Справа № 760/5154/16-а
Суддя: Калініченко О. Б.
Дата ухвалення: 2016-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-521/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Калініченко О.Б.

при секретарі - Іоновій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 №603923 від 03.03.2016 року, складену відносно нього інспектором патрульної поліції, про накладення 510 грн. штрафу згідно з ч.3 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивував тим, що 03.03.2016 року відносно нього інспектором патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2 роти №4 лейтенантом поліції Волошиною Н.О. було складено поставу про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якої 02.03.2016 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», д/н НОМЕР_1, нібито, здійснив зупинку на перехресті доріг в порушення вимоги п. 15.9 ПДР, тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак позивач винесену інспектором постанову вважає незаконною та такою, що суперечить нормам діючого законодавства і порушує його права, зазначаючи, що ним не було порушено вимогу п. 15.9 ПДР та в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Доказів, які б підтвердили протилежне, окрім викладеного інспектором в протоколі, немає, а тому позивач просив суд скасувати винесену відносно нього постанову в справі про адміністративне правопорушення щодо порушення ним правил дорожнього руху.

Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив.

Суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки його неявка не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.03.2016 року відносно ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2 роти №4 лейтенантом поліції Волошиною Н.О. була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КпАП України.

Відповідно до змісту постанови ПС 2 №603923 ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Mitsubishi», д/н НОМЕР_1, 02.03.2016 року о 15-00 год. по вул. Жилянській, 5/60 здійснив стоянку на перехресті доріг в порушення вимоги пп. «ґ» п. 15.9 ПДР.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Так, відповідно до ч.3 ст.122 КпАП України передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п'ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до пп. «ґ» п. 15.9 ПДР зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Позивач зазначав, що здійснив стоянку, дотримуючись правил дорожнього руху, та виконав вимоги п. 15.10 ПДР, в той же час докази, які б підтвердили протилежне, відсутні.

Так, саме п. 15.10 ПДР визначені випадки, в яких стоянка забороняється.

Між тим, відповідач, зазначаючи в постанові про порушення позивачем правил стоянки, передбачених п. 15.10 ПДР України, притягнув останнього до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене пп. «ґ» п. 15.9 ПДР, яке не було підтверджено доказами та суперечить щодо обставинам, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не з'явився, пояснення та жодних доказів правомірності винесення постанови до суду не направив.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 11, 69-86, 128, 158-163, 167, 171-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС 2 №603923 від 03.03.2016 року в справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції батальйону №2 роти №4 лейтенантом поліції Волошиною Наталією Олександрівною, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. та закрити провадження у справі за ч. 3 ст. 122 КпАП України за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: