Справа № 607/7063/16-а
Суддя: Сташків Н. М.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2016 Справа №607/7063/16-а

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Крупи О.А.,

з участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 пред'явив до суду адміністративний позов до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, та просив визнати рішення відповідача з відмови у перерахунку пенсії протиправним, зобов'язати здійснити перерахунок та виплату його пенсії відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01 січня 2016 року, стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10000 гривень та витрати повязані з розглядом справи. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що перебуває на обліку ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 2010 року, і отримує пенсію за вислугу років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із розрахунку 50 % всіх видів грошового забезпечення. Перед звільненням з органів внутрішніх справ України він займав посаду заступника начальника відділу карного розшуку Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області в спеціальному званні капітана міліції. Законом України від 23 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що передбачають право позивача на перерахунок раніше призначеної йому пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. У звязку із цим він звернувся до ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з вимогою здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії. Однак рішенням відповідача, оформленим листом №250/А-11, йому відмовлено в такому перерахунку з посиланням на те, що повідомлення Національної поліції України про перерахунок пенсії до них не надходило. Вважає, що таке рішення відповідача є протиправним, оскільки порушує вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». В результаті неправомірних дій відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 10000 гривень. Моральна шкода полягає у турбуванні про стан його фізичного здоровя, яке сягнуло якості хворобливого іпохондричного розладу, який в свою чергу, супроводжувався підсиленням психологічних страждань, страхом смерті, функціональних розладів з боку серцево-судинної системи, що як наслідок призвело до систематичного звертання до лікарів, проходження обстеження, які стали для нього суттєвим психотравмуючим фактором та завдало низку моральних страждань. З цих підстав позивач,вважаючи рішення відповідача протиправним, просив суд зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській областіздійснити з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», стягнути 10000 гривень моральної шкоди та витрат повязані з розглядом справи, зокрема понесений судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 8500 гривень.

В подальшому позивач ОСОБА_3 подав письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою просив визнати протиправним рішення ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 250/А-11 від 30 червня 2016 року, про відмову йому в перерахунку пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 15 січня 2016 року перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», стягнути понесені судові витрати, зокрема понесений судовий збір у розмірі 1102,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 8500 гривень. Від вимог про відшкодування моральної шкоди відмовився.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1І позов з урахуванням поданих уточнень, підтримала з підстав, що викладені у позовній заяві, просила його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_2М в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, підтримав подані заперечення, та пояснив, що постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» набрала чинності раніше ніж ОСОБА_1 України від 23 грудня 2015 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей», яким внесено зміни до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому факт прийняття зазначеної постанови не породжує підстав для проведення перерахунку пенсії особам із числа колишніх працівників міліції. Крім цього, вказаною постановою Кабінету Міністрів України встановлено розмір грошового забезпечення для поліцейських, а не для змінено його розмір для пенсіонерів органів Міністерства внутрішніх справ України, які не належать до органів Національної поліції України. Також відповідно до вимог законодавства, уповноважені структурні підрозділи самостійно повідомляють Пенсійний фонд України про підстави для перерахунку пенсії, однак повідомлення про перерахунок пенсії від Національної поліції України до Пенсійного фонду України не надходило.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є пенсіонером, перебуває на обліку у ОСОБА_4 управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

15 червня 2016 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про перерахунок раніше призначеної йому пенсії відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у звязку підвищенням грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Рішенням ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформленим листом № 250/А-11 від 30 червня 2016 року, ОСОБА_3 відмовлено у перерахунку пенсії з посиланням на те, що перерахунок пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», проводиться в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року, згідно якої уповноважені структурні підрозділи повідомляють Пенсійний фонд України про підстави для перерахунку пенсії. Оскільки, повідомлення про перерахунок пенсії від Національної поліції України до Пенсійного фонду України не надходило, підстав для перерахунку пенсії немає.

Перевіряючи достовірність доводів відповідача про відсутність законних підстав проведення позивачу перерахунку пенсії, суд виходить із таких обставин:

Спірні правовідносини між сторонами в даній справі регулюються правовими нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 pоку №2262-XII (надалі - ОСОБА_1 №2262-XII), Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23 грудня 2015 року №900-VIII (надалі - ОСОБА_1 №900-VIII) із змінами та доповненнями, що були чинні на день виникнення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону України №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч. 2 ст. 51 цього Закону.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб'єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п.1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45 (надалі - Порядок №45), перерахунок раніше призначених згідно із Законом №2262-XII пенсій проводиться в разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Законом України №900-VIII від 23 грудня 2015 року ст.63 Закону України №2262-XII доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" підвищено грошове забезпечення поліцейських.

Відповідно до абзацу другого розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" (згідно із Законом України від 23.12.2015 р. №900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Введення в дію Закону України «Про національну поліцію» не скасовує встановлені раніше пільги та гарантії, у тому числі що стосується пенсій, за колишніми працівниками міліції та пенсіонерами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року затверджено грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яке складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премій та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виходячи з наведених правових норм суд приходить до висновку, що позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, має право на здійснення перерахунку розміру пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 України від 23.12.2015 р. №900-VIII набрав чинності після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988, а тому не має зворотної дії в часі. На думку суду, тлумачення представником відповідача поняття "зворотна дія нормативно-правового акта у часі" - є помилковим.

Зворотна дія нормативно-правового акта у часі це дія нового нормативно-правового акта на правовідносини, що мали місце до набрання ним чинності.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

На день набрання чинності Законом №900-VIII постанова Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 діяла і є чинною на день розгляду справи.

У своїх запереченнях відповідач посилався на Порядок №45, відповідно до якого для перерахунку пенсії органи Національної поліції України повинні були повідомити Пенсійний фонд України про підстави для перерахунку пенсії та надати відповідні документи, зокрема довідку про розмір грошового забезпечення особи. Оскільки повідомлення про перерахунок пенсії від Національної поліції України до Пенсійного фонду України не надходило, відповідач вважає, що підстав для перерахунку пенсії немає.

Такі доводи відповідача суд вважає безпідставними, з огляду на те, що відповідно до п. 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30 січня 2007 року, заява про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником, за місцем його проживання.

Зазначена норма встановлює право ОСОБА_3 самостійно звернутися в разі виникнення права на перерахунок пенсії до органу, що призначає пенсію, із відповідною заявою.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 46 Конституції України встановлює, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, виходячи з того, що відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв'язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв'язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, Законом України № 900-VIII від 23 грудня 2015 року ст.63 цього Закону доповнено новою частиною, відповідно до якої перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, а постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" встановлено грошове забезпечення поліцейських, яке, за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, суд вважає, що таке збільшення є підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції. Та обставина, що постанова за датою передувала даті внесення змін до ст.63 Закону, правового значення не має.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що рішення ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом № 250/А-11 від 30 червня 2016 року, про відмову позивачу в перерахунку пенсії, відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є протиправним, а тому позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити з 15 січня 2016 року перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягають до задоволення як такі, що підтверджені матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем.

Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 87 КАС України Судові витрати складаються із судового збору та витрат, , пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_3 підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 1102,40 гривень.

Також позивачем понесено 8500 гривень на правову допомогу.

В силу вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах, в яких така компенсація виплачується суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про державний бюджет на 2016 рік» мінімальна заробітна плата в місячному розмірі становить з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень.

Відтак, розмір компенсації витрат на правову допомогу в адміністративних справах за годину роботи адвоката, починаючи з 01 травня 2016 року, не може перевищувати 580 гривень.

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правову допомогу адвоката надано договір про надання правової допомоги та ведення справ в суді від 09 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та адвокатом ОСОБА_1, акт виконаних робіт від 09 червня 2016 року, оригінал квитанції до прибуткового касового ордеру до договору від 09 червня 2016 року про оплату послуг адвоката у сумі 8500 гривень.

З журналів судових засідань установлено, що судові засідання, в яких брала участь адвокат ОСОБА_1, тривали 88 хв., а саме: 13 вересня 2016 року 13 хв., 27 вересня 2016 року 49 хв., 26 жовтня 2016 року 26 хв.

Крім цього, витрати на правову допомогу, граничний розмір яких визначено законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

З розрахунку витрат на правову допомогу, що міститься в акті виконаних робіт від 09 червня 2016 року, складеним між виконавцем адвокатом ОСОБА_1, та замовником ОСОБА_3, слідує, що вартість виконаної адвокатом роботи становить 8500 гривень, що включає: консультації щодо предмету звернення клієнта, підготовку та написання запиту, консультації щодо подання позовної заяви, підготовку та пошук розяснень та нормативних документі, які регулюють питання з приводу яких виник спір, обробку нормативних документів, підготовку позовної заяви, підготовку та пошук розяснень та нормативних документі, написання пояснень, доповнень, під час розгляду справи в суді, розшук практики міжнародного законодавства, щодо предмету позову, складення позовної заяви, представлення інтересів в суді, підготовку та написання виступу в дебатах в суду першої інстанції.

Суд вважає обґрунтованими витрати на правову допомогу поза межами судового засідання в обсязі 1 години роботи адвоката, що становить 580 гривень, та його роботу в судових засіданнях загальною тривалістю 1 година 28 хвилин (580 гривень + (580 : 60 х 28 = 270,67). Таким чином, загальна сума фактично понесених, документально підтверджених і обґрунтованих витрат на правову допомогу становить 1430,67 гривень (580 + 580 + 270,67).

Решту суми понесених позивачем витрат на правову допомогу суд вважає необґрунтованою, такою, що перевищує граничний розмір, визначений законом, а тому вона до відшкодування не підлягає.

На підставі викладеного, відповідно до Конституції України, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,Закону України «Про національну поліцію», керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 10, 11, 14, 71, 94, 99, 159 163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним рішення ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом № 250/А-11 від 30 червня 2016 року, про відмову ОСОБА_3 в перерахунку пенсії відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 15 січня 2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії відповідно до вимог ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_4 управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 1430 (одна тисяча чотириста тридцять) гривень 67 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі проголошення судом вступної та резолютивної частини постанови, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя