Справа № 815/7079/14
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2016-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2016 року м. Київ К/800/42221/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Цвіркуна Ю.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування наказу, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Союз» (далі - позивач, Товариство) заявлено позов до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (далі - відповідач, Державна податкова інспекція) про скасування наказу від 28.11.2014 року № 775-л «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення судів обґрунтовано висновком про те, що оскаржений наказ відповідача про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Союз» скасовано наказом Державної податкової інспекції від 12.12.2014 року № 801-п, крім того, він не породжує жодних негативних наслідків для позивача, не змінює та не припиняє його прав та обов'язків.

Не погодившись із судовими рішеннями, позивач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У доводах касаційної скарги позивач зазначає, що оскаржуваний наказ про проведення перевірки був прийнятий з порушенням Податкового кодексу України, оскільки в ньому відсутні підстави для проведення перевірки, а також вказано на те, що контролюючий орган не має повноважень щодо скасування своїх наказів про проведення перевірок.

Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною податковою інспекцією на підставі п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України прийнято наказ від 28.11.2014 року № 775-л про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Союз» з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період серпень 2014 року. Тривалість проведення перевірки 5 робочих днів починаючи з 01.12.2014 року.

На виконання вказаного наказу відповідачем видано направлення від 28 листопада 2014 року за № 731 на проведення перевірки (а. с. 7). Проте, ТОВ «Союз» посадову особу Державної податкової інспекції не було допущено до проведення перевірки, що підтверджується відповідним актом від 01.12.2014 року № 55/22-02 (а. с. 8).

Також судами встановлено, що на підставі службової записки від 12.12.2014 року № 238, Державною податковою інспекцією наказом від 12.12.2014 року № 801-п було скасовано наказ від 28 листопада 2014 року № 775-п щодо проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Союз» та направлення від 28.11.2014 року № 731 (а. с. 100), про що було повідомлено позивача листом від 12.12.2014 року (а. с. 98).

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до пп. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 та пп. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України - органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків, зокрема, документальні позапланові виїзні перевірки, в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Підпунктом 81.2 ст. 81 вказаного Кодекс визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Як встановлено судами попередніх інстанцій Товариством не було допущено посадову особу відповідача до проведення перевірки, яку останній намагався провести на підставі оскарженого наказу.

За змістом ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинені ним при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

З огляду на викладене, можна дійти висновку про те, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас належний захист прав та інтересів особи можливий лише в разі існування спірних правовідносин, тобто в разі встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Отже, предметом оскарження в адміністративному суді можуть бути лише рішення або фактично вчинені дії суб'єкта владних повноважень, або невчинені дії за наявності обов'язку їх вчинення, що безпосередньо вплинули на права чи на обов'язки позивача у справі.

Наведені обставини свідчать про відсутність порушення контролюючим органом прав та інтересів позивача на момент звернення з позовом до суду, оскільки оскаржуваний наказ фактично виконаний не був, перевірка не проведена, наказ вичерпав термін своєї дії, та крім того, в подальшому був скасований контролюючим органом.

Таким чином, вказане виключає можливість задоволення позовних вимог про скасування наказу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області від 28.11.2014 року № 775-л «Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки».

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваних судових рішень.

За змістом ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судових рішень.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз» залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 травня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2015 року у справі № 817/7079/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом п'яти днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст. ст. 235 - 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: І.Я. Олендер

Ю.І. Цвіркун

Т.М. Шипуліна