Справа № 639/7620/16-а
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/7620/16-а
Провадження № 2-а/639/226/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС № 976702 від 03.10.2016 року про накладення адміністративного стягнення на нього у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.10.2016 року відповідачем винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ПС № 976702, якою позивача притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн.

Позивач зазначає, 03.10.2016 року о 17 год. він рухався на власному автомобілі КамАЗ з причепом по автодорозі Харків-Зміїв-Балаклія-Горохуватка 68 км. У постанові не вказано конкретно місце скоєння удаваного правопорушення та відсутні докази, що підтверджують скоєння ним правопорушення, не зазначено свідків чи потерпілих та інші відомості необхідні для вирішення справи, відсутні обєктивні дані вимірювання залишкової висоти малюнку протектору. Наявні у позивача протоколи щорічної перевірки технічного стану транспортного засобу відповідачем до уваги не приймалися. ОСОБА_1 зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови йому не була надана змога реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Позивач у судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити , посилаючись на викладені у позові обставини. При цьому пояснив , що залишкова висотра протектора шин транспортного засобу з причепом, яким він керував 03.10.2016 року, не була менша за 1 ,00 мм, тобто транспортний засіб був технічно справний, що підтверджується протоколами перевірки технічного стану транспортного засобу ві 11.11.2015 року, які відповідач не взяв до уваги та взагалі не проводив вимірювання залишкової висоти малюнку протектору.

Відповідач по справі, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, надав письмові заперечення, у яких зазначив, що 03.10.2016 р. близько 17 год. 20 хв. він спільно з інспектором СРПП Балаклійського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 ніс службу на автодорозі Харків-Зміїв-Балаклія-Горохуватка 68 км Балаклійського району Харківської області на службовому автомобілі Рено д.з. 21 12-84. Під час зупинення автомобіля КАМАЗ 5320 д.з. 39323 ХА з причепом ГБК д.з. АХ0241ХХ під керуванням гр. ОСОБА_1 було виявлено технічну несправність, а саме порушення п. 31.4.5 а ПДР (залишкова висота протектора шин була менша за 1,00 мм, а саме взагалі відсутня). Зазначає, що після того, як порушення було зафіксовано, ним розяснено позивачу суть скоєного ним правопорушення, та відповідно до вимог положень ст. 222 та 276 КУпАП ним прийнято рішення про розгляд вказаного адміністративного протоколу на місці вчинення правопорушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача розпочато та проведено відповідно до вимог ст. ст. 278-280 КУпАП, клопотання або заперечення від позивача йому не надавались. Під час розгляду справи ним враховано, положення ст. 1 КУпАП. Посилання позивача на фактичну відсутність доказів скоєного ним правопорушення безпідставні, таку як згідно з вимогами законодавства доказами в справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом та поясненнями правопорушника. За результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу у розмірі 340 грн. Винесену постанову негайно оголошену позивачу та розяснено його права відповідно до положень 307, 308, 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, копію якої відповідач отримав. Вважає, що винесена ним постанова по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача є правомірною , а її зміст не суперечить нормам законодавства.

Оскільки відповідач у судове засідання не з`явився ,про причини своєї неявки суд не сповістив, а тому справа у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України розглянута за відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення обґрунтованого адміністративного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС № 976702 від 03.10.2016 року, складеної поліцейським СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 360 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 03.10.2016 року о 17 год. 20 хв. , керуючи транспортним засобом КАМАЗ 5320 д.з. 39323 ХА з причепом ГБК д.з. АХ0241ХХ, на якому встановлена гума з заду зліва залишкова висота протектору менша 1 мм, чим порушив п. 31.4.5 «А» в ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП (а.с. 4).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі передбачених статтею 121 КУпАП.

Таким чином, суд вважає безпідставним твердження відповідача у своїх письмових запереченнях щодо розгляду ним на місці вчинення правопорушення адміністративного протоколу відносно позивача. Жодних доказів щодо його складання відповідачем суду не надано. Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить визначених та обовязкових реквізитів передбачених ч. 3 ст. 283 КУпАП та додатком 5 до Інструкції, а саме: не зазначено місце скоєння адміністративного правопорушення; не вказано технічний засіб, яким здійснено фото , на яке відповідач посилається у своїх письмових запереченнях, не зазначенообєктивні дані вимірювання залишкової висоти малюнку протектору, якими засобами проводилось це вимірювання. Тобто в постанові не зазначено жодних доказів, які б підтверджували порушення позивачем ПДР .Крім того, на зворотній стороні бланку постанови відсутня роздруківка прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене поліцейським СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення ,передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідач не надав суду належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 03.10.2016 року п. 31.4.5 «А» ПДР України.

Згідно із п. 31.4.5 «А» ПДР України, шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.

Однак, відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00290-02080-15 від 11.11.2015 р., транспортний засіб КАМАЗ 5320, д.н.з. НОМЕР_1 після технічного контролю визнано технічно справним, дата чергового проходження обовязкового технічного контролю не пізніше 11.11.2016 р. (а.с. 5).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення субєкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 162 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову зокрема про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання недійсним рішення чи окремих його положень.

На підставі п. 3 ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» передбачено, що відповідно до частини другої статті 11КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. При цьому слід ураховувати, що в такому разі в мотивувальній частині рішення суд повинен навести відповідне обґрунтування.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС № 976702 від 03.10.2016 року про накладення адміністративного стягнення на нього у вигляді штрафу у розмірі 360 грн. Суд вважає за необхідне також закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, скасування постанови серії ПС № 976702 від 03.10.2016 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 360 гривень та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 8, 9, 11, 70-72, 86, 158-160, 161-163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, Постановою Пленуму ВАСУ № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі», суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 976702 від 03.10.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 (триста сорок) гривень закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк