Справа № 813/1622/16
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

щодо закриття провадження у справі

28 жовтня 2016 року Справа № 813/1622/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

суддя Грень Н.М.

суддя Хома О.П.

секретар судового засідання Приймак С.І.,

від позивача Чукла С.П.,

від відповідача 1, 2 Сенюк В.Р.,

від відповідача 3 Холявка І.Я.,

розглянув у попередньому судовому засіданні клопотання представників відповідачів 2, 3 про закриття провадження в адміністративній справі за позовом Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення та рішень, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Управління комунальних ресурсів виконавчих органів Дрогобицької міської ради з адміністративним позовом до Дрогобицької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області, Державної фіскальної служби України, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення Дрогобицької ОДПІ від 02.03.2015 року № , рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 28.03.2016 року № 1598/10/13-01-10-01-05 та рішення Державної фіскальної служби України від 26.04.2016 року № 9353/6199-99-11-01001-25.

Представниками відповідача 2, 3 заявлене клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України, у зв'язку з тим, що оскаржуване у справі рішення Державної фіскальної служби України від 26.04.2016 року № 9353/6/99-99-11-01-01-25, прийняте за результатами вирішення податкового спору в доюрисдикційній процедурі, не є актом реалізації контролюючими органами повноважень у сфері управлінської діяльності та не має самостійного юридичного значення, оскільки не містить обов'язкового для суб'єкта господарювання припису.

Представники відповідачів 2,3 вказане клопотання підтримали, просили таке задовольнити.

Представник позивача проти вказаного клопотання заперечив повністю, просив у його задоволенні відмовити.

Суд з'ясував обставини, які мають значення для вирішення клопотання про закриття провадження, та вирішуючи його керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму (ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справу адміністративної юрисдикції (адміністративну справу) визначено як переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, рішення субєкта владних повноважень, що прийняте ним при здійсненні владних управлінських функцій, може бути оскаржено до адміністративного суду.

Рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 26.04.2016 року №9353/6199-99-11-01-01-25 за назвою є «рішенням», про яке йдеться в п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України. Оскаржуване рішення ДФС України є також рішенням (тобто правовим актом індивідуальної дії) для позивача по суті, адже таке рішення впливає на його права та обов'язки. Так, день отримання цього рішення є днем узгодження податкових зобов'язань (відповідно до п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України). Протягом 10 днів з дня узгодження податкових зобов'язань Позивач зобов'язаний сплатити податкове зобов'язання, визначене у податковому повідомленні-рішенні (абз. 2 п п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України).

Тобто це рішення створює можливість стягнення з позивача суми грошового зобов'язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні, що, в свою чергу, вплине на майновий стан позивача, його права та обов'язки.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України прямо встановлює право на оскарження рішень Державної фіскальної служби України, прийнятих за розглядом скарги платника податків, і визначає, що таке оскарження має відбуватися в судовому порядку.

Згідно з пунктом 56.10 ст. 56 Податкового кодексу України рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Враховуючи вищевказане, рішення ДФС України від 26.04.2016 року №9353/6199-99-11-01-01-25 потрібно вважати правовим актом індивідуальної дії, який впливає на права та обов'язки Позивача і підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства на підставі п. 56.10 ст. 56 Податкового кодексу України та ст. 17 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення ДФС України від 26.04.2016 року прийняте при здійсненні ним законодавчо визначених владних управлінських функцій. Оскільки в законодавстві для такого роду рішень передбачений порядок судового оскарження, який узгоджується з положеннями Кодексу адміністративного судочинства України в частині визначення юрисдикції адміністративних судів, тому справа в цій частині позовних вимог є адміністративною.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в самому рішенні від 26.04.2016 року №9353/6199-99-11-01-01-25 за результатами розгляду скарги позивача роз'яснено право платника податку на оскарження цих рішень в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 2, 157, 158-160, 165, 167 КАС України, суд -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання представників відповідачів про закриття провадження у справі - відмовити.

2. Копію ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала про відмову в закритті провадження у справі окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду прийняте за наслідками розгляду адміністративної справи.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.11.2016 року.

Головуючий суддя Кравців О.Р.

Суддя Грень Н.М.

Суддя Хома О.П.