації) (далі - відповідач 1), Виконавчого комітету Фастівської міської ради (далі - відповідач 2), третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення від 22 жовтня 2004 р. про реєстрацію за третьою особою права власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним реєстратором помилково вчинено реєстраційний запис про реєстрацію за третьою особою права власності на квартиру (до якої третя особа не має жодного відношення) за адресою: АДРЕСА_1, яка належить позивачу на підставі договору дарування квартири від 28 вересня 2004 р.

Відповідач 1 письмових заперечень проти позову не подав.

Відповідач 2 подав до суду письмову заяву про визнання позову.

Третя особа просила суд задовольнити позов, оскільки до квартири, власником якої її зареєстровано, вона не має жодного відношення.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

22 жовтня 2004 р. державним реєстратором відповідача 1 до реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис, яким за третьою особою зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12).

У зв'язку з тим, що позивач вважає такий реєстраційний запис вчиненим протиправно, ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 р. № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 2 названого Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до вимог абз.1 п. 3 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952-IV заявник - власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Як убачається з п. 1 ч. 1 ст. 4 названого Закону, державній реєстрації прав підлягає право власності.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 12 Закону № 1952-IV державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об'єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 названого Закону реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об'єкта.

Як убачається з ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації;

6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об'єкти та суб'єктів цих прав;

7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником;

8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 26 названого Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Закону № 1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Як убачається з ч. 1 ст. 27 названого Закону, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Позивач є власником однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 28 вересня 2004 р., укладеного між ОСОБА_3 (даруватель) та позивачем (обдарований), посвідченого приватним нотаріусом Фастівського міськрайонного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 (а.с. 11).

30 вересня 2004 р. державним реєстратором Вітровчак Т.Є. було зареєстровано за позивачем право власності на названу однокімнатну квартиру, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 10).

Проте, 22 серпня 2016 р. позивач дізнався про те, що однокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 (яка належить йому на праві власності) з 22 жовтня 2004 р. зареєстрована за третьою особою на підставі договору дарування від 7 жовтня 2004 р., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 22 серпня 2016 р. № 66419708 (а.с. 12).

Як убачається з названого договору дарування, 7 жовтня 2004 р. між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (дарувателі) та третьою особою (обдарована) було укладено договір дарування двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

У подальшому відповідачем 1 було зареєстровано право власності на вказану квартиру за третьою особою на підставі договору дарування квартири від 7 жовтня 2004 р., що підтверджується довідкою відповідача 1 від 10 червня 2016 р. № 114 (а.с. 18).

Наведене свідчить, що:

- згідно з договором дарування квартири від 28 вересня 2004 р., укладеного між ОСОБА_3 (даруватель) та позивачем (обдарований), позивач набув у власність однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11);

- згідно з договором дарування квартири від 7 вересня 2004 р., укладеного між ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (дарувателі) та третьою особою (обдарована), третя особа набула у власність двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Як убачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 22 серпня 2016 р. № 66419708, 22 жовтня 2004 р. за третьою особою зареєстровано право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 7 жовтня 2004 р. (а.с. 12).

Наведене свідчить, що реєстратором відповідача 1 помилково зареєстровано за третьою особою право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, предметом якого є зовсім інше майно (а.с. 12).

Дана обставина також підтверджується довідкою відповідача 1 від 10 червня 2016 р. № 114, в якій зазначено, що реєстратором відповідача 1 помилково зареєстровано за третьою особою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

При вирішенні справи судом враховано, що у судовому засіданні 17 жовтня 2016 р. відповідач 2 визнав позов, подав до суду письмову заяву про його визнання та зазначив, що реєстрація квартири за адресою: АДРЕСА_1 за третьою особою державним реєстратором відповідача 1 відбулася помилково (а.с. 31).

Третя особа в судовому засіданні 17 жовтня 2016 р. пояснила, що жодного відношення до квартири за вказаною адресою не має, документів для її реєстрації не подавала. Крім того, подала до суду письмову заяву, в якій просила задовольнити позов (а.с. 32).

Наведене свідчить, що відповідачем 1 було помилково зареєстровано за третьою особою право власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві власності за договором дарування квартири від 28 вересня 2004 р.

Як вже зазначалося, вимогами ч. 1 ст. 26 Закону № 1952-IV передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що реєстрація квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві власності за договором дарування квартири від 28 вересня 2004 р., за третьою особою була вчинена помилково, а відповідно такий реєстраційний запис є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення реєстратора Комунального підприємства Київської обласної Ради "Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 22 жовтня 2004 р. про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.