Справа № 357/8433/16-а
Суддя: Ярмола О. Я.
Дата ухвалення: 2016-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8433/16-а
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Біла Церква справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління національної поліції в Київській області про визнання відмови та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що з 03.08.1992 року по 06.11.2015 року він проходив службу в органах внутрішніх справ та під час проходження служби захворів і 10.02.2016 року йому було встановлено ІІ групу інвалідності , внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. 21.06.2016 року позивач подав до Головного управління МВС України в Київській області заяву про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого Законом для працездатних осіб . Листом від 23.06.2016 року Ліквідаційна комісія Головного УМВС України в Київській області повідомила позивача, що немає підстав для проведення такої виплати. Дану відмову позивач вважає протиправною та такою, що прийнята в порушення Закону України «Про міліцію» та постанови КМ України від 21.10.2015року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, а тому позивач просить суд визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області, викладену листом від 23.06.2016 року №31; визнати бездіяльність Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у визначений строк висновку щодо можливості проведення позивачу одноразової грошової допомоги разом з підтверджуючими документами; зобов'язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Київській області надіслати до МВС України висновок щодо можливості проведення грошової допомоги у зв'язку з встановленням позивачу ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції; зобов'язати МВС України розглянути у визначений Законом термін документи стосовно одноразової допомоги у зв'язку з встановленням позивачу 2 групи інвалідності відповідно до вказаного Порядку.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов, який було уточнено 10.10.2016 року.

Відповідачі не направили до суду своїх представників, про день та час розгляду справи були повідомлені належно. Відповідачі направили до суду свої заперечення на позов і письмово викладені пояснення, які приєднані до матеріалів справи та були досліджені судом.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 з 03.08.1992 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ. А 07.11.2015 року ОСОБА_1 було прийнято на службу в Національну поліцію і 21.01.2016 року позивача було звільнено зі служби в Національній поліції. Зазначене підтверджується копією трудової книжки (а.с.5-7).

Встановлено, що військово-лікарська комісія ДУ "ТМО МВС України по Київській області" встановила ОСОБА_1 діагноз захворювання, яке чітко медичними термінами зазначено в свідоцтві про хворобу від 21.01.2016 р. № 44 /ЗВ (а.с.8). Та у зв'язку з наявністю вказаних захворювань позивачу встановлена II група інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду Медико-соціальною експертною комісією від 10.02.2016 року (а.с.9-11).

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ № 0007354 від 10.02.2016 року позивач має ступінь втрати професійної працездатності 70%, причина втрати професійної працездатності : захворювання пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с.11).

Представник позивача, обґрунтовуючи позов, суду пояснив, що оскільки позивач має ступінь втрати професійної працездатності 70 % і інвалідність встановлена позивачу внаслідок захворювання, яке набуте в період проходження служби в органах внутрішніх справ, то ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, а тому позивачу повинна бути нарахована та виплачена одноразова допомога в сумі 275 600 грн. При цьому представник позивача послався на норми ст. 23 ЗУ «Про міліцію» та на постанову КМ України від 21.10.2015 року за № 850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Відповідач, Головне управління МВС України в Київській області, направив суду письмово викладені заперечення на позов, зазначивши, що наказом Головного управління МВС України в Київській області від 06.11.2015р. № 590о/с позивача було звільнено зі служби згідно з п.9 розділу ХІ Закону України «Про національну поліцію» і згідно Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України та вподальшому позивача прибулого з МВС України було призначено 07.11.2015 року начальником Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області, присвоївши йому в порядку переатестування спеціальне звання «полковник поліції». Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 21.01.2016 року позивача було звільнено зі служби в Національній поліції. Виплата одноразової грошової допомоги поліцейським здійснюється відповідно до статей 97-110 Закону України «Про національну поліцію» та наказу МВС України від 11.01.2016 року №4 «Про затвердження Порядку і умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського». З огляду на дату та обставини встановлення позивачу інвалідності, відповідач вказує, що на даний час законодавством не передбачена виплата одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності яких стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а тому 23.06.2016 року Головним управлінням МВС України було надано правомірну відповідь про відсутність підстав для призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідач МВС України направив суду письмово викладені заперечення на позов, з посиланням на те, що на адресу МВС України не надходили документи позивача та окрім того, ОСОБА_1 був прийнятий на службу в Національну поліцію, а Порядок та умови призначення і виплати вказаної одноразової грошової допомоги, що передбачена постановою КМ України № 850 і на яку посилається позивач, передбачає процедуру виплати даної грошової допомоги працівнику міліції. На час звернення позивача до суду не передбачено виплату одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, причиною інвалідності якої стало захворювання, пов'язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

При вирішенні даного позову суд виходив з наступного.

Пунктом 15 Розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію"№580-VIII(із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Так, ч. 4 ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності І групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності ІІгрупи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб,у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства. Частина шоста статті 23 в редакції Законів N 328-V ( 328-16 ) від 03.11.2006, N 208-VIII ( 208-19 ) від 13.02.2015 .

На виконання цих гарантій Кабінет Міністрів України постановою від 21 жовтня 2015 року № 850 затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

Пункт 2 вказаного Порядку передбачає, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) працівника міліції - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно пункту третього цього ж Порядку грошова допомога призначається і виплачується у разі: установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії,травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов'язків,а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи …

Крім того, в силу норм пункту 8 вказаного Порядку керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документів, зазначених в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Відповідно до пункту 9 Порядку МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 даного Порядку документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 Порядку, приймає рішення про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Тобто, чинним законодавством встановлено, що органом який наділений правом приймати рішення про призначення виплати є Міністерство внутрішніх справ України, а не Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Київській області. За таких обставин, відмова даного відповідача, оформлена листом від 23.06.2016 року за №31 не відповідає вимогам чинного законодавства тому є протиправною, та підлягає скасуванню.

Так, нормативно-правові акти - це акти, які встановлюють, змінюють та припиняють (скасовують) правові норми. Натомість, індивідуальні акти стосуються конкретних осіб та їхніх відносин. Загальною рисою, яка відрізняє ці акти від нормативних, є їх правозастосовний характер. Головною рисою таких актів є їх конкретність, а саме чітке формування конкретних юридичних волевиявлень суб'єктами адміністративних правовідносин, які видають такі акти, розв'язання за їх допомогою конкретних, індивідуальних питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами. Обов'язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Суд вважає, що повідомлення, яке викладене в листі від 23.06.2016 року є відповіддю, наданою відповідачем відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян» та не містить в собі ознак ані нормативного акта, ані акта індивідуальної дії, а тому не є рішенням, яке б породжувало правові наслідки, спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин і мало б обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Таким чином, розглянувши клопотання позивача та надавши відповідь всупереч вимог чинного законодавства України, відповідачем - Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області, було порушено права позивача, щодо отримання мотивованого рішення про задоволення чи відмову на його звернення.

Протиправною є бездіяльність відповідача Ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Київській області, щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України заяви позивача з доданим пакетом документів та висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідачів по даній справі на Наказ МВС України № 916 від 12.09.2016 року, яким було внесено зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського. При цьому суд враховує, що відповідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у строки, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд оцінюючи подані докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 22 Конституції України, Закону України "Про міліцію", постановою КМ України від 21.10.2015 року № 850, якою затверджено «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції», ст.ст.2,6, 9,71,104-107, 158-163, 167, 185, 186 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, викладену у листі від 23.06.2016 року за №31 у проведені виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1.

Визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України у п'ятнадцятиденний строк з дня реєстрації заяви (рапорту) ОСОБА_1 від 21.06.2016 року висновку щодо можливості проведення одноразової грошової допомоги разом з підтверджуючими документами.

Зобов'язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області надіслати до Міністерства внутрішніх справ України висновок щодо можливості проведення грошової допомоги, у зв'язку із встановленням ІІ групи інвалідності ОСОБА_1, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, разом з підтверджуючими документами.

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України розглянути у визначений Законом термін документи стосовно одноразової грошової допомоги у зв'язку з встановленням ІІ групи інвалідності ОСОБА_1, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Постанова може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О. Я. Ярмола