Справа № 813/2169/16
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-10-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року Справа № 813/2169/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючий суддя Грень Н.М.,

секретар судового засідання Гавірко О.О.,

представника позивача Рісна Ю.Б.,

представника відповідача не прибув,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Великолюбінське» до Державної екологічної інспекції у Львівській області, про скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Великолюбінське» до Державної екологічної інспекції у Львівській області, з вимогою: визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення планових перевірок» №319-і/п від 09.12.2015 року, виданий Державною екологічною інспекцією у Львівській області, в частині доручення старшому державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Тимо Андрію Степановичу, державному інспектору з охорони навколишнього природнього середовища Львівської області Мусійовській Тетяні Романівні провести планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Великолюбінське» з 11.12.2015 року по 31.12.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області видано наказ на проведення перевірки, однак вважає таку протиправною, з огляду на те, що в цей період на переконання позивача діяв мораторій на проведення контролюючими органами перевірок. Окрім цього зазначає, що в оскаржуваному наказі не зазначено період, за який буде здійснюватись перевірка. Також зазначає, що ТзОВ «Великолюбінське» є суб'єктом малого підприємництва, тому строк перевірки не може перевищувати 15 днів, однак, у направленні на перевірку встановлена тривалість понад визначений законом строк. У зв'язку із вищенаведеним позивач вважає, що відповідачем порушені вимоги чинного законодавства тому просить скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області в частині проведення планової перевірки ТзОВ «Великолюбіське».

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, надав пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях, просив суд у позові відмовити повністю, в зв'язку з його безпідставністю.

Зазначив, що вищевказаний наказ виданий згідно плану заходів з виконання покладених на Державну екологічну інспекцію у Львівській області завдань. Крім цього, відповідач зазначає, що з 01.07.2015 року жодним чинним нормативним актом не передбачено мораторію на здійснення перевірок (зокрема планових) Державною екологічною інспекцією у Львівській області та просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухав пояснення представника позивача, з'ясував обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідив докази у справі, та встановив наступне.

Державною екологічною інспекцією 09.12.2015 року видано Наказ №319 і/п про проведення планових перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ «Великолюбінське» з 11.12.2015 року по 31.12.2015 року.

На підставі наказу Державної екологічної інспекції у Львівській області №319 і/п від 09.12.2015 року видано направлення №485 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТзОВ «Великолюбінське» у період з 11.12.2015 року по 31.12.2015 року.

Позивач, вважаючи протиправним наказ відповідача про проведення перевірки, звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Згідно Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011, Держекоінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

Державна екологічна інспекція у Львівській області діє на підставі Положення, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 12 грудня 2011 № 136, згідно якого Держекоінспекція є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі та їй підпорядковується.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, обов'язки та відповідальність суб'єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі також Закон № 877-V).

Відповідно до ст.1 цього Закону державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до встановлених ст.4 Закону № 877-V загальних вимог до здійснення державного нагляду (контролю) він здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб'єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні орган державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом; планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб'єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку; посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з'ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.

Положеннями ст.7 Закону № 877-V встановлено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб'єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) і засвідчується печаткою. Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов'язані пред'явити керівнику суб'єкта господарювання або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю) і надати суб'єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Статтею 8 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю у сфері господарської діяльності" визначені повноваження органу державного нагляду (контролю), відповідно до ч.1 якої орган державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: вимагати від суб'єкта господарювання усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, які перешкоджають здійсненню державного нагляду (контролю); відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати пояснення, довідки, документи, матеріали, відомості з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; надавати (надсилати) суб'єктам господарювання обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень і недоліків; накладати штрафні санкції та вживати заходи, передбачені законом.

Відповідно до ч.2 вказаної статті Закону № 877-V органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов'язані, зокрема, повно, об'єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; виконувати законні вимоги посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку підприємства, щодо усунення порушень законодавства про державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності.

Згідно ст.11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб'єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов'язаний: допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду за умови дотримання порядку здійснення державного нагляду (контролю) передбаченого цим Законом; виконувати вимоги органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства, надавати документи, зразки продукції, пояснення, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час державного нагляду (контролю), відповідно до закону; одержувати примірник припису або акта органу державного нагляду (контролю) за результатами проведення планового чи позапланового заходу.

Частиною 5 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено строк здійснення планового заходу, який не може перевищувати п'ятнадцяти робочих днів, а для суб'єктів малого підприємництва - п'яти робочих днів, якщо інше не передбачено законом. Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.

Аналогічна норма міститься і у п. 3.4. Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року за № 464.

Критерії визначення суб'єкта малого підприємництва міститься у Господарському кодексі України. Зокрема, згідно ч. 3 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб'єктів малого підприємництва, у тому числі до суб'єктів мікропідприємництва, середнього або великого підприємництва. При цьому, суб'єктами малого підприємництва є юридичні особи - суб'єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, у яких середня кількість працівників за звітний період (календарний рік) не перевищує 50 осіб та річний дохід від будь-якої діяльності не перевищує суму, еквівалентну 10 мільйонам євро, визначену за середньорічним курсом Національного банку України.

Як встановлено з представлених позивачем документів, а саме: фінансового звіту (балансу) ТзОВ «Великолюбінське» за 2014 рік (рік, що передує року, в якому прийнято рішення про проведення перевірки), а також податкової декларації позивача з фіксованого сільськогосподарського податку за 2014 рік, обсяг доходу позивача, отриманий у 2014 році, є меншим за встановлену максимально межу та становить 15681,4 тис. грн., а баланс підприємства становить 7877,4 тис. грн. Також середня кількість працівників ТзОВ «Великолюбінське» впродовж 2014 року становить 39 осіб.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є суб'єктом малого підприємництва, відповідно строк проведення його перевірки не може перевищувати 5 робочих днів згідно вимог частини 5 ст.5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а тому наказ Державної екологічної інспекції у Львівській області в частині визначення строку для проведення перевірки позивача тривалістю 15 робочих днів є протиправним.

Покликання відповідача на неможливість з'ясування обставин щодо статусу позивача як суб'єкта малого підприємництва з огляду на відсутність бази даних фіскальної служби спростовуються нормами пункту 6 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04 листопада 2011 року № 429, згідно якого Держекоінспеція на виконання покладених на неї завдань має право: одержувати в установленому законом порядку інформацію, документи, і матеріали від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, усіх форм власності та їх посадових осіб; проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; перевіряти документи на право спеціального використання природних ресурсів (дозволи, ліцензії, сертифікати, висновки, рішення, ліміти, квоти, погодження, свідоцтва); вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем і відповідачем в судах.

Відповідно до п. 2.2. Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10 вересня 2008 року за № 464, для здійснення перевірки керівником відповідно органу Держекоінспекції або його заступником видається наказ про проведення перевірки, який має містити: найменування суб'єкта господарювання, підставу перевірки та предмет перевірки; період, за який буде здійснюватись перевірка; визначення виконавців перевірки із залученням, у разі потреби, спеціалістів інших органів виконавчої влади, підприємств, установ, організацій (за погодженням з їх керівниками).

Поряд з цим, оспорюваний наказ не містить будь-яких відомостей щодо періоду, за який буде проводитись планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства, що є порушенням відповідної норми.

При цьому судом не беруться до уваги покликання позивача на норми пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» № 71-VIII, щодо встановлення мораторію на проведення перевірок у 2015 та 2016 роках, з огляду на наступне

Пункт 3 Прикінцевих положень вказаного Закону, стосується (виключно) контролюючих органів зазначених у ст. 41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи. У складі контролюючих органів діють підрозділи податкової міліції. Таким чином, Державна екологічна інспекція у Львівській області не є відповідним контролюючим органом в розумінні Податкового кодексу України та на неї не розповсюджуються вимоги щодо обмеження перевірок, передбачених Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014 року №71- VІІІ. Водночас, ст. 31 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 року №1622-VІІ передбачалося, що перевірки підприємств, установ та організацій. фізичних осіб-підприємців контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби) здійснюється протягом серпня-грудня 2014 року включно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання щодо його перевірки.

Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень, передбачалось, що перевірки підприємств, установ, організацій контролюючими органами (крім Державної фіскальної служби та Державної фінансової інспекції) мають здійснюються протягом січня-червня 2015 року виключно з дозволу Кабінету Міністрів України або за заявкою суб'єкта господарювання.

Тобто, з 01.07.2015 року жодним чинним нормативним актом не передбачено мораторію на здійснення перевірок (зокрема планових) Державною екологічною інспекцією України.

Згідно листа Міністерства юстиції України від 20.08.2015 року, зазначено, що п.З ст.З ЗУ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи України" від 28.12.2014 року №71-VІІІ не поширюється на територіальні органи Державної екологічної інспекції України. У вищевказаному Законі №71- VІІІ під контролюючими органами мається на увазі Державна фіскальна служба України та її територіальні органи.

Щодо покликань відповідача про те, що позивач є об'єктом з високим ступенем ризику, то судом такі не беруться до уваги з огляду на відсутність будь-яких доказів, які б це підтверджували.

Згідно п. 1, 2 Критеріїв розподілу суб'єктів господарювання за ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища та періодичності здійснення заходів державного нагляду (контролю), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 2008 р. № 212, суб'єкти господарювання незалежно від форми власності розподіляються за високим, середнім та незначним ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища. Критеріями віднесення суб'єктів господарювання до групи суб'єктів з високим ступенем ризику є: 1) наявність в них об'єктів, що: становлять підвищену екологічну небезпеку, або потенційно небезпечних об'єктів, в обігу яких перебувають небезпечні речовини I і II класу небезпеки, або таких, що забезпечують перевезення небезпечних вантажів; забезпечують життєдіяльність населених пунктів, зокрема водопровідно-каналізаційні господарства та підприємства, що провадять діяльність у сфері поводження з відходами; 2) провадження ними діяльності, що: спричиняє викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в обсязі більш як 5 тис. тонн на рік, водоспоживання і водовідведення - більш як 25 тис. куб. метрів на рік чи призводить до утворення та розміщення відходів I і II класу небезпеки - більш як 100 тонн на рік або інших відходів - більш як 1 тис. куб. метрів на рік; пов'язана з вирубкою лісу, використанням водних живих ресурсів, веденням мисливського господарства та збереженням природно-заповідного фонду; пов'язана з видобуванням корисних копалин та геологічним вивченням надр, у тому числі дослідно-промисловою розробкою родовищ корисних копалин загальнодержавного значення.

Відповідачем не наведено жодного з вищезазначених критеріїв, які б свідчили про високий ступінь ризику діяльності позивача. Більше того, високий, середній чи незначний ступінь ризику діяльності позивача жодним чином не впливає на законність оскаржуваного наказу та дотримання при його прийнятті усіх встановлених законодавчих вимог.

Згідно з вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на те, що при винесенні наказу про проведення планової перевірки позивача Державною екологічною інспекцією у Львівській області встановлено строки проведення планової перевірки, що суперечать чинному законодавству, а також те, що наказ відповідача про проведення перевірки позивача не містить усіх обов'язкових реквізитів, суд вважає, що даний наказ в частині, що стосується позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Таким чином, позовні вимоги є підставними та обгрунтованими, а тому адміністративний позов належить задовольнити.

Щодо судових витрат, то, у відповідно до вимог ст.94 КАС України, такі належить стягнути з Державної екологічної інспекції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення планових перевірок» №319-і/п від 09.12.2015 року, виданий Державною екологічною інспекцією у Львівській області, в частині доручення старшому державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Львівської області Тимо Андрію Степановичу, державному інспектору з охорони навколишнього природнього середовища Львівської області Мусійовській Тетяні Романівні провести планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Великолюбінське» з 11.12.2015 року по 31.12.2015 року.

3. Стягнути з Державної екологічної інспекції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Великолюбінське» (Львівська обл.. Городоцький район, с. Великий Любінь, вул. Львівська, 192Ж; ) 1379 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.00 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена, згідно зі ст. 186 КАС України, протягом 10 днів з дня її проголошення чи отримання копії постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили, згідно зі ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст постанови складено та підписано 01.11.2016 року.