Справа № 805/2794/15-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Толстолуцька М.М.
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року справа №805/2794/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Сіваченка І.В.,

суддів: Шишова О.О.,Чебанова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2015 року у справі № 805/2794/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Азовзагальмаш" (далі - ПАТ "Азовзагальмаш") звернулось до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби (далі - Інспекція) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання здійснити залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в рахунок сплати збору за спеціальне використання води за II-IV квартали у розмірі 801 264,78 грн., зобов'язання відобразити в інтегрованій картці ПАТ "Азовзагальмаш" станом на 24.03.2015 залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 801 264,78 грн. в рахунок збору за спеціальне використання води за II-IV квартали у розмірі 801 264,78 грн..

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що станом на 11.01.2015 позивач мав переплату авансових внесків з податку на прибуток в розмірі - 40 715 293,55 грн., та з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 11 913 171,10 грн., та має заборгованість зі сплати спеціального використання води за II-IV квартали у розмірі 801 264,78 гривень. З метою погашення своєї заборгованості зі сплати спеціального використання води позивач звертався до відповідача із заявами про перерахування надмірно сплачених коштів по податку на прибуток в рахунок погашення зобов'язання по сплаті спеціального використання води, однак відповіді не отримував.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких посилається на пункт 87.1. статті 87 Податкового кодексу України (далі - ПК України) джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Вважав, що вимоги позивача є необгунтованими та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2015 року адміністративний позов ПАТ "Азовзагальмаш" задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Інспекції щодо не проведення заліку надміру сплачених ПАТ "Азовзагальмаш" грошових зобов'язань з податку на прибуток в рахунок сплати збору за спеціальне використання води за II-IV квартали у розмірі 801 264,78 грн.

Зобов'язано Інспекцію здійснити залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в рахунок сплати збору за спеціальне використання води за II-IV квартали у розмірі 801 264,78 гривень.

Зобов'язано Інспекцію відобразити в інтегрованій картці ПАТ "Азовзагальмаш" станом на 24.03.2015 залік надміру сплачених грошових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 801 264,78 грн. збору за спеціальне використання води за II-IV квартали у розмірі 801 264,78 грн.

Постанова мотивована тим, що оскільки у відповідності до пункту 87.1 статті 87 ПК України переплата за податком (обов'язковим платежем) є джерелом погашення податкового боргу платника податків, а тому не проведення відповідачем заліку надмірно сплачених коштів є протиправною бездіяльністю, чим порушені права позивача у сфері публічно-правових відносин. Як вбачається з заяв про повернення надміру сплаченого податкового зобов'язання, то вони подані позивачем протягом 1095 днів відповідно до положень ст. 43 ПК України. Таким чином, судом першої інстанції зроблено висновок, що позивачем виконано всі передбачені ст. 43 ПК України умови для заліку наявної у нього переплати з податку на прибуток в рахунок сплати збору за спеціальне використання води.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає скасуванню та просив прийняти нове рішення, яким скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції порушені вимоги ст. 43, 87 ПК України.

Крім того, 24.03.2015 №538/55 позивач звернувся до Інспекції із листом щодо зарахування надміру сплаченої суми авансових внесків з податку на прибуток підприємства у виплату заборгованості зі сплати земельного податку та заборгованості зі сплати спеціального використання води.

На вищевказане звернення позивача, листом Інспекції від 02.04.2015 №4 727/10/2803-4 3- 03 позивачу було роз'яснено положення п. 43.4, 43.6 ст. 43 ПК України та повідомлено, що згідно Закону України від 28.12.2014 №79-УIІІ «Про внесення змін до Бюджетною кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» з 1 січня 2015 року набрали чинності норми щодо зарахування 90 відсотків податку на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності та податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності) до загального фонду державного бюджету, решта 10 відсотків - загального фонду обласних бюджетів та м. Києва.

До 1 січня податок на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності та податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності) зараховується у повному обсязі до державного бюджету. Виходячи з вищезазначених положень Бюджетного та Податкового кодексів України кошти з податку на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності та податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності), які помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету до 1 січня 2015 року, підлягають поверненню виключно за рахунок коштів державного бюджету.

Також, позивача було повідомлено, що Міністерством фінансів України направлено повідомлення (листом від 25.03.2015 №31-1 1220-12-10/10445 «Щодо повернення податку на прибуток підприємств») до Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України про необхідність привести у відповідність нормативно-правові акти.

Враховуючи викладене, вимоги позивача є необґрунтованими та таким, що суперечать фактичним обставинам справи, оскільки Інспекція жодним чином не порушило права ПАТ «Азовзагальмаш» та не відмовляло позивачу у зарахуванні надміру сплаченої суми авансових внесків з податку на прибуток на сплату збору за спеціальне використання води.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Сторони в судове засідання не прибули, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, тому за приписами п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, а також документи, які містяться в матеріалах адміністративної справи, встановила наступне.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач - Публічне акціонерне товариство "Азовзашальмаш" зареєстровано як юридична особа 24.09.1997 року, ідентифікаційний номер 13504334, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 20).

З 21.12.1991 позивач перебуває на обліку в Спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 06.05.2011 №124/10/29-14-2 (а.с. 19).

До Інспекції були подані податкові декларації збору:

за спеціальне використання поверхневих та підземних вод;

за спеціальне використання поверхневої води теплоелектростанціями з прямоточною системою водопостачання;

за спеціальне використання поверхневих і підземних вод житлово-комунальними підприємствами;

за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв;

за спеціальне використання поверхневих і підземних вод для потреб рибництва;

за спеціальне використання кар'єрної, шахтної, дренажної води:

- за 1 квартал 2014 року - 05 травня 2014 року;

- за 1 півріччя 2014 року - 29 липня 2014 року;

- за 3 квартали 2014 року - 29 жовтня 2014 року;

- за 2014 рік - 27 січня 2015 року.

Станом на 11.01.2015 позивач мав переплату авансових внесків з податку на прибуток в розмірі - 40 715 293,55 грн., та з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 11 913 171,10 грн., та має заборгованість зі сплати спеціального використання води за II-IV квартали у розмірі 801 264,78 грн.

Згідно з актами звірки № 162-20 та №164-20 від 11.02.2015, № 2813-20, № 2809-20 від 13.05.2015, № 5391-20 від 08.08.2015 Інспекцією підтверджено суму переплати з авансових внесків з податку на прибуток в розмірі - 40 715 293,55 грн., та з податку на прибуток приватних підприємств у сумі 11 913 171,10 грн.

24.03.2015 позивач звертався до відповідача із заявою про зарахування переплати з податку на прибуток (код платежу 11021000) у виплату заборгованості зі сплати за спеціальне використання води (код платежу 13020100).

Відповідачем на заяву позивача надана відповідь листом від 02.04.2015 №1727/10/2803-13-03 з посиланням на Закон України від 28.12.2014 за № 79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" з 1 січня 2015 року набрали чинності норми щодо зарахування 90 відсотків податку на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності та податку на прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності) до загального фонду державного бюджету, решта 10 відсотків - до загального фонду обласних бюджетів та м. Києва,

До 1 січня 2015 року, податок на прибуток підприємств (крім податку па прибуток підприємств та фінансових установ комунальної власності) зараховувався у повному обсязі до державного бюджету. Виходячи з вищезазначених положень Бюджетного та Податкового кодексів України кошти з податку на прибуток підприємств (крім податку на прибуток підприємств державної власності, та податку на прибуток підприємств і фінансових установ комунальної власності), які помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету до 1 січня 2015 року, підлягають поверненню виключно за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з п. 43.1 ст. 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику, крім випадків наявності у платника податкового боргу.

Згідно з п. 43.6 ст.43 ПК України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, до якого такі кошти були зараховані.

Міністерством фінансів України було направлено повідомлення (листом від 25.03,2015 за № 31-11220-12-10/10445 "Щодо повернення податку на прибуток підприємств") до Державної фіскальної служби України та Державної казначейської служби України про необхідність привести у відповідність нормативно-правові акти.

Відповідно до пп.14.1.115 п.14.1 ст. 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов'язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до пп.17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п. 87.1 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є, зокрема, суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена, зокрема, за рахунок помилково надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, податковим законодавством передбачені джерела погашення податкових зобов'язань платників податків, у тому числі за рахунок надміру сплачених податків по інших платежах. Таке право, надане законом платнику податку, є вираженням його волі, спрямованої на погашення грошових зобов'язань.

Відповідно до п. 87.1 ст.87 ПК України платнику податків достатньо для зарахування переплати з певного платежу в погашення грошового зобов'язання або погашення податкового боргу подати заяву довільної форми з обов'язковим зазначенням напряму здійснення такого платежу.

Вжиття будь-яких додаткових дій з боку платника податків щодо сплати грошових зобов'язань шляхом поданням такої заяви ПК України не вимагається. Виконання обов'язку платника податків зі сплати грошового зобов'язання за рахунок переплат жодним чином не обумовлюється будь-якими діями податкового органу.

Пунктом 43.4 ст. 43 ПК України визначено, що платник податків подає заяву, зокрема, на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету.

Наявність переплати по платежам "авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств" в розмірі 40 715 293,55 грн. та "податку на прибуток приватних підприємств" у сумі 11 913 171,10 грн. відповідачем не заперечується, що підтверджується Актами звірення розрахунків № 162-20 та №164-20 від 11.02.2015, № 2813-20, № 2809-20 від 13.05.2015, № 5391-20 від 08.08.2015.

Позивач, як платник податку, вправі розпоряджатися власними коштами, зокрема шляхом звернення до податкового органу з заявою про здійснення заліку податкових зобов'язань. Не здійснення відповідачем такого заліку, при наявності відповідної переплати, порушує право позивача на розпорядження коштами, оскільки відсутні обставини, через які проведення спірного заліку податкових зобов'язань є неможливим.

З поданням заяви № 238-55 від 24.03.2015 позивачем були виконані вимоги законодавства щодо визначення джерела сплати грошових зобов'язань.

Пункт 87.1 ст. 87 ПК України прямо встановлює можливість погашення грошового зобов'язання за рахунок наявної переплати і такий спосіб погашення грошових зобов'язань стоїть в одному ряду з іншими способами погашення, наприклад, грошовими коштами. При цьому ПК України не передбачає випадки, за яких податковий орган може відмовитися від сплати платником податків грошового зобов'язання за рахунок наявної у нього переплати.

Відповідно до ст.ст. 43 та 87 ПК України, подання відповідної заяви платником податків є достатньою та єдиною необхідною дією з боку платника податків для зарахування переплати певного платежу в погашення грошового зобов'язання чи податкового боргу з іншого платежу.

Тобто, шляхом подання заяви про зарахування переплати в рахунок сплати грошових зобов'язань (податкового боргу) платник податків реалізує надане йому право визначити джерело сплати грошових зобов'язань, якому кореспондує обов'язок податкового органу здійснити відповідне зарахування.

Отже, оскільки у відповідності до пункту 87.1 статті 87 ПК України переплата за податком (обов'язковим платежем) є джерелом погашення податкового боргу платника податків, а тому не проведення відповідачем заліку надмірно сплачених коштів є протиправною бездіяльністю, чим порушені права позивача у сфері публічно-правових відносин.

Переплата з податку на прибуток позивача станом на дату надання заяв про повернення зарахована до Державного бюджету України понад нараховані суми грошових зобов'язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату. Це підтверджується наданими відповідачем документами, а саме обліковими картками з податку на прибуток.

Відповідно до п. 8 р. IV "Облік надходження сум податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань та єдиного внеску" Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 року № 765, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04 лютого 2014 року за № 217/24994, помилково та/або надміру сплачені суми грошових зобов'язань за податками, зборами, митними платежами підлягають поверненню платнику у порядку, встановленому законодавством.

Територіальний орган Міндоходів вирішує питання щодо списання помилково та/або надміру сплачених сум податків, зборів, що обліковуються в інтегрованій картці платника більше 1095 днів без руху (відсутні зменшення та нарахування зобов'язань або нарахування, які мають нульове значення, та сплата), за умови відсутності заяви платника про їх повернення згідно із законодавством (п. 11 Порядку № 765).

Як вбачається з заяв про повернення надміру сплаченого податкового зобов'язання, то вони подані позивачем протягом 1095 днів відповідно до положень ст. 43 ПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем виконано всі передбачені ст. 43 ПК України умови для повернення наявної у нього переплати з податку на прибуток та для заліку цих коштів в рахунок сплати збору за спеціальне використання води.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку щодо правильності задоволення місцевим судом адміністративного позову.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв'язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2015 року у справі № 805/2794/15-а за позовом Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального Головного управління Державної фіскальної служби про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий: І.В.Сіваченко

Судді: О.О.Шишов

О.О.Чебанов