Справа № 819/1336/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

01.11.2016 № К/800/22290/16

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів: головуючого судді Юрченко В.П., суддів: Голубєвої Г.К., Веденяпіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргуЗбаразької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області
на постановуТернопільського окружного адміністративного сулу від 05.06.2015
та ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016
у справі №819/1336/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Галичлитво»
доЗбаразької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернопільського окружного адміністративного сулу від 05.06.2015 у даній справі, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016, задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичлитво», визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Збаразької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України № від 05.03.2015.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що постанову та ухвалу було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанції залишити без змін.

З урахуванням відсутності клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Вищий адміністративний суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Галичлитво» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 06.03.2012 по 30.09.2014, результати якої оформлено актом від 30.01.2015 № 14/2200/37753747, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем п. 198.6 ст. 198, п.п. е), ж), з) 201.1 ст. 201, п. 15 розділу XX підрозділу Особливості справляння податку на додану вартість Податкового кодексу України, п. 23 розділу XX підрозділу 2 Особливості справляння податку на додану вартість Податкового кодексу України, з врахуванням змін, внесених Законом України від 19.12.2013 №713 «Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо ставок окремих податків» через неправомірне включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість від придбання металобрухту, операції з постачання якого звільняються від оподаткування ПДВ по податкових накладних, отриманих від постачальників, які складені з порушенням вимог ст. 201 Податкового кодексу України на суму 209385,00 грн.

Виявлені порушення відповідач пов'язує з тим, що позивачем в оподатковуваних операціях в межах своєї господарської діяльності використано брухт чорних металів, операції з яким протягом відповідного року звільнялись від оподаткування, в зв'язку з чим позивач не мав права нараховувати податковий кредит з податку на додану вартість по цих операціях. Неправомірно нарахований податок не є сумою ПДВ в розумінні розділу V Податкового кодексу України, він є безпідставно сплаченою постачальнику сумою і, відповідно, право на податковий кредит у покупця (ТОВ «Галичлитво») відсутнє.

На підставі встановлених в акті перевірки порушень прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.03.2015 №, про збільшення грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 261731,25 грн., в тому числі основний платіж - 209385,00 грн., штрафна (фінансова ) санкція - 52346,25 грн.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій визнали необґрунтованим винесення спірного податкового повідомлення-рішення контролюючим органом, оскільки придбання товару (труби чавунні б/к та плити чавунні б/к) як сировини для подальшого використання при виготовленні власної продукції із сплатою податку на додану вартість в ціні придбаного товару, надає платнику законне право на включення до податкової звітності відповідних податкових періодів суми сплаченого податку.

Судова колегія касаційної інстанції погоджується з позицією судів першої та апеляційної інстанцій, з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що основним видом діяльності позивача є лиття чавуну (КВЕД 24.51). Цей клас включає: лиття напівфабрикатів залізних виробів, лиття виливків з сірого чавуну, лиття виливків з сірого чавуну з кулястим графітом, лиття виробів з ковкого чавуну, виробництво труб, порожнистих профілів та гарнітури з ковкого чавуну.

ТОВ «Галичлитво» були укладені договори поставки з ТОВ «Промстройпроект» №01/09 від 01.09.2012, №01/09 від 01.12.2012, з ПП «Сапфір і К» №20/2013 від 05.07.2013 та з ТОВ НВП «Металпромсервіс» №1007-11 від 10.072012, №1001-14 від 10.01.2014, предметом яких є купівля товару.

На виконання зобов'язань вищевказаних договорів здійснені поставки позивачу труб чавунних та плитки чавунної бувших в користуванні, що підтверджується первинними документами податкового обліку, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов'язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України, а саме: податковими накладними та видатковими накладними.

При оцінці правильності врахування позивачем у податковому обліку витрат на оплату придбаних у контрагентів товарів, суди також встановили, що ПП «Сапфір і К», ТОВ НВП «Металпромсервіс» та ТОВ «Промстройпроект» не приймали рішень про втрату експлуатаційної цінності проданих позивачу товарно-матеріальних цінностей (труби чавунної б/к, плитки чавунної б/к) внаслідок фізичного та морального зносу. Зазначені підприємства не здійснювали реалізацію ТОВ «Галичлитво» товарно-матеріальних цінностей (труба чавунна б/к, плитка чавунна б/к), що мають непоправний брак. Придбані позивачем труби і плитки, на момент їх продажу були придатні для прямого використання. Поставки (продажу) ТОВ «Галичлитво» брухту чорних і кольорових металів не здійснювалось.

