Справа № 813/2664/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2016 року Справа № 813/2664/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кузана Р.І.,

секретар судового засідання Перчак С.В.,

з участю представників:

позивача Краснюка О.Т.,

відповідача Міклюша Т.Р., Мацьків О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатські мінеральні води» до Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатські мінеральні води» (надалі - позивач, ТзОВ «КМВ») звернувся до суду з позовом до Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - Золочівська ОДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.02.16р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по збору за спеціальне використання води в сумі 140926,64 грн., в тому числі 112741,31 грн. основного платежу та 28185,33 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Судом, відповідно до ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, проведено заміну відповідача на Буську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - Буська ОДПІ, відповідач).

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки податкового органу щодо заниження позивачем податкових зобов'язань по збору за спеціальне використання води є безпідставними. Перевіркою не встановлено розбіжностей з даними позивача щодо загального обсягу видобутої води. Однак, податковий орган вказує на заниження ТзОВ «КМВ» показників обсягу добутої води, використаної на виробництво напоїв та завищення таких показників використаної води на господарські потреби. Застосування різних ставок збору за використання води, на думку податкового органу, призвело до заниження позивачем податкових зобов'язань по цьому платежу.

Позивач вказує, що ним сплачено збір за весь обсяг добутої води згідно з показниками лічильників. При цьому, підприємством застосовувались різні ставки для сплати збору, залежно від напрямків використання води. При визначенні розміру збору за використання води для виготовлення напоїв бралась за основу та кількість води, що увійшла виключно до складу напоїв (з урахуванням нормативно визначених втрат), як це було передбачено діючими у спірний період положеннями Податкового кодексу України. Тоді як для визначення розміру збору за використання підземних вод для господарських потреб, бралась за основу різниця між загальними даними показників лічильників, що встановлені на джерелах, та даними первинного обліку виготовленої продукції. Такий спосіб розрахунку збору за використання води був передбачений законодавством, а тому висновок податкового органу про заниження позивачем податкових зобов'язань по цьому виду платежу жодним чином необґрунтований. З цих підстав просить визнати протиправним та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях до позовної заяви. Просив такий задовольнити повністю.

Представники відповідача щодо задоволення адміністративного позову заперечили. Подали письмові заперечення, зміст яких полягає в наступному. Відповідно до положень п.п. 255.11.10 п.255.11 ст. 255 Податкового кодексу України при розрахунку плати за спеціальне використання води обсяг фактично використаної води, яка входить до складу напоїв, обчислюється водокористувачами самостійно на підставі даних первинного обліку згідно з показаннями вимірювальних приладів, а у разі відсутності вимірювальних приладів - за технологічними даними у відповідності до затверджених технічних умов, технологічних регламентів та рецептур на конкретні види продукції. Процедури визначення обсягу води, яка входить виключно до складу напоїв, нормами Податкового кодексу України не передбачено. Таким чином, позивач повинен був сплатити збір за використання води при виробництві напоїв за даними показників лічильника. Тому, аргументи позивача щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є необґрунтованими. З цих підстав просять відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Головним управлінням ДФС у м.Києві проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатські мінеральні води» () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.13р. по 31.12.14р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.13р. по 31.12.14р.

Перевіркою встановлено, зокрема, порушення ТзОВ «КМВ» вимог п. 326.10. ст. 326 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податкового зобов'язання по збору за спеціальне використання води в сумі 112741,31 грн.

Результати перевірки оформлено актом № 28/26-15-14-01-03/31778022 від 04.02.16р.

На підставі вказаного висновку акта перевірки Золочівською ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 25.02.16р. №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «збір за спеціальне використання води» в розмірі 140926,64 грн., в тому числі за основним платежем - 112741,31 грн. та за штрафними фінансовими санкціями - 28185,33 грн.

Таке рішення позивачем оскаржувалось в адміністративному порядку.

Під час розгляду скарги позивача, податковим органом було проведено повторну позапланову документальну виїзну перевірку ТзОВ «КМВ» з питань дотримання вимог податкового законодавства, в частині оскарженого грошового зобов'язання по збору за спеціальне використання води за період з 01.01.13р. по 31.12.14р.

Результати такої перевірки оформлені актом № 188/26-15-14-01-02/31778022 від 29.06.16р. Повторною перевіркою не підтверджено доводів позивача щодо безпідставного збільшення йому грошових зобов'язань по збору за спеціальне використання води, відтак скарги ТзОВ «КМВ» залишені без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду.

Судом встановлено, що підставою для висновку про заниження позивачем податкових зобов'язань по збору за спеціальне використання води були встановлені перевіркою факти заниження обсягів води, використаної на виробництво напоїв та завищення обсягів води, використаної на господарські потреби, так як фактичний обсяг використаної води на виробництво підприємством обчислено відповідно до обсягів виготовленої товарної продукції, а не за показниками лічильника свердловин.

При цьому, перевіркою встановлено наявність у позивача діючих дозволів на спеціальне водокористування для забезпечення господарсько-питних потреб та виробничих потреб цеху розливу мінеральної природної столової води «Карпатська джерельна». Журнали обліку показників лічильників ведуться підприємством належним чином. За результатами перевірки не встановлено розбіжностей щодо загального обсягу добутої води з даними журналів обліку води. У зв'язку з тим, що підприємство використовує воду для різних потреб, для обчислення суми збору за спеціальне використання води застосовувались різні ставки. А саме:

на господарсько-питні потреби: з 01.01.13р. по 03.01.13р. - 0,4354 грн./м.куб., з 04.01.13р. по 31.12.13р. - 0,4763 грн./м.куб.; в 1 кварталі 2014 року - 0,4763 грн./м.куб., 2-4 квартали 2014 року - 0,5173 грн./м.куб.

на виробництво напоїв: : з 01.01.13р. по 03.01.13р. - 33,23 грн./м.куб., з 04.01.13р. по 31.12.13р. - 36,35 грн./м.куб.; в 1 кварталі 2014 року - 36,35 грн./м.куб., 2-4 квартали 2014 року - 39,48 грн./м.куб.

За період, що перевірявся підприємством задекларовано збору за спеціальне використання води в сумі 3813227,76 грн. За даними перевірки податковий орган вважає, що така сума повинна становити 3925969,07 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Відповідно до п.323.1 ст.325 Податкового кодексу України в редакції, яка діяла в період, що перевірявся (надалі - ПК України), платниками збору є водокористувачі - суб'єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних об'єктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), та використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

За положеннями ст. 324 ПК України об'єктом оподаткування збором є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання.

Статтею 325 ПК України визначені ставки збору за спеціальне використання води. Зокрема, в п.325.1 ст.325 ПК України передбачені загальні ставки збору за використання поверхневих та підземних вод по регіонах України, а в п.325.6 ст.325 ПК України передбачені ставки збору за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв.

Порядок обчислення збору врегульований ст.326 ПК України. Так, відповідно до п.326.1 та п.326.2 цієї статті водокористувачі самостійно обчислюють збір за спеціальне використання води. Збір обчислюється виходячи з фактичних обсягів використаної води (підземної, поверхневої, отриманої від інших водокористувачів) водних об'єктів з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування, лімітів використання води, ставок збору та коефіцієнтів.

Відповідно до п.326.10. ст.326 ПК України обсяг фактично використаної води обчислюється водокористувачами самостійно на підставі даних первинного обліку згідно з показаннями вимірювальних приладів.

За відсутності вимірювальних приладів обсяг фактично використаної води визначається водокористувачем за технологічними даними (тривалість роботи агрегатів, обсяг виробленої продукції чи наданих послуг, витрати електроенергії, пропускна спроможність водопровідних труб за одиницю часу тощо). У разі відсутності вимірювальних приладів, якщо можливість їх встановлення існує, збір сплачується у двократному розмірі.

Аналіз вказаних положень ПК України дає підстави суду дійти висновку, що збір за спеціальне використання води повинен самостійно обчислюватись платниками, виходячи з фактичного обсягу використаної води, який визначається за показниками лічильників. Разом з цим, законодавством встановлені різні ставки для обчислення збору, залежно від цілей використання води. Зокрема, за використання підземних вод на господарські потреби та за використання води, що входить виключно до складу напоїв.

Суд зазначає, що між сторонами відсутній спір з приводу відображення у податковій звітності загального обсягу добутої води, податковий орган лише вказує на неправильне застосування позивачем ставок збору за спеціальне використання води, що, на його думку, призвело до заниження податкових зобов'язань позивачем.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 21.12.12р. № 1403 «Про затвердження форм податкових декларацій збору за спеціальне використання води», окремо виділяється збір за спеціальне використання води, яка входить виключно до складу напоїв, а також окремо виділяється вода, яка використовується з підземних джерел для господарських потреб.

Таким чином, законодавством визначена окрема ставка збору за спеціальне використання саме тої води, яка входить виключно до складу напоїв, а не всієї води, яка використовується для виробництва таких напоїв. Тому, на переконання суду, позивачем при обрахунку суми збору до сплати в бюджет правомірно визначено обсяг води, яка увійшла до складу напоїв, відповідно до даних обліку виробництва готової продукції. При цьому судом враховано, що різницю від загальної кількості добутої води та води, яка увійшла до складу напоїв, позивачем оподатковано за ставкою збору, передбаченою за використання води для господарських потреб.

З огляду на вказане, висновок податкового органу про заниження позивачем податкових зобов'язань по збору за спеціальне використання води є необґрунтованим.

Крім цього, на вимогу суду відповідач не надав розрахунку донарахованих грошових зобов'язань та не вказав, на підставі яких саме даних відповідач дійшов висновку про необхідність сплати збору за спеціальне використання води у більшому розмірі.

Вирішуючи спір, суд керується принципом законності та враховує положення Конституції України, відповідно до ч. 2 ст. 19 якої, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідачем не представлено суду доказів та не надано пояснень з приводу обґрунтованості висновків, викладених у акті перевірки ТзОВ «КМВ» щодо заниження грошових зобов'язань по збору за спеціальне використання води.

Надаючи оцінку доводам позивача та відповідача щодо аналізу вказаних правовідносин, суд надає перевагу поясненням представника позивача, які обґрунтовуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ТзОВ «КМВ» про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № від 25.02.16р. є обґрунтованим та таким, що слід задовольнити.

Суд враховує, що згідно з п.10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013р. "Про судове рішення в адміністративній справі", в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Всі здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати суд, відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, стягує з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Золочівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № від 25.02.16р.

Стягнути з Буської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатські мінеральні води» судовий збір в сумі 2113 (дві тисячі сто тринадцять) гривень 90 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.