Справа № 804/16075/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Головуючий у 1 інстанції Гончарова І.А.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2016 рокусправа № 804/16075/15
Приміщення суду за адресою: 49083, м. Дніпропетровськ, пр.імені Газети Правда, 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання Трахт К.О. за участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 р. у справі №804/16075/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати винесені Криворізькою південною об`єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - відповідач) податкові повідомлення-рішення: від 22.10.2015 р. № НОМЕР_1 про стягнення з позивача податкового боргу в сумі 1642893,15 грн., із них основний податковий борг складає 1095262,10 грн., та штрафні санкції - 547631,05 грн.; від 22.10.2015 р. № НОМЕР_2 про стягнення з позивача штрафних санкцій у сумі 136,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення про донарахування грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб прийнято на підставі необґрунтованих та не підтверджених належними доказами висновків акту перевірки про нереальність господарських операцій між позивачем і його контрагентами в перевіряємий період. Натомість, в обґрунтування реальності таких операцій позивач посилається на їх забезпечення належним чином оформленими первинним документами та стверджує про відсутність підстав для застосування до позивача відповідальності за порушення з боку контрагентів. В обґрунтування протиправності податкового повідомлення-рішення про стягнення з позивача штрафних санкцій за несвоєчасне перерахування військового збору позивач посилається на відсутність порушень податкового законодавства з його боку.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 22.10.2015 року №, винесене Криворізькою південною обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 6100,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в ході проведення перевірки не було встановлено фактів документального підтвердження реальності господарських операцій позивача з ТОВ Спецпідряд Сервіс, ТОВ Експортмаркет та використання придбаних у ТОВ Шелеш, ТОВ БК Спецбудмонтаж товарно-матеріальних цінностей та послуг в господарській діяльності позивача в межах оподатковуваних операцій з метою отримання доходу.

Під час перевірки встановлено порушення порядку ведення книги обліку доходів та витрат в частині відображення данних загальним підсумком, а не щоденно; відсутності реквізитів документів, які підтверджують понесені витрати, не відображення частини нереалізованих товарів, сировини, матеріалів на кінець звітного період за період з 01.01.2012 року по 31.12.2012 року. Встановлено, що за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року графи книги обліку доходів та витрат не заповнювались.

До перевірки не надано товарно-транспортних накладних, які підтверджують фактичне придбання послуг з автотранспортних перевезень у ТОВ Спецпідряд Сервіс, ТОВ Експортмаркет.

Таким чином, за результатами перевірки встановлено завищення валових витрат на 6 442 718, 53 грн. та заниження оподатковуваного доходу в сумі 6 442 718, 53 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та судом апеляційної інстанції підтверджено, що з 11.08.2015 року по 01.09.2015 року посадовими особами відповідача проведено документальну планову виїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року, дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 року по 31.12.2014 року.

За результатами перевірки складено акт № 147/17.01/НОМЕР_3 від 08.09.2015 року, у висновках якого встановлено порушення позивачем :

- п.п. 139.1.1. п. 139.1. ст. 139, п. 177.2., 177.4. ст. 177 Податкового кодексу України, в результаті чого знажено податок на доходи фізичних осіб, в сумі 1 095 262,10 грн., в т.ч. по періодах: за 2012 рік 1 090 833,31 грн.; за 2013 рік 4 428,49 грн.;

- п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, а саме: не ведення обліку доходів та витрат за встановленою податковим законодавством формою;

- п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України, а саме: у перевіряємому періоді допущені випадки несвоєчасного перерахування військового збору, в строки під час виплати оподатковуваного доходу на загальну суму 544,64 грн., а саме: військовий збір , утриманий із заробітної плати за листопад 2014 року в сумі 544,64 грн. перерахований 06.01.2015 (по терміну сплати 30.12.2014 року)

На підставі висновків акту перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 22.10.2015 року № НОМЕР_1 про збільшення позивачу грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 1 642 893,15 грн., із них за основним платежем 1 095 262,10 грн., та за штрафними санкціями у сумі 547 631,05 грн.;

- від 22.10.2015 року № НОМЕР_2 про збільшення позивачу грошового зобовязання зі сплати військового збору за штрафними санкціями в сумі 136,16 грн.

Підставою для визначення грошового зобовязання за податковим повідомленням-рішенням від 22.10.2015 року № НОМЕР_1 про збільшення позивачу грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб стали висновки акту перевірки, відповідно до яких під час перевірки виявлено ряд порушень при перевірці правильності визначення витрат, безпосередньо повязаних з одержанням доходу (документально підтверджених) з такими контрагентами: ТОВ Спецпідряд Сервіс, ТОВ Експортмаркет, ТОВ Шелеш, ТОВ БК Спецбудмонтаж, а також по ланцюгу постачання послуг від ФОП ОСОБА_4 до ПАТ ОСОБА_5 Кривий Ріг.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем укладено договори про надання транспортно-експедиційних послуг з ТОВ Спецпідряд Сервіс від 03.05.2012 року №030512 та ТОВ Експортмаркет від 20.05.2011 року №2005. На підтвердження реальності господарських операцій за зазначеними договорами під час перевірки контролюючому органу та до суду надано копії актів приймання-передачі наданих послуг, а також платіжні доручення на підтвердження оплати послуг у безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на рахунок контрагентів. До перевірки також були надані податкові накладні по зазначених господарським операціям, про що зазначено в акті перевірки (стор.23-26 акту перевірки).

Придбання позивачем послуг з автомобільних перевезень у ТОВ Спецпідряд Сервіс та ТОВ Експортмаркет є складовою частиною автотранспортних послуг, які надавались Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на адресу ПАТ «ОСОБА_5 Кривий Ріг» на підставі договорів з надання послуг автотранспортних перевезень №3544 від 10.08.2011 року, №874 від 24.12.2012 року, що встановлено під час перевірки та підтверджується матеріалами справи.

В акті перевірки (стор.30 акту перевірки) зазначено, що до перевірки надані товарно-транспортні накладні, які підтверджують фактичне надання послуг з автотранспортних перевезень на ПАТ «ОСОБА_5 Кривий Ріг».

Також судами встановлено, що 05.04.2013 року №21 між позивачем та ТОВ Шелеш було укладено договір поставки ТМЦ, реальність господарських операцій за яким підтверджується податковою накладною від 05.04.2013 року №79 та видатковою накладною від 05.04.2013 року № 80, а також платіжним дорученням № 664 від 05.04.2013 року.

Придбані позивачем у ТОВ Шелеш товарно-матеріальні цінності були використані для ремонту та поліпшень обєктів оренди майна за адресою: м.Кривий Ріг, Долгинецький р-н, ул.Нікопольське Шоссе, 4-а (вул.Акціонерна, 37), яке використовується для ведення власної господарської діяльності за договором оренди від 03.01.2012 року №030112, що підтверджується наявною в матеріалах справи кошторисною документацією та копіями договору, додаткової угоди, актів приймання-передачі майна.

08.04.2013 року між позивачем та ТОВ Спецбудмонтаж укладно договір підряду №08/04-13 по проведенню поточного ремонту конструктивних елементів будинків, а саме: ревізія мережі зовнішньої каналізації за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Акціонерна, 37, виконання якого підтверджується податковою накладною №4 від 12.04.2013 року, актом виконаних робіт № 1303-02-04-1 та платіжним дорученням № 686 від 12.04.2013 року. Зазначений договір було укладено та виконано з метою обслуговування орендованого майна, яке використовується для ведення власної господарської діяльності за договором оренди від 03.01.2012 року №030112 та додатковою угодою до нього.

Перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено Податковим Кодексом України.

Відповідно до п.п.14.1.27 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не включаються до складу витрат: витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності, а саме витрати на: організацію та проведення прийомів, презентацій, свят, розваг та відпочинку, придбання та розповсюдження подарунків (крім благодійних внесків та пожертвувань неприбутковим організаціям, визначених статтею 157 цього Кодексу, та витрат, пов'язаних із провадженням рекламної діяльності, які регулюються нормами підпункту 140.1.5 пункту 140.1 статті 140 цього Кодексу). Обмеження, передбачені абзацом другим цього підпункту, не стосуються платників податку, основною діяльністю яких є: організація прийомів, презентацій і свят за замовленням та за рахунок інших осіб; придбання лотерейних білетів, інших документів, що засвідчують право участі в лотереї; фінансування особистих потреб фізичних осіб за винятком виплат, передбачених статтями 142 і 143 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених нормами цього розділу.

В п.п.164.2.6 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: оподатковуваний дохід (прибуток), не включений до розрахунку загальних оподатковуваних доходів минулих податкових періодів та самостійно виявлений у звітному періоді платником податку або нарахований органом державної податкової служби згідно із цим Кодексом.

Відповідно до п.177.2 та п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об'єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов'язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. До переліку витрат, безпосередньо пов'язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати валові витрати у зв'язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Документи, які не мають статус первинних, самі по собі не можуть підтверджувати реальність здійснення господарської операції та, відповідно, валові витрати. При цьому неодмінною характерною рисою господарської діяльності в рамках податкових відносин є її направлення на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Під господарською діяльністю у Господарському кодексі України (стаття 3) розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, податкові накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку понесені витрати на придбання послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

З акту перевірки та доводів відповідача вбачається, що контролюючий орган не має зауважень до оформлення первинних документів за господарськими операціями між позивачем та ТОВ Спецпідряд Сервіс, ТОВ Експортмаркет, ТОВ Шелеш, ТОВ БК Спецбудмонтаж, а також по ланцюгу постачання послуг від ФОП ОСОБА_4 до ПАТ ОСОБА_5 Кривий Ріг, а досліджені під час судового розгляду первинні документи оформлені належним чином відповідно до Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704.

Щодо посилань податкового органу про наявність розбіжностей між задекларованими ФОП ОСОБА_4 сумами податкового кредиту та податковими зобовязаннями ТОВ Спецпідряд Сервіс, ТОВ Експортмаркет, ТОВ Шелеш, ТОВ БК Спецбудмонтаж інформація про що міститься в автоматизованій системі Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДФС України та на акти перевок контрагентів позивача та акту про неможливість проведення зустрічної звіри ТОВ БК Спецбудмонтаж, необхідно зазначити наступне.

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач та його контрагент є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України позивач та контрагент позивача є окремими платниками податків. Межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка відповідно до статті 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта господарювання до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою не допускається.

Якщо той чи інший контрагент не виконує або неналежним чином виконує свої зобовязання у сфері бухгалтерського обліку господарських операцій та оподаткування, усі негативні наслідки від такого порушення мають наставати саме щодо цієї особи.

Щодо доводів відповідача про відсутність товарно-транспортних накладних та дорожніх листів, що підтверджують транспортування та зберігання товару, що є підставою для відмови у задоволенні позову, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р. товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, а товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно із п. 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників).

До того ж жодним нормативно-правовим актом не встановлено, що товарно-транспортні накладні та дорожні листи є єдиними документами, які підтверджують факт поставки товару (надання послуг) від продавця (замовника) до покупця (виконавця).

Колегією суддів встановлено, що до перевірки були надані товарно-транспортні накладні, які підтверджують фактичне надання послуг з автотранспортних перевезень на ПАТ «ОСОБА_5 Кривий Ріг», проте не надано товарно-транспортні накладні, що підтверджують надання послуг з автотранспортних перевезень у ТОВ Спецпідряд Сервіс та ТОВ Експортмаркет.

Роблячи висновок про відсутність товарно-транспортних накладних, що підтверджують надання послуг з автотранспортних перевезень ТОВ Спецпідряд Сервіс та ТОВ Експортмаркет контролюючим органом не було враховано, що придбання позивачем послуг з автомобільних перевезень у ТОВ Спецпідряд Сервіс та ТОВ Експортмаркет є складовою частиною автотранспортних послуг, які надавались позивачем на адресу ПАТ «ОСОБА_5 Кривий Ріг», а тому товарно-транспортні накладні, які підтверджують фактичне надання послуг з автотранспортних перевезень на ПАТ «ОСОБА_5 Кривий Ріг», а також акти надання послуг, фактично підтверджують виконання контрагентами позивача своїх зобовязань за укладеними договорами.

Суд зазначає, що окремі недоліки в заповненні товарно-транспортної накладної не можуть слугувати підставою для визнання угод недійсними, а вказує лише на дотримання чи порушення суб'єктом господарювання правил перевезення автомобільним транспортом, які не пов'язані з додержанням вимог податкового законодавства.

Посилання контролюючого органу на порушення позивачем порядку ведення книги обліку доходів та витрат за 2012-2014 року, як на підставу зменшення позивачу валових витрат та збільшення оподатковуваного доходу на 6 442 718, 53 грн. колегія суддів вважає необґрунтованим та безпідставним.

Відповідно до п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Під час перевірки контролюючим органом встановлено, що книга обліку доходів та витрат позивача прошнурована, пронумерована та зареєстрована в Криворізькій Південній ОДПІ, проте за період 2012-2014 роки порушено порядок її ведення.

За неведення або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов'язкову форму обліку, визначена відповідальність, яка передбачена ч.1 ст.164-1 КУпАП.

Податкове законодавство не ставить у залежність можливість відображення у податковій звітності суму витрат від правильності ведення книги обліку доходів та витрат. Позивачем у повному обсязі до суду надано докази щодо походження отриманих ТМЦ та послуг, а також докази їх використання у власній господарській діяльності, що свідчить про правомірність віднесення до витрат підприємства, витрат понесених на підставі угод укладених з ТОВ Спецпідряд Сервіс, ТОВ Експортмаркет, ТОВ Шелеш, ТОВ БК Спецбудмонтаж в сумі 6 442 718, 53 грн.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 22.10.2015 року.

Згідно з ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, рішення суду першої інстанції в частині не задоволених позовних вимог сторонами не оскаржено, то воно підлягає залишенню без змін.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.09.2016 року сплату судового збору було відстрочено до прийняття рішення по справі, а тому судовий збір у розмірі 6699, 00 грн. (110 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) підлягає стягненню на користь спеціального фонду Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 січня 2016 р. у справі №804/16075/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень - залишити без змін.

Стягнути з бюджетних асигнувань Криворізької південної обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області () до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 6699 (шість тисяч шістсот девяносто девять) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 02 листопада 2016 року, в повному обсязі ухвала складена 03 листопада 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

ОСОБА_6