Відповідно до п. 23 Підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» Податкового кодексу України (в редакції від 12 червня 2012 року) тимчасово до 1 січня 2014 року від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів. В подальшому такі операції були звільненні від оподаткуванням ПДВ до 01 січня 2017 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2011 року №15 «Про затвердження переліків відходів та брухту чорних і кольорових металів, операції з постачання яких, зокрема операції з імпорту, тимчасово, до 1 січня 2014 року, звільняються від обкладення податком на додану вартість» (дія якої була продовжена до 1 січня 2017) до цього переліку віднесено відходи та брухт ливарного чавуну, код товару згідно з УКТЗЕД 7204 10 00 00.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, позивач купував бувші у користування чавунні труби та плити, які мають інший ніж відходи та брухт ливарного чавуну код УКТЗЕД (труби чавунні - 7303 00 10 00, для плит чавунних встановлено код 7325 10 99 00 - інші вироби з нековкого чавуну).

Згідно із Додатком № 5 до Листа Міністерства доходів і зборів України від 26.03.2014 №6983/7/99-99-24-02-03-17 «Про впровадження методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТЗЕД» труби, які були у вжитку та придатні для використання по прямому призначенню, в УКТЗЕД не виділені окремо та класифікуються за тим же кодом, що й нові труби. Аналогічно слід дійти висновку, що і плити чавунні бувші у використанні класифікуються за тим же кодом.

У статті 1 Закону України «Про металобрухт» під промисловим металобрухтом визначено непридатні для прямого використання в промисловості та інших галузях економіки вироби або частини цих виробів, які містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави i за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних i кольорових металів та їх сплавів.

Операції з металобрухтом - це заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів.

Заготівля металобрухту - це діяльність, пов'язана зі збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які здійснюють операції з металобрухтом.

Відповідно до цієї ж статті Закону України «Про металобрухт» операції з металобрухтом здійснюють спеціалізовані підприємства, які мають у власності або закріплене за підприємствами на праві господарського відання вагове, брухтопереробне та вантажопідйомне обладнання, забезпечують згідно із законодавством пожежну, вибухову, екологічну і радіаційну безпеку та отримали відповідні ліцензії.

Спеціалізованими металургійними переробними підприємствами вважаються підприємства, які відповідають вимогам Закону України «Про металобрухт» щодо спеціалізованого підприємства, мають у власності виробниче обладнання, яке забезпечує технологію металургійної переробки металобрухту, пов'язану зі зміною структури металу, його хімічного складу відповідно до стандартів, та пройшли атестацію в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань промислової політики.

Під купівлею та/або реалізацією металобрухту передбачено діяльність, пов'язану із передачею права власності на металобрухт іншому власнику в обмін на еквівалентну суму коштів або боргових зобов'язань.

Відповідно до приписів підпункту «а» пункту 198.1 та пунктів 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За вимогами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Проведення господарських операцій суб'єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Судами були досліджені всі первинні документи та встановлено дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до податкового кредиту, а також те, що позивачем купувався не брухт чорних металів, а вироби із чавуну - плити та труби, що були у користуванні, які в подальшому використані ТОВ «Галичлитво» при виробництві товарів із чавуну як сировина і при їх купівлі нараховувався податок на додану вартість, який на законних підставах підлягав включенню до податкового кредиту відповідних податкових періодів.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що спірне податкове повідомлення-рішення є таким, що не ґрунтується на нормах закону, а тому воно підлягає скасуванню.

За таких обставин та з урахуванням вимог частини 3 статті 2, частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують, а зводяться до переоцінки обставин, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, що у відповідності до ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

За наведених обставин та з урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України не знаходить підстав, які могли б призвести до скасування оскаржуваних судових рішень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Збаразької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення.

2. Постанову Тернопільського окружного адміністративного сулу від 05.06.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2016 залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, що беруть участь у справі, та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України, у порядку та в строки, встановлені статтями 236-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В.П.Юрченко
Судді Г.К.Голубєва
О.А.Веденяпін