Справа № 820/3560/16
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

26 жовтня 2016 р. № 820/3560/16

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ХРДА - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_5 особи - підприємця ОСОБА_6 Муртуз-Огли
до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області в особі державного реєстратора ОСОБА_3 третя особа: Мале колективне багатопрофільне підприємство "Зевс"
про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_5 особа - підприємець ОСОБА_6 Муртуз-Огли, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

1) визнати протиправними дії ОСОБА_1 районної адміністрації в особі державного реєстратора ОСОБА_3 щодо припинення права оренди земельних ділянок:

- площею 39,0324 га., (для ведення товарного с/г виробництва), орендар - ОСОБА_6;

- площею 22,767 га., (для ведення товарного с/г виробництва), орендар - ОСОБА_6;

- площею 6,675 га., (для ведення товарного с/г виробництва), орендар - ОСОБА_6;

та щодо реєстрації вищевказаних земельних ділянок на праві постійного користування за МКБП "Зевс";

2) Зобов'язати відповідача ОСОБА_1 районну державну адміністрацію (реєстраційну службу) скасувати записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права постійного користування земельними ділянками:

- № 14343413 площа земельної ділянки - 39,0324 га. правокористувач - мале колективне багатопрофільне підприємство "Зевс", номер запису про інше речове право 14343513, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 29440590;

- № 14340949 площа земельної ділянки - 22,767 га. правокористувач - мале колективне багатопрофільне підприємство "Зевс", номер запису про інше речове право 14340949, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 29437813;

- № 14344018 площа земельної ділянки - 6,675 га. правокористувач - мале колективне багатопрофільне підприємство "Зевс", номер запису про інше речове право 14344018, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 29441131;

та скасувати відповідні записи, якими було припинено право користування вищевказаними ділянками позивачу ФО-П ОСОБА_6, а саме:

- запис від 27.04.2016 року, державний реєстратора ОСОБА_3, індексний номер рішення 29440418;

- запис від 27.04.2016 року, державний реєстратора ОСОБА_3, індексний номер рішення 29437523;

- запис від 27.04.2016 року, державний реєстратора ОСОБА_3, індексний номер рішення 29440972.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є орендарем земельних ділянок на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області площею 22,7670 га з кадастровим номером :02:001:0260, площею 39,0324 га з кадастровим номером :02:001:0259 та площею 6,6750 га кадастровим номером :02:001:0258 на підставі договорів оренди земельних ділянок від 01.09.2008 року, укладених між Шевченківською РДА Харківської області та ФО-П ОСОБА_6. Дані договори зареєстровані у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному відділі ОСОБА_1 регіональної філії "Центр ДЗК при Держкомземі України" за №№07, №08, №09.

31.05.2014 року право оренди за договорами оренди земельних ділянок відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень", було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що державним реєстратором реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції ОСОБА_3, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.04.2016 року, а саме:

- індексний номер 29440418, на підставі якого проведено державну реєстрацію припинення права оренди ФО-П ОСОБА_6 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 39,0324 га з кадастровим номером :02:001:0259;

- індексний номер 29437523, на підставі якого проведено державну реєстрацію припинення права оренди ФО-П ОСОБА_6 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 22,7670 га з кадастровим номером :02:001:0260,

- індексний номер 29440972, на підставі якого проведено державну реєстрацію припинення права оренди ФО-П ОСОБА_6 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,6750 га кадастровим номером :02:001:0258, розташованих на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Позивач вважає, що дії відповідача, Державного реєстратора Харківського районного управління юстиції ОСОБА_3, щодо прийняття рішень про державну реєстрацію припинення права оренди ФО-П ОСОБА_6 земельних ділянок сільськогосподарського призначення та проведення на їх підставі державної реєстрації права постійного користування за МКБП "Зевс" - протиправні, а рішення державного реєстратора про внесення відповідних записів - підлягають скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в уточненій позовній заяві та просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Відповідач - ОСОБА_1 районна адміністрація в особі державного реєстратора ОСОБА_3, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов відповідач (а.с.146-148) вказав, що до відділу державної реєстрації ОСОБА_1 районної державної адміністрації надійшли заяви від МКБП "Зевс" про припинення іншого речового права (оренди земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :02:001:0259, :02:001:0260 та :02:001:0258) на підставі рішення Господарського суду Харківської області №5023/5361/12 від 27.12.2012 року та заяви про реєстрацію іншого речового права (права користування земельними ділянками) за МКБП "Зевс". Розглянувши заяви на відповідність Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та керуючись Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, державним реєстратором прийняті рішення від 27.04.2016 року про проведення державної реєстрації припинення права оренди земельних ділянок за ФО-П ОСОБА_6 площею 39,0324 га з кадастровим номером :02:001:0259, площею 22,7670 га з кадастровим номером :02:001:0260 та площею 6,6750 га кадастровим номером :02:001:0258, розташованих на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, та рішення про реєстрацію права постійного користування вищевказаними земельними ділянками за МКБП "Зевс". Відповідач вважає доводи позовної заяви необґрунтованими та безпідставними, а позов таким що не підлягає задоволенню.

Відповідач у судовому засіданні підтримав доводи письмових заперечень на позов та просив прийняти рішення про відмову у задоволенні позову, стверджуючи про правомірність вчинених ним дії та прийнятих рішень.

Представник третьої особи - Малого колективного багатопрофільного підприємства "Зевс", у судовому засідання заперечував проти позовних вимог.

У письмових запереченнях на позов (а.с.149-151) зазначив, що спірні рішення державного реєстратора ОСОБА_1 РДА цілком правомірні, прийняті на підставі рішення господарського суду Харківської області №5023/5361/12 від 27.12.2012 року, яким визнано недійсним розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації №1065 від 17.06.2002 року "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою Малого колективного багатопрофільного підприємства "Зевс" та в межах повноважень наданих чинним законодавством. За таких підстав, представник третьої особи наполягав на тому, що не має жодних правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та представника третьої особи, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що спір у справі виник з приводу внесення державним реєстратором ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_3 записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію припинення права оренди земельних ділянок:

- площею 39,0324 га., (для ведення товарного с/г виробництва), орендар - ОСОБА_6;

- площею 22,767 га., (для ведення товарного с/г виробництва), орендар - ОСОБА_6;

- площею 6,675 га., (для ведення товарного с/г виробництва), орендар - ОСОБА_6;

та щодо реєстрації вищевказаних земельних ділянок на праві постійного користування за МКБП "Зевс".

Так, позивач - є орендарем земельних ділянок на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області площею 22,7670 га, кадастровий номер :02:001:0260, площею 39,0324 га, кадастровий номер :02:001:0259 та площею 6,6750 га, кадастровий номер :02:001:0258 на підставі договорів оренди земельних ділянок від 01.09.2008 року, укладених між Шевченківською РДА Харківської області та ФО-П ОСОБА_6.

Вказані договори зареєстровані у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в Шевченківському районному відділі ОСОБА_1 регіональної філії "Центр ДЗК при Держкомземі України" за №№07, №08, №09.

Суд відмічає, що за формою складення, змістом прав і обовязків сторін, предметом домовленостей, суттєвими умовами, порядком виконання зобовязань тощо, означені договори закону не суперечать.

31.05.2014 року право оренди за договорами оренди земельних ділянок відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень", було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як зазначає позивач, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що державним реєстратором реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції ОСОБА_3, прийнято спірне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27.04.2016 року, а саме:

- індексний номер 29440418, на підставі якого проведено державну реєстрацію припинення права оренди ФО-П ОСОБА_6 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 39,0324 га з кадастровим номером :02:001:0259;

- індексний номер 29437523, на підставі якого проведено державну реєстрацію припинення права оренди ФО-П ОСОБА_6 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 22,7670 га з кадастровим номером :02:001:0260,

- індексний номер 29440972, на підставі якого проведено державну реєстрацію припинення права оренди ФО-П ОСОБА_6 земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,6750 га кадастровим номером :02:001:0258, розташованих на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області.

Юридичною підставою для прийняття спірного рішення слугувало рішення Господарського суду Харківської області у справі № 5023/5361/12 від 27.12.2012р. за позовом МКБП "ЗЕВС" до Шевченківської РДА, третя особа: Сподобівська сільська рада Харківської області, ФОП ОСОБА_7, ТОВ "Сподобівське", ФОП ОСОБА_6 про визнання недійсним розпорядження.

Окрім того, як зазначає відповідач та третя особи, інше речове право виникло на підставі Державного акту на право користування землею, серії Б № 074182, виданого 01.01.1993 р. Шевченківською районною радою народних депутатів Харківської області.

Перевіряючи дії та висновки відповідача, а також, прийняті їх підставі спірні правові акти індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного:

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року №1952-ІV (далі Закон України №1952-ІV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Так, згідно п. 1 ч.1 вказаного Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об'єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов'язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав (ч. 1 ст. 3 Закону України №1952-ІV).

Речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації встановлені ст. 4 Закону України №1952-ІV. Так, згідно ч. 1 вказаної статті Закону, державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності та речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 18 Закон України №1952-ІV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Відповідно до п. 6 Порядку № 1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб'єкта державної реєстрації прав. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідні для відповідної реєстрації, та документи, що підтверджують сплату адміністративного збору та/або внесення плати за надання інформації з Державного реєстру прав (п. 9 Порядку № 1127).

За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам (ч. 4 ст. 18 Закону України №1952-ІV).

Як вбачається з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (№:02:001:0258, №:02:001:0259, №:02:001:0260) підставою виникнення речового права є Державний акт на право користування землею, серії Б № 074182, виданий 01.01.1993 р. Шевченківською районною радою народних депутатів Харківської області.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону України №1952-ІV, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року.

Однак, як вбачається з зазначених вище Інформаційних довідок підставою виникнення речового права є Державний акт на право користування землею, а не державний акт на право постійного користування землею.

Крім того, згідно з Державним актом на право користування землею серія Б №074182, земельна ділянка передається в користування малому підприємству "Зевс". Ніякої іншої інформації, за допомогою якої можна було б ідентифікувати юридичну особу, яка одержала право користування землею у 1993 році з тією юридичною особою, яка звернулася до державного реєстратора ОСОБА_3 з метою зареєструвати таке право, в Державному акті на право користування землею серії Б № 074182 немає.

Також, площа земельної ділянки, яка надається в користування Малому підприємству Зевс за Державним актом на право користування землею серії Б № 074182 складає 309,23 гектарів землі. Натомість, державний реєстратор ОСОБА_3 вносить до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєструє право постійного користування за МКБП Зевс, , на три земельні ділянки кадастрові номери :02:001:0258, :02:001:0259 та :02:001:0260 площею 6,6750 га, 22,7670 га та 39,7790 га відповідно.

Пунктом третім частини першої статті 10 Закону України №1952-ІV зобовязано державного реєстратора встановити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Крім того, державним реєстратором під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав встановлюється відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями (п. 12 Порядку № 1127).

Виходячи із системного аналізу вищевказаних правових норм, суд доходить висновку, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.09.2015 року по справі №802/37191.

В силу ч.2 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на момент подання заяви про реєстрацію права постійного користування за МКБП Зевс на зазначені земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значились відомості щодо права користування даними земельними ділянками за ФО-П ОСОБА_6 на підставі укладених із Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області договорів оренди землі від 01.09.2008 року №07, №08, №09, які були зареєстровані відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 64427098 від 27.07.2016 р., в зазначеному реєстрі є дані про реєстрацію права оренди за ОСОБА_5 особою-підприємцем ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0259, площею 39,0324 га, на підставі Договору оренди землі від 01.09.2008 р. №08, укладеного між ФО-П ОСОБА_6 та Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області строком до 01.08.2058 року, з правом пролонгації.

Також, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 64426955 від 27.07.2016 р., в зазначеному реєстрі є дані про реєстрацію права оренди за ОСОБА_5 особою-підприємцем ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0260, площею 22,7670 га, на підставі Договору оренди землі від 01.09.2008 року №07, укладеного між ФО-П ОСОБА_6 та Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області строком до 01.09.2058 року, з правом пролонгації. (т.1 а.с.111-112).

Крім того, згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 64426796 від 27.07.2016 р., в зазначеному реєстрі є дані про реєстрацію права оренди за ОСОБА_5 особою-підприємцем ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0258, площею 6,6750 га, на підставі Договору оренди землі від 01.09.2008 року №09, укладеного між ФО-П ОСОБА_6 та Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області строком до 01.09.2058 року, з правом пролонгації. (т.1 а.с.113-114).

Відповідно до частини четвертої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно положень ч.ч.1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно статті 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Як свідчать письмові докази, сторони не надали до суду доказів розірвання сторонами вказаних договорів або їх скасування у судовому порядку. Тобто, на даний час вказані договори є діючими, а у позивача наявне встановлене законом право оренди земельної ділянки, що зареєстровано.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 30.03.2016 року по справі №814-3015-14, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України №1952-ІV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Подання для державної реєстрації права оренди на земельну ділянку документів, зокрема тих, які є невід'ємною частиною договору оренди цієї ділянки, на підставі яких заявлене право вже зареєстровано у Державному реєстрі прав за іншою особою, є передбаченою у статті 24 Закону України №1952-ІV підставою для відмови у державній реєстрації зазначеного права.

Таким чином, в порушення вимог чинного законодавства України, відповідач прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29440590 від 27.04.2016 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 294378163 від 27.04.2016 року та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 29441131 від 27.04.2016 року всупереч існуючій невідповідності заявлених прав та поданих документів, а також ігноруючи суперечності, що існують між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами.

Суд відхиляє доводи відповідача та представника третьої особи, що на час прийняття державним реєстратором оскаржуваних рішень були відсутні суперечності, оскільки речове право позивача було припинено і спірні земельні ділянки вже не були зареєстровані, виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст.26 Закону України №1952-ІV, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, рішеннями Державного реєстратора ОСОБА_1 районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_3 від 27.04.2016 року №29440418, №29437523 та №29440972 проведено державну реєстрацію іншого речового права. Підставою для припинення іншого речового права (оренди земельних ділянок), слугувало рішення Господарського суду Харківської області від 27.12.2012 року по справі №5023/5361/12.

Вказаним судовим рішенням задоволено заяву МКБП "ЗЕВС" про перегляд рішення суду від 12.08.2009 року за нововиявленими обставинами. Рішення господарського суду Харківської області від 12 серпня 2009 року по справі №59/79-09 скасовано. Позов задоволено повністю. Визнано недійсним розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації №106 від 17.06.2002 року "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою МКБП "ЗЕВС" та у випадку надання даної земельної ділянки іншим особам на праві власності або користування - визнати незаконними дії щодо такого надання та припинити право власності або користування даною земельною ділянкою іншими особами. Зобовязано Шевченківську районну державну адміністрацію Харківської області поновити порушене право користування земельною ділянкою МКБП "ЗЕВС" площею 310,8 га., в тому числі: ріллі 205,2 га., сіножатей 31,6 га., пасовищ 31,2 га., під водою 33,1 га., ліс 2,6 га., доріг 2,8 га., інших угідь 4,3 га., у відповідності до Державного акта серія Б № 074182 на безстрокове користування землею МКБП "ЗЕВС".

Разом з тим, суд зазначає, що даним рішенням суду не було скасовано державну реєстрацію права позивача на дані земельні ділянки та не визнано недійсними укладені між ФО-П ОСОБА_6 та Шевченківською районною державною адміністрацією Харківської області договори оренди землі від 01.09.2008 року №07, №08, №09.

Також, судовим рішенням зобовязано Шевченківську районну державну адміністрацію Харківської області поновити порушене право користування земельною ділянкою МКБП "ЗЕВС" площею 310,8 га. В свою чергу, сторонами ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду справи не надано доказів вчинення Шевченківською районною державною адміністрацією відповідних дій, спрямованих на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 27.12.2012 року по справі №5023/5361/12.

Крім того, вказаним судовим рішенням поновлено право користування земельною ділянкою площею саме 310,8 га., в той час, як згідно наданого МКБП "ЗЕВС" під час проведення оскаржуваної реєстрації Державного акту на право користування землею серія Б № 074182, загальна площа земельної ділянки складає 309,23 га. Також, згідно наданого як під час реєстрації припинення речового права за позивачем, так і під час реєстрації права за третьою особою листа Відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області від 16.03.2016 року №29-20.29-0.1-437/2-16, площа земельної ділянки складає 309,23 га.

Враховуючи встановлені обставини, суд відхиляє доводи відповідача та третьої особи щодо правомірності рішень, прийнятих державним реєстратором.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Суд зазначає, що позивач виконав вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість відповідач, заперечуючи проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих доказів на підтвердження законності та обґрунтованості своєї правової позиції.

Суд відхиляє доводи третьої особи щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягає у безпідставному прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, враховуючи наступне.

Права та обовязки осіб, які беруть участь у справі, закріплені статтею 49 КАС України.

Частиною 1 статті 51 КАС України встановлено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 49 цього Кодексу, позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від адміністративного позову

Як вбачається з матеріалів справи, позивач до закінчення судового розгляду скористався своїм правом та подав заяву, в якій збільшив позовні вимоги.

Крім того, аналізуючи зазначені у частині 2 статті 162 КАС України способи захисту порушеного права, суд доходить висновку, що вони не містять виняткового переліку. У абзаці другому зазначеної статті законодавець вказав, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки судовим розглядом встановлений факт здійснення суб'єктом владних повноважень у спірних правовідносинах управлінської функції за відсутності визначених законом підстав та без дотримання встановленої законом процедури, позов в цій частині належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Підстав для задоволення позову в частині зобов'язання ОСОБА_1 районної державної адміністрації (реєстраційну службу) скасувати записи, внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права постійного користування спірними земельними ділянками за Малим колективним багатопрофільним підприємством "Зевс" немає, оскільки, зазначені вимоги суперечать нормам чинного законодавства та не належать до повноважень ОСОБА_1 РДА.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_5 особи - підприємця ОСОБА_6 Муртуз-Огли - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_1 районної державної адміністрації в особі державного реєстратора ОСОБА_3 щодо припинення права оренди земельних ділянок:

- площею 39,0324 га., (для ведення товарного с/г виробництва), орендар - ОСОБА_6;

- площею 22,767 га., (для ведення товарного с/г виробництва), орендар - ОСОБА_6;

- площею 6,675 га., (для ведення товарного с/г виробництва), орендар - ОСОБА_6;

та щодо реєстрації вищевказаних земельних ділянок на праві постійного користування за Малим колективним багатопрофільним підприємством "Зевс".

Скасувати записи, якими було припинено право користування вищевказаними ділянками позивачу ОСОБА_5 особі - підприємцю ОСОБА_6 Муртуз-Огли, а саме:

- запис від 27.04.2015 року, державний реєстратора ОСОБА_3, індексний номер рішення 29440418;

- запис від 27.04.2015 року, державний реєстратора ОСОБА_3, індексний номер рішення 29437523;

- запис від 27.04.2015 року, державний реєстратора ОСОБА_3, індексний номер рішення 29440972.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення субєкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 31 жовтня 2016 року.

Суддя О.В. Панченко