Справа № 826/25373/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

27 жовтня 2016 року № 826/25373/15

Колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П., суддів Арсірія Р.О. Кузьменка В.А. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомДержавної архітектурно - будівельної інспекції України
до третя особаДержавної регуляторної служби України Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія"
провизнання незаконним та скасування в частині розпорядження № 44 від 23.10.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна архітектурно - будівельна інспекція України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної регуляторної служби України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" про визнання незаконним та скасування в частині розпорядження № 44 від 23.10.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем розпорядження № 44 від 23.10.2015 в частині зобов'язання позивача переоформити Товариству з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" ліцензію серії АЕ №180697 від 11.09.2012 на підставі заяви № 13/2993 від 25.08.2015 було прийнято за межами наданої йому компетенції.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Свої заперечення на адміністративний позов відповідач обґрунтовує тим, що оскаржуване розпорядження прийняте на підставі, в межах та у спосіб визначених частиною першою статті 4 та частиною одинадцятою статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Також відповідач посилався на те, що він не втручався у компетенцію позивача, а лише реалізував надані йому Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» повноваження.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У судовому засіданні представники третьої особи заперечили проти позовних вимог та дали суду письмові заперечення та просили суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалив перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Під час розгляду справи колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

27.08.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" до Державної архітектурно - будівельної інспекції України подано заяву про переоформлення ліцензії на безстрокову, в якій викладено прохання переоформити ліцензію серії АЕ №180697, видану Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області Державної архітектурно - будівельної інспекції України, як це передбачено пунктом 6 статті 21 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" та з врахуванням наказу Міністерства економічного розвитку торгівлі України та Державної регуляторної служби України №781/38 від 14.07.2015.

Супровідним листом № 40-402-779 від 07.09.2015 "Про повернення документів", в якому зазначено про неможливість переоформлення ліцензії з правових підстав Державною архітектурно - будівельною інспекцією України повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю"Станіславська теплоенергетична компанія" згідно з пунктом 6 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 заяву на переоформлення ліцензії та додані до неї документи без розгляду.

29.09.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" подано до Державної регуляторної служби України скаргу №13/3254 від 25.09.2015 на відмову Державної архітектурно - будівельної інспекції України у переоформленні ліцензії на безстрокову.

23.10.2015 Державною регуляторною службою України на підставі рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування при Державній регуляторній службі України № 3.4 від 22.10.2015 (протокол № 04-15) про задоволення апеляції TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» № 13/3254 від 25.09.2015 № 13/3254 щодо відмови Державної архітектурно- будівельної інспекції України у переоформленні ліцензії серії АЕ №180697 (строком дії з 11.09.2012 по 11.09.2015) на провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, на безстрокову, відповідно до статей 4, 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 724 від 24.12.2014 № 724 видано розпорядження № 44 "про задоволення апеляції" пунктом 1.1 якого зобов'язано Державну архітектурно- будівельну інспекцію України переоформити ліцензію TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» серії СЕ № 180697 на провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, на безстрокову в частині провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності відповідно до вимог частини шостої статті 21 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності» на підставі заяви TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» від 25.08.2015 № 13/2993.

Державна архітектурно - будівельна інспекція України вважаючи, що розпорядження в частини щодо зобов'язання її переоформити ліцензію TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» серії СЕ № 180697 видано Державною регуляторною службою України за відсутності на те, законодавчо встановленої компетенції звернулась з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, будівництво об'єктів IV і V категорій складності - з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про архітектурну діяльність"

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 зазначеного Закону орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності отримує та розглядає заяву разом з документами, подання яких до органу ліцензування передбачено законом, і за результатом їх розгляду приймає рішення про залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду, відмови у видачі ліцензії чи про видачу ліцензії (в електронній формі та/або на паперовому носії), оформлення, переоформлення та видачу інших документів, що стосуються сфери повноважень органу ліцензування.

Пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 встановлено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Згідно з пунктом 5 частини четвертої зазначеного Положення Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури.

Отже, Державна архітектурно-будівельна інспекція України є органом ліцензування в розумінні Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Згідно частини першої Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 724 від 24.12.2014, Державна регуляторна служба України є спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності.

Пунктами 5, 6, 7, 8 частини першої статті 4 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що спеціально уповноважений орган з питань ліцензування: здійснює нагляд за додержанням органами державної влади, державними колегіальними органами законодавства у сфері ліцензування; утворює Експертно-апеляційну раду з питань ліцензування та забезпечує її діяльність; має право для цілей Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування отримувати від органу ліцензування копії документів, які стосуються прийнятого ним рішення, що оскаржується до спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, та залучати на громадських засадах державних службовців, науковців та інших фахівців (за згодою їхніх керівників) для одержання консультацій та проведення експертизи документів у сфері ліцензування, а також запитувати і отримувати інформацію, документи чи матеріали; видає розпорядження про усунення порушення законодавства у сфері ліцензування та розпорядження про відхилення або задовільнення апеляцій чи скарг з урахуванням рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування.

Частиною другою статті 4 зазначеного Закону встановлено, що розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування, прийняті в межах його повноважень, є обов'язковими до виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, юридичними особами всіх форм власності, а також фізичними особами - підприємцями.

Згідно частин першої та другої статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» експертно-апеляційна рада з питань ліцензування є постійно діючим колегіальним органом при спеціально уповноваженому органі з питань ліцензування та діє за регламентом, що затверджується спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування. Обов'язками Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування є: розгляд апеляцій та інших скарг здобувачів ліцензії, ліцензіатів на дії органу ліцензування або інших заявників щодо порушення законодавства у сфері ліцензування; розгляд звернень органів ліцензування або спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування щодо проведення позапланових перевірок додержання ліцензіатами вимог ліцензійних умов на підставах, передбачених пунктами 4 та 5 частини дев'ятої статті 19 цього Закону.

Відповідно до частини восьмої статті 5 зазначеного Закону апеляції розглядаються на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування у строк, що не перевищує десяти календарних днів з дня одержання від органу ліцензування запитуваних документів стосовно оскаржуваного рішення. Ліцензія, стосовно якої орган ліцензування прийняв рішення про анулювання і щодо якої Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування розглядається апеляція на рішення органу ліцензування, є чинною до дня прийняття відповідного рішення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування.

Частиною одинадцятою статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» встановлено, що рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування приймається більшістю голосів її членів і оформлюється протокольним рішенням, що підписується особою, яка головувала на засіданні Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, та секретарем ради, який призначається головою ради з числа її членів. Рішення Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування щодо розгляду апеляцій або інших скарг здобувачів ліцензії чи ліцензіатів, проектів нормативно-правових актів та/або пропозицій про запровадження чи скасування ліцензування виду господарської діяльності є обов'язковими для розгляду спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування у триденний строк з дня ухвалення відповідного рішення Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування і є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування. Розпорядження про задоволення апеляції чи про відхилення апеляції, про розгляд скарг, про погодження чи відхилення проектів нормативно-правових актів та/або усунення порушень законодавства у сфері ліцензування надсилаються відповідному органу ліцензування та здобувачеві ліцензії, ліцензіату чи заявнику протягом трьох робочих днів з дня їх прийняття.

Отже, аналіз приписів Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» свідчить про наступний алгоритм розгляду скарг здобувачів ліцензії: Експертно-апеляційна рада розглядає скарги здобувачів ліцензії на дії органу ліцензування; за результатами розгляду зазначених скарг Експертно-апеляційна рада приймає рішення, більшістю голосів її членів, яке оформлюється протоколом; рішення Експертно-апеляційної ради, яке оформлене протоколом є підставою для видання спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування розпорядження про задоволення апеляції або про відхилення апеляції.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, Державна регуляторна служба України зобов'язана діяти відповідно до покладених на неї Положенням про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 724 від 24.12.2014 завдань.

Пунктом 29 частини четвертої зазначеного Положення встановлено, що Державна регуляторна служба України видає відповідно до Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» розпорядження про усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

При цьому нормами Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 724 від 24.12.2014 не передбачено завдання Державної регуляторної служби України щодо видачі/переоформлення ліцензій чи права на зобов'язання державного органу здійснити таку видачу/переоформлення.

Таким чином, приписи Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 724 від 24.12.2014 узгоджуються з приписами пункту одинадцятого статті 5 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», а саме, Державна регуляторна служба України на підставі рішення Експертно-апеляційної ради приймає розпорядження про розгляд скарги здобувачів ліцензії на дії органу ліцензування, а саме щодо усунення порушень законодавства у сфері ліцензування.

Пунктом 1.1 розпорядження № 44 від 23.10.2015 позивача було зобов'язано переоформити ліцензію TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» серії СЕ № 180697 на провадження господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, на безстрокову в частині провадження господарської діяльності з будівництва об'єктів IV і V категорій складності відповідно до вимог частини шостої статті 21 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.03.2015 № 222 «Про ліцензування видів господарської діяльності» на підставі заяви TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» від 25.08.2015 № 13/2993.

Таким чином, хоча розпорядження № 44 від 23.10.2015 в цілому було прийнято відповідачем на виконання покладених на нього повноважень та в порядку встановленому чинним законодавством, пункт 1.1 вказаного розпорядження викладено не у відповідності до вимог Положення про Державну регуляторну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 724 від 24.12.2014.

За таких обставин, вказане розпорядження в частині пункту 1.1 є протиправним та підлягає скасуванню.

Аналогічна позиція викладена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 06.09.2016 у справі № 826/2173/16 та ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2016 у справі №826/25389/15.

Водночас, суд звертає увагу на те, що визнання протиправним та скасування пункту 1.1 розпорядження № 44 від 23.10.2015 фактично залишає скаргу TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» за результатами розгляду якої прийнято сказане розпорядження, не розглянутою в цій частині.

Частиною другою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та з метою забезпечення дотримання прав та інтересів TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» зобов'язати відповідача повторно розглянути скаргу TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» в частині щодо якої рішення було викладено в пункті 1.1 розпорядження № 44 від 23.10.2015 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов - задовольнити частково.

2.Визнати незаконним та скасувати розпорядження Державної регуляторної служби України №44 від 23.10.2015 в частині зобов'язання переоформити TOB «Станіславська теплоенергетична компанія» ліцензію серії АЕ № 180697 від 11.09.2012 на підставі заяви № 13/2993 від 25.08.2015.

3.В решіт позовних вимог - відмовити.

4.Вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Державну регуляторну службу України повторно розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» №13/3254 від 25.09.2015 у частині рішення щодо якої було викладено в пункті 1.1 розпорядження № 44 від 23.10.2015 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

5.Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Державної регуляторної служби України (01011, м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11, ) на користь Державна архітектурно - будівельна інспекція України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі апеляційного оскарження постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко