Справа № 810/618/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2016 року 810/618/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області про зобов"язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

22 лютого 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області (далі - відповідач) про зобов'язання відповідача здійснити подання до комісії Мінсоцполітики і комісії Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації згідно поданої заяви позивача від 24 грудня 2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем розглянуто заяву позивача з порушенням норм чинного законодавства, оскільки відповідач повинен був здійснити відповідне подання до комісії Мінсоцполітики і комісії Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації згідно поданої заяви позивача від 24 грудня 2015 р. (а.с. 39-40).

Письмових заперечень проти позову від відповідача до суду не надходило.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

24 грудня 2015 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про спрямування заяви позивача на розгляд комісії щодо визначення даних про заробітну плату працівників, за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р.р. (а.с. 43).

19 січня 2016 р. відповідач листом № К02.5.2 відмовив позивачу у спрямуванні його заяви з посиланням на те, що позивачу необхідно звернутися до комісії Київської облдержадміністрації (а.с. 44).

У зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідачем протиправно було відмовлено позивач у спрямуванні його заяви на розгляд комісії щодо визначення даних про заробітну плату працівників, за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р.р., ним було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про звернення громадян" від 2 жовтня 1996 р. № 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР), Законом України "Про місцеві державні адміністрації" від 9 квітня 1999 р. № 586-XIV (далі - Закон № 586-XIV).

Згідно з вимогами ст. 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до вимог ст. 7 Закону № 586-XIV правовий статус місцевих державних адміністрацій встановлюється Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Місцеві державні адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, органів виконавчої влади вищого рівня, а районні державні адміністрації в Автономній Республіці Крим - також рішеннями та постановами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, рішеннями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їх повноважень.

Як убачається з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках" від 26 вересня 2012 р. № 886 (далі - Постанова № 886), розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації за поданням райдержадміністрацій.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Як вже зазначалося, 24 грудня 2015 р. представник позивача звернувся до відповідача із заявою, в якій, посилаючись на п. 1 Постанови № 886, просив відповідача спрямувати заяву позивача на розгляд комісії щодо визначення даних про заробітну плату працівників, за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 р.р. (а.с. 43).

До названої заяви було долучено:

- копію довіреності представника;

- копію паспорта прежставника;

- витяг з ЄДРПОУ щодо ВАТ "Бориспільська автобаза";

- експертний висновок № 582;

- завірену копію трудової книжки;

- завірену копію довідки від 10 жовтня 2000 р. № 73;

- архівну довідку № 25-07/125 від 14 березня 2013 р.;

- архівну довідку від 6 березня 2013 р. № 25-07/83;

- завірену копію особових рахунків з липня 1986 р. по вересень 1986 р.;

- нотаріально завірену копію паспорту позивача;

- нотаріально завірену копію ідентифікаційного коду позивача;

- копію нотаріально завіреного посвідчення 1 категорії (а.с. 43).

19 січня 2016 р. відповідач листом № К02.5.2 відмовив позивачу у спрямуванні його заяви з посиланням на те, що позивачу необхідно звернутися до комісії Київської облдержадміністрації (а.с. 44).

Тобто, позивач звертався до відповідача з вимогою про спрямування його заяви на розгляд до відповідної комісії Мінсоцполітики, комісії Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, а не з заявою про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що подана позивачем до відповідача 24 грудня 2015 р. заява не є заявою про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках в розумінні п.1 Постанови № 886.

Як вже зазначалося, п. 1 Постанови № 886 передбачено, що розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації за поданням райдержадміністрацій.

Отже, відповідач лише готує подання до відповідної комісії на підставі заяви про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Крім того, судом встановлено, що відмови у внесенні подання до відповідної комісії Мінсоцполітики, комісії Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, відповідач стосовно позивача не приймав.

Наведене свідчить, що відповідачем було правомірно відмовлено позивачу у спрямуванні його заяви до відповідної комісії Мінсоцполітики, комісії Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації, оскільки це не передбачено Постановою № 886.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зобов'язання відповідача здійснити подання до відповідної комісії Мінсоцполітики, комісії Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації відповідно до Постанови № 886 згідно поданої позивачем заяви не підлягає задоволенню, оскільки здійснення такого подання в розумінні п. 1 Постанови № 886 можливе лише за наявності заяви позивача про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, проте, позивачем цього зроблено не було.

Крім того, судом не можуть бути взяті до уваги доводи позивача, оскільки вони спростовуються наявними матеріалами справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.