Справа № 404/4541/15-а
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2016-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Гриціва М.І.,
суддів:Волкова О.Ф., Кривенди О.В., Прокопенка О.Б., -
розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді (далі - управління ПФУ, ПФУ відповідно) про перерахунок пенсії,

встановила:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до управління ПФУ, у якому просив: визнати протиправними бездіяльність управління ПФУ та його рішення від 10 червня 2015 року № 178613 (далі - рішення № 178613) про відмову в поновленні виплати пенсії; зобов'язати управління ПФУ перерахувати та поновити виплату раніше призначеної пенсії з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії, які були проведені починаючи з 7 жовтня 2009 року, та виплатити нараховану пенсію.

На обґрунтування вимог зазначив, що вважає відмову управління ПФУ у поновленні виплати йому пенсії протиправною бездіяльністю через те, що прийняття Конституційним Судом України Рішення від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 (далі - Рішення № 25-рп/2009) щодо неконституційності положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) є підставою для поновлення його конституційного права на виплату пенсії незалежно від місця постійного проживання.

Суди встановили, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином України і має право на одержання пенсії, яка призначена на підставах та у порядку, встановлених Законом України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та Законом № 1058-IV. У 2001 році позивач виїхав на постійне проживання до Ізраїлю, до виїзду проживав у м. Кіровограді.

За час проживання позивача за межами України пенсія йому не виплачувалась.

Рішеннями управління ПФУ від 21 квітня 2015 року № 607/Р-8/30 та від 10 червня 2015 року № 178613 ОСОБА_5 відмовлено у поновленні виплати пенсії.

Кіровський районний суд міста Кіровограда постановою від 8 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року, позов задовольнив частково: визнав бездіяльність управління ПФУ протиправною, визнав протиправним рішення № 178613, зобов'язав здійснити перерахунок та поновити виплату раніше призначеної пенсії починаючи з 30 березня 2015 року ‒ з моменту звернення ОСОБА_5 до управління ПФУ із заявою, поданою згідно із Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим від 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846).

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 10 березня 2016 року на підставі пункту 5 частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі ‒ КАС) відмовив у відкритті касаційного провадження.

У заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України з підстави, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 237 КАС, представник позивача зазначає, що оскаржувана ним ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у постановах Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права. Просить рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій скасувати та постановити нове рішення - про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з огляду на таке.

Верховний Суд України вже вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні зазначених норм права і в постановах від 12 травня, 6 жовтня та 8 грудня 2015 року (справи №№ 21-180а15; 21-2427а15, 21-2419а15; 21-5440а15 відповідно) зазначив таке.

З дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу орган ПФУ має відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

У постанові від 8 грудня 2015 року Верховний Суд України, переглядаючи рішення суду касаційної інстанції у справі зазначеної категорії за заявами, в яких, крім іншого, йшлося про усунення розбіжностей у застосуванні законодавства, що регламентує строки звернення до адміністративного суду, вказав на те, що ці спори мають вирішуватися з урахуванням вимог статей 99 та 100 КАС.

Рішення суду у справі, що розглядається, не суперечить наведеній правовій позиції.

У цій справі позивач просив суд зобов'язати відповідача відновити виплату пенсії з 7 жовтня 2009 року - з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009, але позивач із заявою до управління ПФУ звернувся 30 березня 2015 року, тобто після спливу 5 років з часу прийняття вказаного рішення. Суд першої інстанції, з якими погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій, відмовив у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповажність причини пропуску строку звернення до суду.

Оскільки обставини, які стали підставою для перегляду справи Верховним Судом України за пунктом 5 частини першої статті 237 КАС, не підтвердилися, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» статтями 241, 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадку, встановленого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.І. Гриців

Судді: О.Ф. Волков

О.В. Кривенда

О.Б. Прокопенко