Справа № 810/2533/16
Суддя: Епель О.В.
Дата ухвалення: 2016-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року Справа № 810/2533/16

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Кобаля М.І.,

за участю секретаря Тищенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року у справі за поданням Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ХАС» як уповноваженої особи за договором № 60 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 04.02.2004 р., товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ХАС», публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Миргородська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області звернулась до суду з поданням до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ХАС» як уповноваженої особи за договором № 60 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 04.02.2004 р. (далі - відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ХАС» (далі - відповідач-2), публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - відповідач-3) про стягнення податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у розмірі 8 699 643,61 грн. з поточних рахунків ТОВ фірма «ХАС» як уповноваженої особи за договором № 60 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 04.02.2004, ТОВ фірма «ХАС», ПАТ «Укргазвидобування».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року адміністративний позов було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції Миргородська ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити подання податкового оргну, так як, на думку апелянта, оскаржуване судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про залишення позовної заяви без розгляду.

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 6 ст.12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ фірма «ХАС» (ідентифікаційний код 21237338, місцезнаходження 08800, Київська область, Миронівський район, місто Миронівка, вулиця Леніна, будинок 48) є оператором спільної діяльності за договором № 60 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 04.02.2004 р., укладеним з ГПУ «Полтавагазвидобування» ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України».

У п.п. 5.3, 5.10 п. 5 вказаного договору № 60 закріплені повноваження відповідача-1 на ведення справ спільної діяльності, представництва інтересів сторін, пов'язаних зі спільною діяльністю, у взаємовідносинах з органами державної влади та місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, фізичними особами, сплати передбачених чинним законодавством податків, обов'язкових зборів (платежів).

11.02.2004 р. уповноважену особу ТОВ Фірма «ХАС» за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 № 60 взято на податковий облік за №2 і станом на 23.06.2016 р. він перебуває на обліку в Миргородській ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області як платник податків за неосновним місцем обліку.

31.07.2015 р. Миргородською ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області була винесена податкова вимога форми «Ю» № 73-23, адресована ТОВ фірма «ХАС» як уповноваженій особи за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 р. № 60 на суму 1 596 087,52 грн., яка направлена на адресу товариства в день її винесення.

Така податкова вимога не відкликалась і сума боргу за нею погашена не була та поступово збільшувалась.

Станом на 31.05.2016 р. загальна сума податкового боргу Уповноваженої особи за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 № 60 - ТОВ фірма «ХАС» з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу складала 8 699 643,61 грн. та була відображена у зворотному боці інтегрованої картки відповідача-1 як недоїмка.

15.06.2016 р. Миронівською ОДПІ Уповноваженій особі за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 № 60 - ТОВ фірма «ХАС» було виставлено податкову вимогу № 19702-17 на суму 8 699 643,61 грн., яка в цей же день направлена товариству рекомендованим листом.

Сплив 60-денного строку після направлення вказаної вимоги в порядку п. 95.2 ст.95 ПК України закінчився 15.08.2016 р. о 00:00 год.

З даним поданням Миронівська ОДПІ звернулась до суду 15.08.2016 р. об 11:56 год.

Податковий борг у загальній сумі 8 699 643,61 грн., який є предметом стягнення у даній справі, включає самостійно визначені податкові зобов'язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та вуглеводної сировини за період з 01.12.2014 р. по 30.05.2016 р., пеню, нараховану у зв'язку з розстроченою сумою податкового боргу у сумі 68370,00 грн. та 170,00 грн. штрафних санкцій, згідно податкового повідомлення-рішення від 15.06.2015 р. №.

Судова колегія встановила, що залишаючи адміністративний позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено спеціальний строк звернення до суду з даною позовною заявою, встановлений ч. 3 ст. 183-3 КАС України, за відсутності поважних причин для його поновлення.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Податковим кодексом України (далі - ПК України), наказом Міністерства фінансів України від 24.10.2012 р. № 1113 «Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби податкових вимог платникам податків» (далі - Порядок № 1113).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 183-3 КАС України визначено, що провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними передбачених законом повноважень здійснюється на підставі подання таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Подання подається до суду першої інстанції протягом двадцяти чотирьох годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

Частиною 1 статті 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Відповідно до пп. 14.1.139 п. 14.1 ст. 14 ПК України облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.

Згідно з п. 64.6 ст. 64 ПК України на обліку в органах державної податкової служби повинні перебувати, зокрема, договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами, визначені цим Кодексом. Взяття на облік договору здійснюється шляхом додаткового взяття на облік учасника договору про спільну діяльність як платника податків - відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору.

У п. 59.1, 3, 4, 5 ст. 59 ПК України передбачено, що в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Відповідно до п.п. 100.1, 100.6 ст. 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.

Розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Пунктами 95.1, 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Отже, право на стягнення з платника податків суми узгодженого податкового боргу виникає у контролюючого органу зі спливом 60-ти календарних днів після направлення боржнику податкової вимоги, яка надсилається тільки один раз після виявлення заборгованості, не зупиняє подальше зростання боргу платника та не виключає повноваження податного органу в наступному стягнути з нього суму заборгованості, яка існуватиме на день стягнення.

Разом з тим, статтею 183-3 КАС України регламентовано скорочену процедуру стягнення контролюючим органом з платника податкового боргу, при обранні якого він має звернутися до суду з поданням протягом двадцяти чотирьох годин з моменту закінчення вищевказаного 60-денного термін.

При цьому, у разі пропуску податковим органом вказаного у ст.183-3 КАС України строку звернення до суду до нього застосовуються наслідки, передбачені статтею 100 КАС України, тобто подання залишається без розгляду.

Виходячи з цього, колегія суддів звертає увагу на те, що податковий борг з рентної плати за користування надрами виник у відповідача ще в 2015 році, у зв'язку з чим 31.07.2015 р. податковим органом йому було надіслано первісну податкову вимогу на суму 1596087,52 грн., і надалі погашений не був, а навпаки збільшився до суми 8699643,61 грн., яку ОДПІ у своєму поданні просить суд стягнути.

Таким чином, право на звернення до суду з поданням в порядку ст.183-3 КАС України про стягнення з відповідача податкового боргу за вказаним платежем виникло у позивача в 00:00 год. 30.09.2015 р., однак, використано ним не було і з даним поданням Миронівська ОДПІ звернулась до суду лише 15.08.2016 р., тобто з пропуском вищезазначеного адміністративного процесуального строку та без наведення жодних поважних причин його пропуску.

При цьому, судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта про те, що 15.06.2016 р. ним була направлена відповідачу друга податкова вимога, оскільки жодною нормою чинного податкового законодавства не передбачено повноваження податкового органу надсилати боржнику повторну податкову вимогу. Тож, вчинення позивачем таких дій не може бути прийнято судом в якості поважної причини пропуску строку звернення з поданням, визначеного ст.183-3 КАС України, і не породжує юридичних наслідків у вигляді виникнення в нього права на звернення з поданням за вказаною процедурою.

Більш того, апеляційний суд зазначає, що як було правильно встановлено судом першої інстанції і таке підтверджується матеріалами справи, податковий борг в розмірі 8699643,61 грн., який Миронівська ОДПІ просить стягнути з відповідача, виник наростаючою заборгованістю на первісний борг за вказаною вимогою ОДПІ від 31.07.2015 р. і навіть у такому збільшеному розмірі та з урахуванням вичерпаної сторонами процедури розстрочення його сплати, рахувалася за відповідачем-1 вже станом на 31.05.2016 р., однак, ОДПІ вжила заходів щодо його стягнення тільки 15.08.2016 р., що в сукупності з наведеними вище обставинами також переконує колегія суддів у порушенні податковим органом строку звернення до суду з даним поданням.

Таким чином, проаналізувавши доводи апелянта, зокрема щодо збільшення податкового боргу відповідача-1 з липня 2015 року (після направлення йому першої вимоги), застосування сторонами процедури розстрочення його сплати, нарахування пені та всі інші доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони є не обґрунтованими та не спростовують правильності висновків суду першої істанції.

Приходячи до такого висновку, апеляційний суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях по справам «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», в яких Суд зазначив, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмежене встановленням державою строків на звернення до суду.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що залишення даного подання Миргородської ОДПІ про стягнення податкового боргу не позбавляє її права звернутися з такими вимогами в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Миронівська ОДПІ пропустила строк звернення з даним поданням і жодні поважні причини для його поновлення відсутні, та вважає, що судом першої інстанції було повно та правильно встановлено обставини справи, а рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, згідно з вимогами ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 159, 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст рішення, відповідно до ч. 3 ст. 160 КАС України, виготовлено 04 листопада 2016 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Епель О.В.

Судді: Карпушова О.В.

Кобаль М.І.