Справа № 466/1171/16-а
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року Справа № 876/4748/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року по справі № 466/1171/16-а за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення заборгованості з виплати вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення заборгованості по виплаті вихідної допомоги, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

На підтвердження позовних вимог покликається на те, що відповідачем було протиправно відмовлено у виплаті вихідної допомоги, у розмірі не менше середньомісячного заробітку при припиненні трудового договору. Також відповідач неправомірно відмовився нараховувати позивачу заробітну плату в день звільнення, а тому з останнього підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржив позивач ОСОБА_1, який покликаючись на те, що вказана постанова є незаконною та прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що позивачу не були нараховані та виплачені кошти, в порядку, передбаченому п. 3.4.8. Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року №499 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року № 205/14896, а тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що наказом начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України від 05 листопада 2015 року за №788о/с (по особовому складу) підполковника міліції ОСОБА_1, начальника сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, з 06.11.2015 року звільнено з органів внутрішніх справ у запас збройних сил України за п.64 "г" (через скорочення штатів). Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби становить: 18 років 02 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні: 23 роки 08 місці 23 днів.

07 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України із заявою в якій просив на підставі ст.44 КЗпП України нарахувати та виплатити вихідну допомогу з 07 листопада 2015 року по 07 грудня 2015 року.

Відповідач листом від 24.12.2015 року за №261/зб повідомив заявника, що законних підстав для нарахування та виплати вихідної допомоги на підставі ст.44 КЗпП України, з 07 листопада 2015 року по 07 грудня 2015 року, не має.

Підставою для такої відмови стало те, що виплата одноразової грошової допомоги при звільненні особам начальницького складу органів внутрішніх справ України регулюється пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №3 93. Така одноразова допомога була перерахована на картковий рахунок позивача в ЗГУ КБ "Приватбанк" 25.11.2015 року. Водночас, рішення про припинення трудового договору на підставі п.1 ст.40 КЗпП України щодо ОСОБА_1 не приймалось, відповідного розпорядчого документу (наказу) видано не було.

Згідно з довідкою від 10 травня 2016 року за № 109, позивачу було виплачено належне йому грошове забезпечення при звільненні з органів внутрішніх справ, в тому числі одноразову грошову допомогу в розмірі 60222 грн. 43 коп.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що виплата належного позивачу грошового забезпечення була здійснена у строк, передбачений п.3.4.8 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового і начальницького складу, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, у зв'язку з чим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (надалі-Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 року № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ", грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу, закладу чи установи МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ. За час відсутності особи рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ на службі без поважних причин (прогул) грошове забезпечення не виплачується. Підставою припинення виплати грошового забезпечення особі рядового чи начальницького складу органів внутрішніх справ є матеріали службового розслідування на підставі мотивованого рапорту безпосереднього керівника про обставини невиходу на службу та наказ начальника органу внутрішніх справ, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення. Крім цього, виплата грошового забезпечення припиняється з підстав, визначених у підпункті 3.4.8 пункту 3.4 та пункті 3.8 розділу III цієї Інструкції.

Згідно з п.1.18 Інструкції, при прийнятті на службу до органів внутрішніх справ грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення особі рядового чи начальницького складу виплачується до дня виключення зі списків особового складу включно.

Відповідно до п.п. 3.4.8 п. 3.4 Інструкції, особам рядового і начальницького складу, звільненим з посад у зв'язку з скороченням штатної посади, з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення). Грошове забезпечення в цьому випадку обчислюється, виходячи з окладу за спеціальним званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір якої визначається за рішенням керівника та оголошується наказом. Після закінчення двох місяців грошове забезпечення виплачується тільки за рішенням Міністра внутрішніх справ України. Після закінчення перших двох місяців (та в разі неприйняття відповідних рішень щодо продовження виплати грошового забезпечення) особам рядового і начальницького складу виплачуються тільки оклади за спеціальними званнями. Під час визначення права на грошове забезпечення у строки, передбачені цією Інструкцією, не зараховуються періоди перебування особи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я. За бажанням особи їй надається чергова відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку в разі звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до законодавства.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що дана норма регулює відносини з виплати грошового забезпечення лише тим особам рядового і начальницького складу, які звільнені з посад у зв'язку із скороченням штатної посади, однак і надалі перебувають на службі в органах внутрішніх справ. Отже, звільнення з посади через скорочення штатної посади та звільнення зі служби через скорочення штатів це два різні поняття.

Відповідно до пункту 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

З огляду на вищевикладене апеляційний суд приходить до висновку про те, що позивач був звільнений з органів внутрішніх справ за п.64 «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, а тому вважає, що відповідач в повній мірі виконав свої фінансові зобов'язання перед позивачем, у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2016 року по справі № 466/1171/16-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник