Справа № 810/2999/16
Суддя: Виноградова О.І.
Дата ухвалення: 2016-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/2999/16

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2016 року № 810/2999/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Виноградова О.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до товариства з обмеженою відповідальністю науково- виробниче підприємство "Лісозаводчик" про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

22 вересня 2016 р. до Київського окружного адміністративного суду звернулась Вишгородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області (далі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Лісозаводчик" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 92 101 грн 25 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача існує заборгованість зі сплати орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності за січень-травень 2015 р. у сумі 92 101 грн 25 коп.

6 жовтня 2016 р. представником позивача було подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, встановив таке.

3 червня 1998 р. відповідач зареєстрований як юридична особа, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань (а.с. 6-8).

28 січня 2015 р. відповідачем до позивача було подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за січень – грудень 2015 р., у якій самостійно визначено суму названого податку, що підлягала сплаті у сумі 18 420 грн 25 коп. за кожен місяць (а.с. 11-12).

Крім того, 4 вересня 2014 р. позивачем було винесено вимогу про сплату боргу форми "Ю" № 1290-25 на суму 14 764 грн 08 коп. (далі - вимога № 1290-25). (а.с. 14). Дана вимога була вручена відповідачу 7 жовтня 2014 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 14 на звороті).

У зв’язку з несплатою відповідачем заборгованості у добровільному порядку позивачем було подано даний позов до суду.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України) у редакції, яка діяла на дату виникнення спірних правовідносин.

Як убачається зі ст. 269 ПК України, платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Відповідно до вимог ст. 270 ПК України об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно з вимогами п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Як убачається зі ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Облік фізичних осіб - платників податку і нарахування відповідних сум проводяться щороку до 1 травня.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податкове зобов'язання з плати за землю, визначене у новій звітній податковій декларації, у тому числі за нововідведені земельні ділянки, сплачується власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з вимогами ст. 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Як убачається з п.п. 16.1.3. п. 16.1 ст. 16 ПК України, платники податків зобов’язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до вимог п.п. 191.1.2. п. 191.1 ст. 191 ПК України контролюючі органи здійснюють контроль за своєчасністю подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Як убачається з п. 59.1. ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог п.п. 14.1.153. п. 14.1 ст. 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно з вимогами п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Наявні матеріали справи свідчать про таке.

Як вже зазначалося, 28 січня 2015 р. відповідачем до позивача було подано податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за січень – грудень 2015 р., у якій самостійно визначено суму названого податку, що підлягала сплаті у сумі 18 420 грн 25 коп. за кожен місяць (а.с. 11-12).

У період січень-травень 2015 р. позивачем не було сплачено самостійно визначену суму податкового зобов'язання з плати за землю, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість у сумі 92 101 грн 25 коп.

Наявна у відповідача заборгованість підтверджується:

- копією податкової декларації з плати за землю за 2015 р. (а.с. 11-12);

- копією вимоги № 1290-25 на суму 14 746 грн 08 коп., яка була вручена відповідачу 7 жовтня 2014 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 14);

- копією картки особового рахунку, згідно з якою загальна сума заборгованості відповідача складає 295 462 грн 52 коп. (а.с. 24).

Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідачем суду надано не було.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за період січень-травень 2015 р., складає 92 101 грн 25 коп., а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Лісозаводчик" податковий борг перед бюджетом у сумі 92 101 грн (дев'яносто дві тисячі сто одна) грн 25 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Виноградова О.І.