Справа № 523/15066/15-а
Суддя: Виноградова Н. В.
Дата ухвалення: 2015-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2015 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді - Виноградової Н.В.

при секретарі - Сапронецькій К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить визнати рішення Комісії при Головному ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.04.2015 року протиправним та скасувати; зобов'язати Головне ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Одеській області підтвердити ОСОБА_1 період роботи з 03.08.1992 року по 17.05.1993 року на посаді машиніста пневматичних насосів.

28 жовтня 2015р. відповідач - ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси надало письмові заперечення та просило відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки посилаючись на те, що вимоги викладені в позовній заяві є не обґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, що беруть участь у справі.

Суд вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 20.04.1988 року по 30.06.2001 року працювала на ЗАТ «Одесацемент», а після його ліквідації, з 01.07.2001 року по 22.12.2008 рік на ТОВ "Цемент" на різних посадах, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.9-11).

27.10.2011 року позивачка змінила прізвище з «Мілько» на «Крупельницька», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені, виданим Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 31 (а.с.12).

Згідно довідки головного управління статистики в Одеській області № 01-02-105-265 від 14.02.2012 року ЗАТ "Одесацемент" ім. М.А. Посмітного було ліквідовано 08.01.2002 року (а.с.15).

Відповідно до письмової довідки ТОВ "Цемент" №706 від 23.09.2011р. та листа ТОВ "Цемент" №441 від 25.06.2013р., 01.07.2001 року було утворено ТОВ "Цемент" на місці ліквідованого ЗАТ "Одесацемент" ім. М.А. Посмітного, при цьому ТОВ "Цемент" не є правонаступником останнього (а.с.13,14).

Відповідно до письмової довідки ТОВ "Цемент" №705 від 23.09.2011 року, ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Мілько) підтверджено наявний трудовий стаж для призначення пенсії: з 20.04.1988р. по 19.08.1988р. за списком №2; з 20.08.1988р. по 28.07.1992р. за списком №2; з 29.07.1992р. по 02.08.1992р. за списком №2; з 18.05.1993р. по 30.10.2002р. за списком №1; з 01.11.2002р. по 18.02.2007р. за списком №2; з 19.02.2007р. по 22.12.2008р. за списком №2. (а.с.19-20).

ОСОБА_3 звернулася до ТОВ «Цемент» з заявою про внесення змін до трудової книжки та видачі пільгової довідки про підтвердження трудового стажу. На адресу позивачки від ТОВ «Цемент» надійшов лист-відповідь вих. № 295 від 19.04.2013 року в якому вказано, що ТОВ «Цемент» не має законних підстав, так як він не є правонаступником ЗАТ "Одесацемент" ім. М.А. Посмітного, для внесення зміни до трудової книжки та видання пільгової довідки про підтвердження трудового стажу (а.с.18).

Згідно листа Департаменту соціального захисту населення № Д-37 від 29.07.2013 року професія пневмокамерних насосів законодавством не передбачена, однак, національним класифікатором України «Класифікатор професій» ДК 003-2010 передбачена професія машиніст пневматичних насосів. Згідно висновку державної експертизи умов праці управління праці та соціальних питань від 28.09.1993р., професії які були атестовані на ЗАТ «Одесацемент» затверджені наказом по підприємству № 50 від 15.02.1993р.(а.с.21-22).

14.10.2013р. позивачка звернулася до ОСОБА_2 ПФУ в Суворовському районі м. Одеси із заявою про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. ОСОБА_2 ПФУ в Суворовському районі м. Одеси №92/к-5 від 31.03.2014р., позивачці було надано копію листа №454/к-5 від 23.10.2013р., відповідно якого роз'яснено питання стосовно норм діючого законодавства, порядку застосування Списків №1, №2 та підстав не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 03.08.1992 року по 17.05.1993 року (а.с.25-26,26-27,28).

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.04.2015 року, ОСОБА_3 відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 03.08.1992 по 17.05.1993 рік на посаді машиніста гвинтових насосів, машиніста пневнокамерних насосів, відповідно до Списку №2, затвердженого Постановою КМУ від 11.03.1994 року №162. (а.с.29).

Відповідно пункту 10 Порядку застосування Списків № 1 и №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при рахуванні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005р. № 1451/11731, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці необхідно надати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду та періоди виконаної роботи, виписку з наказу по підприємству про наслідки атестації на відповідному робочому місці, та у випадку відсутності в трудовій книжці відомостей, визначаючих право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, яка передбачена пунктом 20 Порядку підтвердження трудового стажу, що мається для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. № 637.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як вказує п. 20 Постанови Кабінету міністрів України № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років і 6 місяців на зазначених роботах.

Працівники, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, чоловікам пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється у відповідності зі списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, на підставі записів у трудових книжках працівників та уточнюючих довідок, виданих підприємствами на підставі первинних документів про характер виконуваної роботи та умови праці, а також про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня на роботах, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи особи.

Згідно п.3.2. мотивувальної частини рішення Конституційного суду №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України (254к/96-ВР) вони є загальнообов'язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами».

В Оглядовому листі від 14.08.2008 року №1406/100/13-08 Вищий адміністративний суд України зазначив наступне: «Переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій в касаційному порядку, зазначив: «Відмовляючи в задоволені вимог в частині визнання незаконним рішення районного управління Пенсійного фонду України щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суди дійшли помилкових висновків, що для підтвердження стажу роботи приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств. Ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Зазначеній нормі відповідає пункт 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій», затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року».

Відповідно до ч.1, 3 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Стаття 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 7,12 Постанови Правління ПФУ від 10.11.2006 №18-1 «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», саме на відповідача покладено обовязок надання допомоги у зборі необхідних документів для підтвердження пільгового стажу, а також Комісії надано право щодо заслуховування особи, запрошення експертів та консультантів при вирішенні питань підтвердження пільгового стажу, отримання необхідної інформації.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси вбачається неправомірність, оскільки відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. «б» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991р. на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року №442, що набрала чинності з 21.08.1992 року, тому вимоги щодо обовязкового проведення атестації робочого місця за будь-якою професією, що дає право на пільгову пенсію, застосовуються до періодів пільгового стажу після 21.08.1992 року.

Результати атестації використовуються підприємствами й організаціями також для здійснення пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 1 „Порядку проведення атестації робочих місць за умовам праці затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. №442 атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно до п. 6 вищезазначеного Порядку атестація робочих місць передбачає:

установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці;

санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці;

комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам;

установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією;

обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці;

визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах;

складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників;

аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 10 вищезазначеного Порядку результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків N 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 01.08.1992р. «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (далі Порядок) установлено, що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком на пільгових умовах за списками № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць. Результати атестації використовуються підприємствами й організаціями також для здійснення пільг і компенсацій, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до Порядку, основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах. Атестація робочих місць передбачає, в тому числі, визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників. Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ.

Відповідно до п.9 Порядку перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обгрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Згідно листа Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» механіко-машинобудівний інститут щодо відповідності посад «машиніст пневматичних насосів» та «машиніст пневмокамерних насосів», повідомлено наступне: пневмокамерні насоси є окремим випадком пневматичних насосів, тобто пневматичні насоси більш загальне поняття, під яке і підпадають і пневмокамерні насоси (а.с.30).

Згідно листа ТОВ «Промпневмокомплект» №69-07/15 від 17.07.2015 р. встановлено, що пневмокамерний насос це пневматичний насос, всмоктуючи-нагнітальної сили (а.с.31).

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Стаття 64 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави (ст. 3).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням зазначених норм права позивач має право на пільгову пенсію і це право підтверджено доказами, однак відповідач в порушення вказаних норм відмовив у призначенні пільгової пенсії.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 53, 59, 69, 71, 76, 79, 86, 94, 159 -163, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати рішення Комісії при Головному ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Одеській області від 29.04.2015 року протиправним.

Зобовязати Головне ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Одеській області підтвердити ОСОБА_1 період роботи з 03.08.1992 по 17.05.1993 рік на посаді машиніста пневматичних насосів.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Суворовського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя