Справа № 813/2971/16
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2016-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2016 року Справа № 813/2971/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Кузана Р.І.,

з участю секретаря судового засідання Перчак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничної об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 (надалі - позивач, ОСОБА_2.) звернувся до суду з позовом до Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - відповідач, Залізнична ОДПІ), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.06.16р. №1906-13.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки транспортний засіб яким володіє позивач (Nissan Murano 3.5, 2012 року випуску) не є об'єктом оподаткування транспортним податком. Зокрема, автомобіль не може вважатись об'єктом оподаткування відповідно до ст.267 ПК України зважаючи на те, що його середньоринкова вартість становить менше 1033500 грн. 00 коп., що є грошовим вираженням 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Так, відповідно до розрахунку, проведеного за методикою Мінекономрозвитку, розміщеною на офіційному веб-сайті, при внесенні даних про автомобіль позивача згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та показників пробігу автомобіля станом на дату винесення оскаржуваного рішення відповідача, його середньоринкова вартість становить 677 060 грн. 37 коп. Зазначив, що відповідачем не надано розрахунку відповідного податкового зобов'язання, що суперечить вимогам податкового законодавства.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач участі повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, письмових заперечень суду не представив.

За таких обставин суд, відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 слідує, що позивачем 05.09.12р. було зареєстровано легковий автомобіль Nissan Murano, 3498 куб. см.

30.06.16р. Залізничною ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення за №1906-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» у розмірі 25000 грн. 00 коп.

Позивач не погодившись з вказаним рішенням та висновками податкового органу щодо необхідності сплати ним транспортного податку, звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" № 71-VIII від 28.12.14р. внесено зміни до Податкового кодексу України (надалі - ПК України), які набрали чинності з 01.01.15р., зокрема, введено новий транспортний податок.

Законом України від 24.12.15р. №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі - Закон №909) внесені зміни до ПК України, зокрема, у частині справляння транспортного податку, які набрали чинності з 01.01.16р.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267 ПК визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування транспортним податком, відповідно до ПК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом №909-VIII), стали легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п'яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об'єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (підпункт 267.2.1 п. 267.2 статті 267 Кодексу).

Як передбачено п.п.14.1.251 п.14.1 ст.14 цього ж Кодексу, транспортними засобами, що використовувалися, вважаються транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Реєстраційним документом, у даному випадку, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразків національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів» від 31.01.92р. №47 є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Судом встановлено, що на час винесення спірного податкового повідомлення - рішення середньоринкова вартість автомобіля позивача марки Nissan Murano, 3498 куб. см., яка була визначена уповноваженим органом державної влади за встановленою методикою, складала 677 060 грн. 37 коп. (http://www.me.gov.ua/Vehicles/CalculatePrice?lang=uk-UA).

Таким чином, з врахуванням положень підп.267.2.1 п.267.1 ст.267 ПК України, автомобіль позивача не є об'єктом оподаткування транспортним податком, а в позивача відсутній у 2016 році обов'язок його сплати.

Крім того судом враховано, що транспортний податок відповідно до п.п.10.1.1 п.10.1 ст.10 та п.п.265.1.2 п.265.1 ст.265 ПК України, відноситься до місцевих податків.

Одним із принципів податкового законодавства згідно з положеннями п.п.4.1.9 п.4.1 ст.4 ПК України є стабільність, зміст якого полягає у тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Дана норма кореспондується з положеннями п.п.12.3.4 п.12.3 ст.12 цього ж Кодексу, згідно з якою рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Згідно з позицією Європейського суду у справіYvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office) принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов'язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов'язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності. При цьому, якщо держава чи будь-який її орган схвалили певну концепцію, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у осіб (юридичних чи фізичних) стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Отже, якщо держава задекларувала певні правила поведінки при внесенні змін до порядку оподаткування (принцип стабільності податкового законодавства), то вона зобов'язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих правил.

Як вже зазначалось, 24.12.15р. Верховною Радою України ухвалено Закон України "Про знесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", згідно із яким п.п. 267.2.1 п.267.2 ст. 267 ПК України викладено в новій редакції, а саме змінено визначення об'єкта оподаткування транспортним податком.

На виконання вимог цього закону, 14.01.16р. ухвалою №121 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 19.01.15р. №4263 «Про затвердження положення про транспортний податок» Львівською міською радою викладено у новій редакції Положення про транспортний податок.

Отже, вказані зміни, відповідно до положень пп. 4.1.9 п. 4.1 ст.4 ПК України, можуть застосовуватись лише у 2017 році.

У спірних правовідносинах суд також застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справах «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягають застосуванню судами, як джерела права.

Цими рішеннями було встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов'язань зі сплати податку.

Таким чином, з урахуванням наявних у справі доказів, практики Європейського Суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків при існуванні неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов'язків такого платника, а також ролі рішень Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, суд дійшов висновку про протиправність визначення позивачу податкового зобов'язання з транспортного податку на 2016 рік. А тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення слід скасувати.

Щодо посилань позивача на порушення форми та порядку надіслання податкового повідомлення-рішення, то такі не можуть бути покладені в основу судового рішення з урахуванням критерію пропорційності.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є підставними та обґрунтованими, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі слід стягнути на користь позивача з Залізничної ОДПІ за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 7-14, 69-71, 86, 94, 159, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

п о с т а н о в и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № 1906-13 від 30.06.16р., яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку в розмірі 25000 грн.

Стягнути з Залізничної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп.

Апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, виготовленої в повному обсязі. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кузан Р.І.