Справа № 805/2297/15-а
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

01.11.2016 № К/800/13194/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Веденяпіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуСлов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області
на постановуДонецького апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015
у справі №805/2297/15-а
за позовомОСОБА_1
доСлов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області
провизнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій і податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2015 у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішення про застосування фінансових санкцій і податкового повідомлення-рішення відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 у даній справі, скасована постанова Донецького окружного адміністративного суду від 12.11.2015 та прийнято нове рішення про задоволення позову, визнано протиправними та скасовано рішення про застосування штрафних фінансових санкцій Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 18.02.2015 та податкові повідомлення-рішення від 18.02.2015 №, №.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції, оскільки вважає, що постанову було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили, що не перешкоджає її розгляду по суті.

З урахуванням відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 19.01.2015 по 28.01.2015 посадовими особами Головного управління ДФС у Донецькій області на підставі направлень на проведення перевірки №13 та 14 від 16.01.2015 та наказу №5 від 15.01.2015 здійснено фактичну перевірку господарської одиниці магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1 (район автовокзалу), суб'єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1

28.01.2015 за результатами перевірки складено акт (довідка) перевірки за дотриманням суб'єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності торгових патентів і ліцензій, зареєстрований в органі ДФС за місцем здійснення діяльності суб'єкта господарювання 28.01.2015 реєстраційний №04/05/99/22/04/.

Перевіркою встановлено порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 1, 2, 3 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині не проведення розрахункової операції через зареєстрований та переведений у фіскальний режим роботи РРО та видачі розрахункового документу не встановленого зразку; вимог п. 12 статті 3 названого Закону в частині не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 9808,65 грн.; вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в частині реалізації алкогольних напоїв без придбання відповідної ліцензії на загальну суму 7694,65 грн. та постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» в частині здійснення роздрібної торгівлі горілкою за ціною, нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на горілку.

За результатами перевірки та на підставі складеного акту відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних фінансових санкцій № від 18.02.2015, яким застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. за порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2015 №, яким застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 19618,30 грн. за порушення вимог п.п.1, 2, 3, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; податкове повідомлення-рішення від 18.02.2015 №, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 510,00 грн. за порушення вимог ст. 85 Податкового кодексу України.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність застосування податковим органом штрафних санкцій.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд дійшов протилежного висновку, з чим погоджується судова колегія касаційної інстанції, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи - підприємця припинено 02.02.2015.

Перевірка суб'єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 податковим органом проведена за адресою: АДРЕСА_1 (район автовокзалу) у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до паспорту прив'язки групи тимчасових споруд та договору оренди № П25/1 від 01.08.2014 за вказаною адресою знаходиться група торгових павільйонів, в яких фактично здійснюють господарську діяльність декілька суб'єктів. Зокрема, торгівлю алкогольними напоями у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, здійснює ПП «Укрславторг».

За результатом контрольної операції ОСОБА_2 виданий від імені позивача (в графі «от кого» - зазначено ЧП ОСОБА_1) розрахунковий документ не встановленого зразка у вигляді накладної від 19.01.2015 на суму 83,25 грн. та не проведено цю операцію через зареєстрований опломбований у встановленому законодавством порядку реєстратор розрахункових операцій. В приміщенні магазину, як зазначено в акті перевірки, 18.01.2015 реалізована горілка «Всегородська» за ціною меншою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої, а також не ведеться у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів за місцем їх реалізації.

Судом апеляційної також встановлено, що відповідно до договору оренди № П25/1 від 01.08.2014, укладеного між ФОП ОСОБА_3 (Орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (Орендар), орендодавець зобов'язався передати орендарю у строкове платне користування у строкове платне користування частину магазину (торгівельного павільйону), що знаходиться: АДРЕСА_1 (п.1.2). 09.01.2015 за актом приймання-передачі, який є додатком № 2 до договору оренди № П25/1 від 01.08.2014, у зв'язку з закінченням дії договору оренди № 25/1, позивач повернув, а Орендодавець прийняв приміщення (частину) та майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до довідки ПП «Укрславторг» від 23.07.2015 № 23/07 торгівлю алкогольними напоями у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, здійснює ПП «Укрславторг» вже більше 3-х років.

Окрім того, розрахунковий документ не встановленого зразка у вигляді накладної від 19.01.2015 на суму 83,25 грн., в якому у графі «от кого» зазначено ЧП ОСОБА_1 не містить будь-яких печаток, штампів або підпису позивача, які б свідчили про його належність позивачу або про здійснення саме позивачем вказаної в акті господарської діяльності. Також, відповідно до цієї накладної вона заповнена та підписана ОСОБА_2, перебування якої в трудових відносинах з позивачем матеріалами справи не підтверджено.

Відповідно до частини 12 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Частиною 10 статті 18 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» надано Кабінету Міністрів України право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.

Розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв установлено згідно з додатком постановою Кабінету Міністрів України за № 957 від 30.10.2008 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв».

Згідно п.п 1, 2, 3 ст. 3 Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов'язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з додержанням встановленого порядку їх застосування.

Пунктом 12 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, зобов'язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

З огляду на зміст викладених норм та враховуючи встановлення судом апеляційної інстанції обставин, які підтверджуються матеріалами справи, щодо відсутності доказів підтверджуючих факт перебування ОСОБА_4 у трудових або у цивільно-правових відносинах з позивачем, відповідно факт уповноваження ОСОБА_4 на здійснення торгівлі від ОСОБА_1; реалізації позивачем або його продавцем 18.01.2015 горілки «Всегородська»; належності вказаних в акті перевірки та описі товарно-матеріальних цінностей позивачу; а також видачі позивачем розрахункового документа не встановленого зразка у вигляді накладної від 19.01.2015, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що встановлені перевіркою порушення не доведені податковим органом.

Враховуючи викладене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що спірні рішення є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, а тому вони підлягають скасуванню.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суд повно встановив обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надав їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції були порушені норми матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Слов'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 залишити без змін.

2. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236 2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
О.А.Веденяпін