Справа № 820/1480/16
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 р.Справа № 820/1480/16

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді Бартош Н.С.,

Суддів: Старосуд М.І., Донець Л.О.

при секретарі Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2016р. по справі № 820/1480/16

за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області

до Відділу освіти Близнюківської районної державної реєстрації

про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державна фінансова інспекція в Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив стягнути з Відділу освіти Близнюківської районної державної адміністрації кошти в сумі 15981,68 грн., до місцевого бюджету Близнюківського району р/р № 0060 одержувач УДКСУ у Близнюківському районі, код одержувача - 38029801, банк одержувача УДКСУ у Харківській області, МФО банку одержувача - 851011.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2016р. по справі № 820/1480/16 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2016р. по справі № 820/1480/16 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач письмові заперечення на апеляційну скаргу не подав.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в Харківській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Близнюківської районної державної адміністрації за період з 01.05.2014 р. по 30.06.2015 р., за результатами проведення якої складений акт № 760-15/08 від 17.08.2015 р.

В ході ревізії Державною фінансовою інспекцією в Харківській області виявлені порушення, зокрема: ревізією дотримання норм списання палива і мастильних матеріалів за період з 01.05.2014 р. по 30.06.2015 р. встановлено, що списання палива проводилося відповідно до наказу Відділу освіти Близнюківської РДА № 223а від 30.08.2013 р. «Про затвердження норм витрат пального», зробленого на підставі наказу Міністерства транспорту України № 43 від 10.02.1998 р. «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» (зі змінами), із застосуванням підвищуючих коефіцієнтів по списанню пального.

В ході перевірки встановлено завищення затверджених норм пального по автомобілю «Богдан 18132, 11А09284». Так, наказом по відділу норма витрат дизельного пального на автобус встановлена 22л/100 км, проте по технічним характеристикам автобуса «Богдан» мінімальна контрольна витрата з технічно припустимою максимальною масою і з постійною швидкістю 60 км/год складає 13л/100 км, а контрольна витрата палива з технічно припустимою максимальною масою в міському циклі - 22,5 л/100 км. В ході перевірки також було встановлено, що автобус «Богдан» працює у сільській місцевості по підвозу учнів до шкіл.

В акті ревізії також зазначено, що згідно наказу № 36 від 24.01.2012 р. «Про затвердження змін до норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» витрата палива на 100 км пробігу для автобуса «Богдан» складає 17,75 літри, у зв'язку з чим позивач дійшов до висновку, що внаслідок допущеного порушення, за ревізуємий період, Відділом освіти безпідставно списано 940,9 л. дизельного пального на загальну суму 15981,68 грн.

На підставі акту ревізії № 760-15/08 від 17.08.2015 р., Державною фінансовою інспекцією в Харківській області винесено Вимогу про усунення порушень Відділом освіти Близнюківської районної державної адміністрації № 76010/1637 від 27.08.2015 р., якою пред'явлено вимоги, зокрема: зобов'язати усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку, а саме: зайве списання ПММ в сумі 15981,68 грн., що є порушенням наказу № 36 від 24.01.2012 р. «Про затвердження змін до норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті».

У зв'язку з тим, що відповідачем така Вимога про усунення виявлених порушень (в частині, що стосується безпідставного списання ПММ) відповідачем усунута не була, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов до висновку, що встановлені позивачем за наслідком проведеної ревізії спірні порушення відповідачем вимог діючого законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що за висновком контролюючого органу, списання палива проводилося відповідно до наказу Відділу освіти Близнюківської РДА № 223а від 30.08.2013 р. «Про затвердження норм витрат пального», зробленого на підставі наказу Міністерства транспорту України № 43 від 10.02.1998 р. «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» (зі змінами), із застосуванням підвищуючих коефіцієнтів по списанню пального. Зокрема, виявлені порушення позивач пов'язує з тим, наказом по Відділу норма витрат дизельного пального на автобус встановлена 22л/100 км, проте по технічним характеристикам автобуса Богдан мінімальна контрольна витрата з технічно припустимою максимальною масою і з постійною швидкістю 60 км/год складає 13л/100 км, а контрольна витрата палива з технічно припустимою максимальною масою в міському циклі - 22,5л/100км, в той час, як згідно наказу № 36 від 24.01.2012 р. «Про затвердження змін до норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» витрата палива на 100 км пробігу для автобуса «Богдан» складає 17,75 літри.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-ХІІ від 26.01.1993 р. (далі - Закон № 2939-ХІІ) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону № 2939-ХІІ визначено головні завдання органу державного фінансового контролю та, зокрема, передбачено, що державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону № 2939-ХІІ, органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, а п. 10 зазначеної статті надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю та діє в інтересах держави.

З аналізу наведених вище норм права вбачається, що діяльність органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, у разі виявленні збитків завданих державі чи об'єкту контролю, відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом про стягнення суми.

Відповідно до практики Верховного Суду України, при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

При цьому, Верховний Суд України у своїх рішеннях зазначає, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства у цій частині є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Така правова позиція Верховного Суду України викладена в рішеннях від 15.04.2014 р. № 21-40а14, від 14.10.2014 р. у справі № 21-453а14, від 10.02.2015 р. у справі № 21-632а14, від 18.11.2014 р. у справі № 21-461а14, від 20.01.2015 р. у справі № 21-601а14 та інших.

Відповідно до ст. 244-2 КАС України рішення Верховного Суду України є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України. Суди повинні привести свою практику у відповідність з рішенням Верховного Суду України.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що Держфінінспекція наділена правом звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів і зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що Вимога про усунення порушень Відділом освіти Близнюківської районної державної адміністрації № 76010/1637 від 27.08.2015 р., містить зобов'язання усунення виявлених порушень, а саме: наказу № 36 від 24.01.2012 р. «Про затвердження змін до норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, згідно якого витрата палива на 100 км пробігу для автобуса «Богдан» складає 17,75 літри. Про те, суд вказав, що за яких підстав контролюючим органом було застосовано саме Наказ № 36 від 24.01.2012 р. замість Наказу № 223а від 30.08.2013 р. в акті планової ревізії не зазначено.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі зазначив, що згідно наказу Міністерства Інфраструктури України № 36 від 24.01.2012 р. «Про затвердження змін до норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», яким було внесено зміни наказу Міністерства транспорту України № 43 від 10.02.1998 р. «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», витрата палива на 100 км пробігу для автобуса «Богдан» складає 17,75 літри.

Також апелянт зазначив, що наказ № 36 від 24.01.2012 р. «Про затвердження змін до норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», яким було внесено зміни наказу Міністерства транспорту України № 43 від 10.02.1998 р. «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» був прийнятий Міністерством інфраструктури України, а наказ № 223а від 30.08.2013 р. «Про затвердження норм витрат пального» розробленого на підставі наказу Міністерства транспорту України № 43 від 10.02.1998 р. «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» був прийнятий Відділом освіти Близнюківської РДА, що на думку апелянта свідчить про те, що наказ № 36 має вищу юридичну силу.

Крім того, в доводах апеляційної скарги позивач по справі зазначив, що Відділ освіти Близнюківської РДА при розробленні наказу № 223а від 30.08.2013 р. «Про затвердження норм витрат пального» керувався наказом Міністерства транспорту України № 43 від 10.02.1998 р. «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» (зі змінами), в який було внесено зміни наказом Міністерства інфраструктури України № 36 від 24.01.2012 р. «Про затвердження змін до норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», але ці зміни не були взяті до уваги Відділом освіти Близнюківською РДА при прийнятті наказу № 226а, що призвело до зазначеного вище порушення.

