Справа № 823/1278/16
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року справа № 823/1278/16

12 год. 47 хв. м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Мельниковій О.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 - особисто, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2016 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) з адміністративним позовом до Черкаської районної державної адміністрації (далі-відповідач ), у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Черкаської районної державної адміністрації щодо нерозгляду в двотижневий строк заяви ОСОБА_1 від 18 серпня 2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га в оренду терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області;

- зобовязати Черкаську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 серпня 2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га в оренду терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району, Черкаської області та прийняти рішення передбачене п. 6 ст. 123 Земельного кодексу України.

Позов мотивований тим, що відповідач порушив встановлений законом порядок прийняття рішення про надання земельної ділянки в користування, а саме: в двотижневий строк з моменту звернення позивача не прийняв рішення про надання земельної ділянки в користування із врахуванням вимог Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся судом про дату та час судового засідання.

Заслухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд зазначає таке.

Частиною 3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений обовязок суду у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень перевірити чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до абз.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що позивач звернувся до відповідача із заявою та пакетом документів з метою затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га. з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) в оренду терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області. Таке право передбачене ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-IV від 05.06.2003 (далі - Закон України № 899-IV) та ст.ст. 122, 123 та 124 Земельного кодексу України від 24.10.2001 №2768-ІІІ.

Станом на час звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом так і станом на час розгляду даної адміністративної справи, відповідач так і не надав позивачу відповіді з приводу вказаної заяви останнього.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до ст.13 Закону України № 899-IV нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Згідно з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади, тобто відповідні районні державні адміністрації.

В той же час, у випадках, коли земельна ділянка є невитребуваною, відповідно до пункту 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року « 122, нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Згідно пункту 7 частини першої статті 13 Закону України від 9 квітня 1999 року № 586-XIV «Про місцеві державні адміністрації» до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить вирішення питань використання землі, і природних ресурсів, охорони довкілля.

У свою чергу, відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно із статтею 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

- зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону;

- надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що у проекті землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) визначаються місце розташування земельних ділянок, їх межі та площі сільськогосподарських угідь, що підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв), їх цільове призначення, дії обмежень (обтяжень) у використанні земельних ділянок, у тому числі земельних сервітутів.

Встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями розглядати заяви фізичних або юридичних осіб щодо надання в користування нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок, які розглядаються відповідно до вимог ст.ст. 122, 123 та 124 Земельного кодексу України у двотижневий строк з моменту їх подання, та приймати відповідне рішення за наслідками їх розгляду.

Суд встановив, що заява позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га. з передачею нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (паїв) в оренду терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району, Черкаської області зареєстрована у відповідача 18.08.2016, що підтверджується відповідною відміткою на вказаній заяві (а.с.3).

Таким чином твердження позивача, що відповідач не дотримався двотижневого терміну розгляду його заяви від 18.08.2016, підтверджено належними доказами та наведеними вище обставинами. В звязку з чим, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Черкаської районної державної адміністрації щодо нерозгляду в двотижневий строк та зобовязання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 18.08.2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га в оренду терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (до моменту отримання власниками державних актів на право власності на цю земельну ділянку) в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області підлягають до задоволення.

З приводу позовних вимог позивача в частині зобовязання відповідача прийняти рішення передбачене ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України суд зазначає таке.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, оцінюючи спірні дії відповідача, виходить з критеріїв оцінки дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до яких, зокрема, відносяться вчинення дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії.

Положеннями Постанови Вищого адміністративного суду України від 21.10.2010 №П-278/10, встановлено, що з огляду на вимоги КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства а не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта владних повноважень.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Отже, під дискреційним повноваженням суд розуміє таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, що визначений законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Посилання позивача на норму Земельного кодексу України, в якій зазначено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку судом не взяті до уваги, оскільки вказана норма стосується лише правовідносин повязаних з безоплатною приватизацією земельних ділянок громадянами, що передбачено ст. 118 Земельного кодексу України.

Натомість вказане питання, порушене позивачем в заяві від 18.08.2016 регулюється в тому числі й ст. 123 Земельного кодексу України, в ч. 14 якої визначено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У звязку з чим, позовні вимоги позивача в частині зобовязання відповідача прийняти рішення передбачене ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України до задоволення не підлягають.

Частиною 1 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов'язати суб'єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тому, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність зобовязання відповідача у 20-ти денний строк з дня набрання постановою у цій справі законної сили подати суду звіт про її виконання.

Керуючись статтями 86, 94, 159-163, 167, 185-187, 254, 267 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Черкаської районної державної адміністрації щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 від 18 серпня 2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га в оренду терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області.

Зобовязати Черкаську районну державну адміністрацію розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 серпня 2016 року про затвердження технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 15,0 га в оренду терміном на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) Черкаського району Черкаської області та надати відповідь.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобовязати Черкаську районну державну адміністрацію подати до Черкаського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови не пізніше 20-ти робочих днів з дня набрання постановою законної сили.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 31.10.2016.