Колегія суддів зазначає, що перевіряючими в ході проведення ревізії було встановлено, що на балансі Відділу освіти Близнюківської районної державної реєстрації станом на 01.07.2015 р. обліковується 15 одиниць власних транспортних засобів, з яких 13 одиниць призначені для перевезення школярів. Виявленні в ході ревізії порушення позивач, зокрема, пов'язує з тим, що відповідачем завищено затверджені норми витрат пального по автомобілю «Богдан ISUZU A092S4», що є порушенням наказу Міністерства інфраструктури України № 36 від 24.01.2012 р. «Про затвердження змін до норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті», яким були внесені зміни до наказу Міністерства транспорту України № 43 від 10.02.1998 р. «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті». В свою чергу, при визначенні норм витрат пального для автобуса «Богдан», відповідач керувався власним наказом № 223а від 30.08.2013 р. «Про затвердження норм витрат пального», який був розроблений на підставі наказу Міністерства транспорту України № 43 від 10.02.1998 р. без врахування змін, що були внесені наказом № 36 від 24.01.2012 р.

Зі змісту наказу № 36 від 24.01.2012 р. вбачається, що цей наказ розроблено з метою вдосконалення системи нормування витрат палива і мастильних матеріалів колісними транспортними засобами, включаючи транспортні засоби загального, спеціального і спеціалізованого призначення, та обладнанням з врахуванням нових конструкцій і сучасних умов експлуатації, що призначена для підприємств, організацій та установ (суб'єктів господарювання), що діють на території України і експлуатують автомобілі, а також сприяння економії моторних палив і підвищення безпечності дорожнього руху.

Згідно Таблиці А 4.2 Додатку 1 до наказу № 36 від 24.01.2012 р., норма витрат палива для автобуса «Богдан А-091» складає 16,3л/100км. (без урахування коефіцієнтів та з експлуатаційних факторів). Також згідно цієї таблиці норма витрат пального в кількості 16,3л/100 км. визначена для автобуса «Богдан А-091» (модель двигуна - 4HG1). В свою чергу, згідно технічного паспорта на автобус, який належить відповідачу та для якого визначалися норми витрат пального в розмірі 22,5л/100 кв., вбачається що така норма витрат пального встановлена для автобуса «Богдан А092S4» (модель двигуна - 4HК1-XS ISUZU, Євро 3) та цим же технічним паспортом визначено, що контрольна витрата палива з технічно припустимою максимальною масою в міському циклі складає не більше 22,5л/100 км.

Враховуючи те, що передбачена наказом № 36 від 24.01.2012 р. норма витрат пального встановлена для автобуса «Богдан А-091» (модель двигуна - 4HG1), в той час як відповідачем експлуатується автобус «Богдан А092S4» (модель двигуна - 4HК1-XS ISUZU, Євро 3), доводи позивача про обґрунтованість встановлення в ході проведення ревізії факту завищення підконтрольною установою норми витрат пального та відшкодування у зв'язку з цим збитків є безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставина справи, що свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про неправильність обчислення завданих збитків.

Що стосується посилання апелянта на те, що відповідачем при розробленні наказу № 223а від 30.08.2013 р. не було враховано наказ № 36 від 24.01.2012 р., яким були внесені зміни до наказу № 43 від 10.02.1998 р., колегія суддів зазначає, що наказ № 223а від 30.08.2013 р. на момент розгляду справи в суді першої інстанції був чинним та відповідачем не скасовувався та до нього відповідних змін не вносилося. В свою чергу, бездіяльність відповідача щодо невнесення змін до власного наказу не є предметом розгляду в межах даної справи та ця обставина не спростовує неправильність обчислення позивачем завданих збитків.

Враховуючи те, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2016р. по справі № 820/1480/16 прийнята з дотриманням вимог чинного законодавства, колегія суддів не виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2016р. по справі № 820/1480/16 - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 03.08.2016р. по справі № 820/1480/16 за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області до Відділу освіти Близнюківської районної державної реєстрації про стягнення суми - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Старосуд М.І. Донець Л.О.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 31.10.2016 року.